ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 130, 2022-03-27 12:05

שרן השכל: צהריים טובים לכולם, תודה רבה לכל מי שהגיע.

שרן השכל: אנחנו נפתח, לפני תחילת הדיון החשוב שלטובתו התכנסנו, בהקמת ועדת המשנה לשימור המורשת ותרבות העלייה מקום המדינה.

שרן השכל: ברשות הוועדה תעמוד חברת הכנסת אמילי מואטי.

שרן השכל: חברי הוועדה יהיו חבר הכנסת אלון טל, חברת הכנסת שירלי פינטו, ועוד שני ח"כים מהאופוזיציה שאותם האופוזיציה תבחר.

שרן השכל: אבקש להביא לידיעת

שרן השכל: כם כי ועדת החינוך, התרבות והספורט החליטה בישיבתה מהיום על הקמה מחדש של ועדת המשנה לשימור המורשת ותרבות העלייה מקום המדינה.

שרן השכל: הוועדה רשאית לעסוק בנושאים הבאים: שימור תרבותם ומורשתן של העליות מקום המדינה.

שרן השכל: תוקף פעילות הוועדה: עד תום כנס הקיץ.

שרן השכל: אני אתן לחברת הכנסת מואטי את רשות הדיבור, לומר כמה דברים.

שרן השכל: בסך הכל אני חושבת שהוועדה באמת עשתה עבודה חשובה במושב הקודם.

שרן השכל: יש עוד המון המון עבודה חשובה ומשמעותית, שדובר עליה במשך שנים, שצריכה לבוא כאן גם לידיעתנו, ולידינו.

שרן השכל: ואני מקווה שבסיום עבודת הוועדה גם נקבל דו"ח מסודר על מנת לראות איזה צעדים אנחנו כוועדה יכולים לעשות, צעדים ישימים על מנת לתקן עוול שנעשה במשך שנים, ללא מעט קבוצות עולים במדינת ישראל.

שרן השכל: בבקשה, חברת הכנסת מואטי.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה גבירתי יושבת הראש על חידוש המנדט, ותודה על האמון.

אמילי חיה מואטי: תודה למשורר ארז ביטון, שהסכים ללוות אותנו בתהליכים האלה.

אמילי חיה מואטי: וגם לד"ר מרים גז, שנמצאת כאן אתנו, שהיתה חלק מוועדת ביטון.

אמילי חיה מואטי: אכן המון המון עבודה לפנינו.

אמילי חיה מואטי: גם בלנסח מחדש את הנרטיב, וגם להביא אותו לידיעת הציבור, דרך ספרי הלימוד, גם של המורשת שלנו, שאנחנו חולקות, וגם של המורשת של העליות הנוספות.

אמילי חיה מואטי: העלייה מברית המועצות לשעבר, העלייה מאתיופיה.

אמילי חיה מואטי: עבודה רבה לפנינו.

אמילי חיה מואטי: אני כל כך נרגשת וכל כך מודה לך על זה, זה הולך להיות נהדר.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה.

שרן השכל: מצויין, תודה רבה.

שרן השכל: מי בעד הקמת הוועדה?

שרן השכל: מי נגד?

שרן השכל: פה אחד.

שרן השכל: אני קובעת שההצעה עברה.

שרן השכל: המון הצלחה לחברת הכנסת מואטי.

שרן השכל: אני אפתח בקודם כל לשלוח תנחומים כנים ועמוקים, ובאמת חיבוק חם למשפחות של אותם נרצחים שנרצחו בפיגוע הטרור המזעזע בשבוע שעבר בבאר שבע.

שרן השכל: אנחנו חיים במציאות מורכבת כאן במדינת ישראל.

שרן השכל: ואנחנו צריכים למצוא את כל הדרכים ואת כל הכלים ביחד, כדי להילחם באותה שנאה, באותה אנטישמיות, באותה שנאה כלפי המדינה, כלפי היהודים, ובאותם פיגועי טרור, שפוצעים פצע אדיר בלב כולנו.

שרן השכל: כל פעם.

שרן השכל: כל אחד עם הטראומות האישיות שלו.

שרן השכל: אני לא חושבת שיש משפחה אחת במדינת ישראל שאין לה קרוב, או ידיד, שבמשך ההיסטוריה נפגע או נרצח בתאונות כאלו.

שרן השכל: הטראומה הזו מוכרת לכל אחד ואחת מאתנו.

שרן השכל: ובכל פעם שאנחנו מתעוררים לאירוע חדש כזה, הפצע הזה נפער עוד הפעם.

שרן השכל: בבעיית החינוך יש לנו מספר אמצעים כדי לבוא ולוודא איך אנחנו נלחמים גם בתופעות כאלה.

שרן השכל: נכון, אנחנו לא ועדה בטחונית.

שרן השכל: אבל זה כבר פעם שנייה בחודשים האחרונים, אנחנו לא מכירים את התופעה אמנם אחורה, אבל ממש לפני מספר חודשים קיימנו כאן דיון חירום, לאחר הירצחו של אלי קיי, בעיר העתיקה בירושלים, ע"י מחבל שלמעשה היה מורה בבית ספר.

שרן השכל: וכתוצאה מכך קיימנו דיון דחוף.

שרן השכל: ביקשנו ממשרד החינוך, ביקשנו מהמשטרה, ביקשנו מהשב"כ לבוא אלינו עם מסקנות, עם נתונים, עם מספרים.

שרן השכל: כדי לראות איך אנחנו מוודאים שאנשי חינוך ואנשי הוראה, שתומכי טרור, או מעודדים אלימות, טרור ושנאה, פשוט מסולקים באופן מיידי מהמערכת.

שרן השכל: מדובר פה באמת במוקד החשוב ביותר, משום שמחינוך מתחיל הכל.

שרן השכל: הכל.

שרן השכל: אותו פיגוע בבאר שבע, נכון, אמנם המורה פוטר לדעתי ב-2017.

שרן השכל: אבל המחבל היה מורה במערכת החינוך לפני כן.

שרן השכל: לפני שהוא הורשע בעבירה של פעילות טרור, פעילות עויינת, לפני כן, מה הוא לימד את הילדים.

שרן השכל: מה הוא סיפר להם.

שרן השכל: כלומר התהליך הזה הוא תהליך של שנים.

שרן השכל: אין ספק שהיו כתובות על הקיר לפני שאותו מחבל הצטרף לדעאש.

שרן השכל: שב"כ לא קיבל מידע מודיעיני?

שרן השכל: המשטרה לא היתה מודעת?

שרן השכל: מישהו לא ראה פוסטים בפייסבוק שאותתו סימנים אדומים, עוד לפני 2015?

שרן השכל: הוא הורשע, הרי אנחנו מבינים שתהליך של הרשעה, הצטרפות לדעאש, זה כבר לקיחת מהלך פיזי בתוך ארגון טרור.

שרן השכל: מה הם המסרים שהוא העביר לפני כן.

שרן השכל: מי פיקח.

שרן השכל: אני חייבת לומר גם כן שאמנם אני יודעת שהיתה התקדמות ואני רוצה לשמוע גם ממשרד החינוך, לעניין נוהל השב"כ, לגבי מורים שלמעשה לוקחים חלק בפעילות שעויינת את מדינת ישראל.

שרן השכל: אנחנו רוצים להבין מה משרד החינוך עושה כדי להוקיע את הדבר הזה ממערכת שנועדה קודם כל לעצב את הדור הצעיר, על פי ערכים, על פי תפיסתה של מדינת ישראל.

שרן השכל: לא משהו שנוגד אותה.

שרן השכל: מעבר לכך, אנחנו קיימנו סיור באיזור הפזורה הבדואית.

שרן השכל: גם בדיון שהתקיים כאן, וגם בסיור שאותו קיימנו בפזורה הבדואית, נוכחנו, וגורמים הגיעו וסיפרו לנו, שלמעשה מעל עשרים ושניים אחוז מהמורים הערביים במדינת ישראל לומדים בחו"ל.

שרן השכל: מה זה חו"ל, כמעט כולם לומדים במכללת רמאללה, חברון, שכם.

שרן השכל: מה קורה כשהם לומדים את התואר הזה, במשך שלוש שנים, לפעמים ארבע שנים, בשכם.

שרן השכל: איזה תהליך של הסתה, של אינדוקטרינציה אנטי ישראלית הם עוברים בתוך האוניברסיטאות האלה.

שרן השכל: אנחנו רואים את הסרטונים, על תהליכים מאוד מדאיגים שקורים באוניברסיטאות כאן במדינת ישראל.

שרן השכל: אבל אוניברסיטה בחברון, שלמעשה נותנת למורה את הכלים לחנך את הדור הצעיר שלנו, הישראלי?

שרן השכל: מה הם לומדים שם?

שרן השכל: מי מפקח על מי שמגיע משם?

שרן השכל: אנחנו יודעים שזה נמצא בהסכמי אוסלו, זה לא פותר מהיכולת של הפיקוח של משרד החינוך, מהמחוייבות שלו לפקח על כל אחד ואחד שנכנס כאן לתוך מערכת החינוך הישראלית.

שרן השכל: כי בסוף, ואני אומרת לכם, אני יודעת שמוטלות עליכם משימות אדירות.

שרן השכל: אבל החינוך של הדור הצעיר, גם הערבי, ואנחנו שמענו את זה גם בסיורים, אנחנו שמענו אנשים מודאגים, שאומרים שאותם מורים מגיעים, מחנכים בבתי ספר, גם בפזורה הבדואית וגם בצפון, והם עויינים את ישראל.

שרן השכל: הם מחנכים את הילדים שלנו לערכים אחרים.

שרן השכל: ערכים שהם אנטי-ישראלים.

שרן השכל: ערכים שלא מקדמים דו-קיום זה לצד זה, אלא בדיוק ההיפך.

שרן השכל: אותם תלמידים שאחר כך שומעים שהמורה שלהם הוא זה שהיה המפגע, הרוצח, מה הם לומדים מזה.

שרן השכל: זו אחריות שלנו.

שרן השכל: וכשאני אומרת שלנו, של כולנו, של ועדת החינוך ושל משרד החינוך.

שרן השכל: לכן גם ההתעקשות שלי על החזרה של אותו נוהל שב"כ.

שרן השכל: שלמעשה קודם כל מתריע ומצלצל בפעמון למשרד החינוך.

שרן השכל: חברים, יש מעקב אחרי זה.

שרן השכל: היתה תנועה, היה שיתוף של פוסט של חמאס.

שרן השכל: היה שיתוף של פוסט בפייסבוק של מורה כזה או אחר.

שרן השכל: עוקבים אחרי זה, יודעים, מה המשטרה עושה בעניין, איך השב"כ מתריע בנושאים האלה.

שרן השכל: מה קורה כשמורה כן עולה על הרדאר.

שרן השכל: אלה נושאים קריטיים, שעל חלקם ביקשנו גם תשובות בישיבה הקודמת.

שרן השכל: אנחנו חייבים לקבל עליהם תשובות גם היום.

שרן השכל: אני יודעת שהיתה הזנחה במשך שנים.

שרן השכל: זה לא אומר שהדבר הזה ימשיך.

שרן השכל: אני מבינה שנדרש כאן טיפול שורש, וזו עבודה מורכבת, וקשה, ומאומצת, וצריך לעשות את זה ביחד.

שרן השכל: לבוא ולתקן את מה שקולקל.

שרן השכל: לבוא ולפקח אחרי מה שהיה פשוט פרוץ ולא מפוקח.

שרן השכל: לבוא להחזיר ולו מעט מאותה משילות של משינת ישראל בתוך חלקים שלפעמים נראים לנו חלקים אבודים.

שרן השכל: לפחות לעשות את המשימה שלנו.

שרן השכל: לחנך את הדור הצעיר, לערכים של סובלנות, וידידות, ודו-קיום, ולא ערכים של שנאה, ואנטישמיות ואלימות.

שרן השכל: אני אתן מספר מלים לחברי הכנסת שהגיעו.

שרן השכל: כמובן אני מודה לכם בתקופת הפגרה שדאגתם להגיע לדיון הכל כך חשוב הזה.

מאיר פרוש: תודה רבה ליושבת ראש הוועדה.

מאיר פרוש: כאשר זה מופיע באותיות בולטות, הכותרת היא מספיק מצמררת.

מאיר פרוש: מורים מחבלים.

מאיר פרוש: ואני הזכרתי את זה בשבוע שעבר גם בדיון שהיה לנו, על כך שאין לנו עדיין תשובות מהדיון שהיה לפני מספר חודשים.

מאיר פרוש: אני חושב שאסור לנו להתייאש, למרות שאנחנו יודעים שהמצב הוא לא קל.

מאיר פרוש: אני דווקא אקח את זה מחבר כנסת, שלא ציפינו בכלל.

מאיר פרוש: בעבר זה לא היה קורה.

מאיר פרוש: חבר הכנסת אבאס, לאחר שזה קרה, גינה את המקרה הזה.

מאיר פרוש: הוא גינה,

מוסי רז: למה לא ציפית?

מאיר פרוש: כי זה לא היה בעבר.

אורית סטרוק: היו מספיק פיגועים שלא גונו על ידי חברי כנסת ערביים.

מאיר פרוש: אם אני אומר מילה טובה על ערביי ישראל זה לא טוב?

מאיר פרוש: אז תאמין לי, אני מציין את זה, וצריך לציין את זה.

מאיר פרוש: כי אני לא חושב שהוא גינה את המחבל שיצא מהר הבית והרג את אליהו קיי.

מאיר פרוש: הוא לא גינה.

מאיר פרוש: צריכים לעודד דבר כזה, ולדבר על זה.

מאיר פרוש: אני לא רוצה לעשות חלילה משהו כדי שהוא יפסיק.

מאיר פרוש: הוא או חבריו.

מאיר פרוש: צריך לעודד דבר כזה, ואני אומר, שאסור לנו להתייאש.

מאיר פרוש: מכאן ההוכחה שאפשר לעשות משהו בעניין הזה.

מאיר פרוש: אני ממש מבקש ממך, מאחר וזה באמת בפגרה, ויש חברי כנסת שבאו, אנא, לא רק שתי דקות.

שרן השכל: אנחנו רוצים לשמוע גם את גורמי המקצוע שהגיעו.

מאיר פרוש: אני מבין, צריך יותר זמן לדבר הזה.

מאיר פרוש: אני חושב שצריך להגיד תודה רבה לחברי הכנסת שבאים.

מאיר פרוש: המחוקק ראה בחומרה אם דברים כאלה קורים בבתי ספר.

מאיר פרוש: חוק הפיקוח אומר שאם יש, אני רוצה שתשמעי, אם יש חשש להסתה נגד המדינה בבית ספר, מנכ"ל משרד החינוך יכול להוציא צו סגירה לבית הספר.

מאיר פרוש: הזכרתי את זה גם לפני שבוע.

מאיר פרוש: אין לי עניין ומטרה שיסגרו בתי ספר, כי אני יודע שיכול להיות תוהו ובוהו כשיסגרו בתי ספר.

מאיר פרוש: אבל אני מעמיד את זה ואומר, אנחנו צריכים לדעת שהמחוקק, כאשר הוא התייחס לדבר הזה, קבע, אם יש חשש שמתנהלת הסתה נגד המדינה בבית ספר, אפשר לסגור את בית הספר.

מאיר פרוש: כך צריך לנהוג.

מאיר פרוש: זאת אומרת אנחנו יודעים שכך צריך לנהוג.

מאיר פרוש: לא נוהגים כך מכיוון שאנחנו מקווים, אנחנו נשפר, אנחנו נעשה, נפעל כך או כך.

מאיר פרוש: אבל חייבת להיות מטרה בעניין הזה.

מאיר פרוש: לא יכול להיות שהדבר הזה הוא הפקר.

מאיר פרוש: אם זה קרה לנו בארבעת החודשים האחרונים עם שני מקרים, צריך לצאת מתוך הנחה שיש עוד חלילה, ושזה לא יקרה, עוד כאלה.

מאיר פרוש: והם נמצאים הרי באופן טבעי באיזו שהיא סביבה, שהסביבה הזו נקלט יותר עויינות, יותר הסתה נגד יהודים, ולכן צריך להשקיע יותר מאמץ בדבר הזה.

מאיר פרוש: כך, כפי שזה נראה, המצב הוא גרוע מאוד.

מאיר פרוש: והראיה גם שבפעם הקודמת, לפני ארבעה חודשים, כשביקשת את הדו"חות לא קיבלת, ומאונר"א לא רצו לבוא לפה.

מאיר פרוש: אנחנו היינו מודעים לזה, ואני הצעתי לך גם לפני כמה ימים, אם אי אפשר לעשות את זה בפומבי, לפחות אפשר לעשות את זה בלשכה שלך, כמה חברי כנסת שמתעניינים בזה, אותם גורמים שיודעים לענות תשובות, נשמע את התשובות שלהם.

מאיר פרוש: נתייחס לזה.

מאיר פרוש: אבל אי אפשר שהדבר הזה יהיה הפקר.

מאיר פרוש: שלא נעשה כלום.

מאיר פרוש: אז אני יודע שאת מודעת לדבר הזה, ואת רוצה לפעול.

מאיר פרוש: אבל זה צריך לקבל יותר שיניים, צריך לקבל יותר עוצמה.

שרן השכל: אני אומרת שלפני עשור בעצם חברת הכנסת והשרה לשעבר יולי תמיר ביטלה את אותו נוהל של התראות שב"כ שהיה נהוג על מורים בבתי ספר.

שרן השכל: ומאז העשור הזה למעשה לא נעשה כלום.

שרן השכל: אז זה בעניין הזה.

שרן השכל: והיתה הזנחה לא נורמלית בעניין הזה, שהתדרדרה למצב של קוים אדומים, שזה מה שאנחנו רואים היום.

שרן השכל: אני יכולה לומר לך, כמו שהצהרתי גם בפתיחה, את הדבר הזה אנחנו לא נזניח ולא נשים בצד.

מאיר פרוש: זה חמור מאוד לשמוע דברים כאלה.

מאיר פרוש: שלא תחשבי לרגע שמשרד החינוך לא ערוך, או לא יודע איך לפעול.

מאיר פרוש: והוא לא יודע איך לסגור בתי ספר.

מאיר פרוש: יושבים פה אנשי משרד החינוך, הם יודעים מה שאני מדבר.

מאיר פרוש: הם יודעים לסגור בתי ספר.

מאיר פרוש: על דברים שהם הרבה פחות משמעותיים, הרבה פחות בעייתיים מלהסית נגד המדינה ולגרום לרצח של יהודים.

מאיר פרוש: אז בבקשה, לא יכולה להיות מדיניות איפה ואיפה.

מאיר פרוש: אני לא אומר שיסגרו חלילה.

מאיר פרוש: אבל אם רוצים לסגור, יש את הדרכים לזה.

מאיר פרוש: שמשרד החינוך ייקח את עצמו לידיים ויתחיל לטפל בדבר הזה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: חברת הכנסת וסרמן, בבקשה.

רות וסרמן לנדה: תודה רבה, גם על הדיון החשוב הזה, באמת בפגרה.

רות וסרמן לנדה: אני חושבת שאין לנו פה ויכוח, באופן שהוא לא תמיד נראה לעין, בין קואליציה לאופוזיציה.

רות וסרמן לנדה: בתור מי שעוקבת באופן מאוד מאוד שיטתי וארוך שנים אחר החברה הערבית בישראל, וקשה לומר על דעותיי ותפיסותיי שהן לא ליברליות, אני מאוד מאוד מוטרדת מהעדר פיקוח, באופן כללי, על ערכים, מסרים, שמועברים לחבר'ה צעירים, ערבים ויהודים, ברחבי המדינה.

רות וסרמן לנדה: ואני חושבת שזה לא נעשה מספיק.

רות וסרמן לנדה: בין היתר, וצריך להגיד ביושר, גם בחברה הערבית.

רות וסרמן לנדה: חייתי עשר שנים בלוד.

רות וסרמן לנדה: בלוד זה פחות ניכר, יש שם בעיות לא פשוטות אחרות.

רות וסרמן לנדה: אבל במקומות אחרים, ברשויות מקומיות, ברחבי המדינה.

רות וסרמן לנדה: ודווקא האזרח הישראלי שעלה לפה מדרום אפריקה, קיי, שנרצח, גם הוא נרצח בעצם על ידי מורה במערכת החינוך ממזרח ירושלים.

רות וסרמן לנדה: אני זוכרת כמה זה היכה בי, כי אני בעצמי גדלתי בדרום אפריקה, וגם עליתי ארצה, כמו שאומרים העולים עשיתי עלייה.

רות וסרמן לנדה: והוא עשה את כל התהליך הזה, ובעצם נרצח בדם קר.

רות וסרמן לנדה: ובהחלט צריך להיות עם יד על הדופק.

רות וסרמן לנדה: מוסי אני מבינה לליבך.

רות וסרמן לנדה: אני לא התפלאתי נוכח הדברים של מנצור אבאס, אבל אני כן מבינה שכששמעתי אותו בערבית, הגינוי, העומק של הגינוי, בשפה הערבית, גם במונחים התרבותיים המעמיקים, שקישרו את הגינוי לענייני דת, שהדת כביכול גם מוקיעה את התופעה הזו, זה היה יוצא דופן.

רות וסרמן לנדה: וזה מסוג הגינויים שאני חושבת שהם ראויים, ערכיים.

רות וסרמן לנדה: אבל באופן כללי הייתי אומרת שמאוד מאוד מאד חשוב, וליברליות בצד, אני לא חושבת שיש בזה כדי לפגוע בתפיסה ליברלית.

רות וסרמן לנדה: אבל ערכים שמועברים לחבר'ה צעירים צריכים להיות מפוקחים בראייתי, בשכונה מורכבת כמו שלנו.

רות וסרמן לנדה: ואני מצדיעה לך שאת לוקחת את זה על עצמך כמשהו לעקוב אחריו ולבחון.

רות וסרמן לנדה: אני אמנם לא חברה קבועה בוועדה שלך, אבל אני ממש עומדת לרשותך בכל דבר ועניין שניתן יהיה לעזור בעניין הזה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: ותודה רבה גם, אני יודעת שאת מגיעה לכל הדיונים שקשורים לנושאים המדיניים, שקשורים למערכת החינוך, ואת דואגת ככה להתמיד, אז תודה רבה.

שרן השכל: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

מוסי רז: גבירתי יושבת הראש, חברתי, ראשית אני רוצה למחות על הכותרת של הדיון, שיכול להיות שהוא דיון חשוב.

מוסי רז: מורים מחבלים.

מוסי רז: זה יוצר רושם כאילו מדובר בתופעה המונית, וזה גם יוצר רושם שמכליל על מורים שתשעים ותשעה נקודה תשעה אחוז עוסקים בעבודה חשובה ביותר, יהודים וערבים.

מוסי רז: זה כמו שלא הייתי עושה כותרת על רופאים מחבלים, או כל דבר אחר.

מוסי רז: שנית אני רוצה לתקן את מה שנאמר פה על ידי חבר הכנסת פרוש.

מוסי רז: מנצור אבאס דווקא גינה גם את הרצח של אליהו קיי.

מוסי רז: וזה לא דבר חדש.

מוסי רז: הדבר החדש שהיה כאן, האירוע שהיה כאן הוא אירוע חמור.

מוסי רז: הוא לא אירוע שאנחנו רגילים בו.

מוסי רז: אני לא זוכר מתי קרה בפעם האחרונה, אזרח ישראלי הלך ורצח ארבעה אנשים.

מוסי רז: זה אירוע חריג ביותר.

מוסי רז: אנחנו לא מדברים פה על תושב, כמו שהיה במקרה של אליהו קיי.

מוסי רז: זה משנה, זה לא עושה את זה פחות חמור.

מוסי רז: אבל זה משנה, כי אנחנו מדברים כאן על אזרח שהלך ועשה פיגוע כזה חמור, בשירות, או בהיותו, לפחות על פי הצהרותיו, תומך של ארגון דעאש.

מוסי רז: וזה דבר שאני לא זוכר מקרים דומים לו.

מוסי רז: וכמובן כל רצח צריך לגנות.

מוסי רז: אבל אני לא בטוח שדווקא מהמעשה הזה ניתן להשליך על הבעיות האחרות שיש לנו, בין המיעוט לבין הרוב.

מוסי רז: בין הבדואים קבוצה מיוחדת בתוך הערבים הפלסטינים בישראל, לבין הקבוצה האחרת של המיעוט הערבי הפלסטיני.

מוסי רז: בין מה שקורה בירושלים בין התושבים, הלא אזרחים, הפלסטינים, לבין הרוב האזרחי, שהם אזרחים ישראלים, בין מה שקורה בשטחים הכבושים, מתנחלים ואוכלוסיה כבושה.

מוסי רז: מדובר על מקרים אחרים לגמרי.

מוסי רז: לכן גם צריך להיזהר, אם אנחנו באים לראות למה מעסיקים או לא מעסיקים מורים, זה דיון ראוי, וכך צריך לקרוא לו.

מוסי רז: ולא בכותרת שנכתבה.

מוסי רז: אם אנחנו באים לראות למה מעסיקים או לא מעסיקים מורים, זה דיון ראוי, וכך צריך לקרוא לו, ולא בכותרת שנכתבה.

שרן השכל: אני רוצה להגיב בנקודה לדבריך.

שרן השכל: משום שאני יודעת שבאיזו שהיא צורה אנחנו כאזרחי ישראל התרגלנו שלמעשה יש דברים שאולי הם בשוליים, אז אנחנו פה בישראל פשוט התרגלנו שאנחנו דוחקים פשוט הצידה הרבה מאוד מהבעיות שהן כביכול שוליות, והן לא בעצם הרוב והכלל.

שרן השכל: והמצב שבו היתה הזנחה כל כך הרבה שנים, היא יצרה את הקווים האדומים האלה, ותופעות שכמעט בלתי אפשרי לקחת אותן אחורה.

שרן השכל: תופעות שלמעשה קבועות כרגע בשטח, וכדי לתקן אותן נדרשים להזיז הרים וגבעות.

שרן השכל: החל מהשתלטות על שטחים בלתי חוקיים שהוזנחו לחלוטין, לא היתה אכיפה, כאוס היה.

שרן השכל: אז עכשיו מנסים לבוא ולעשות.

שרן השכל: איך עושים את זה, מאיפה מתחילים בכלל.

שרן השכל: זה כבר חצה את הקווים האדומים האלה.

שרן השכל: אז כן, אז זו תופעה נרחבת, ועכשיו צריך לטפל בה, כי הזניחו אותה במשך שנים.

שרן השכל: יש עוד מספר תופעות ומספר דברים כאלה, שאנחנו כביכול התרגלנו.

שרן השכל: שעד שזה לא מגיע למצב חירום, אין צורך שניגע בהם.

שרן השכל: וזה למעשה מה שמוסי אומר לנו פה.

שרן השכל: אז היו שני מורים בארבעה חודשים האחרונים, מה זה אומר, זה מכליל את כולם?

שרן השכל: למה צריך לטפל בזה עכשיו?

שרן השכל: אני תחת המשמרת שלי בוועדת החינוך לא אתן לדבר כזה להגיע לקווים אדומים.

שרן השכל: ברגע שיהיו עוד חמישה מקרים כאלו, מדובר פה על חיי אדם שיאבדו.

שרן השכל: מדובר פה על דור שלם, שלמעשה חונך בצורה בלתי ראוייה, ולקחת את מערכת החינוך אחר כך צעדים אחורה יהיה בלתי אפשרי.

שרן השכל: זה מה שיבואו ויגידו לנו.

שרן השכל: אז יכול להיות שיש איזה אינטרס להגיע לאותם קווים אדומים, או לנקודת אל-חזור, או שזו תהיה תופעה מספיק נרחבת כדי לקרוא לה בשמות, וכדי לערוך עליה דיונים.

שרן השכל: אצלי זה לא מקובל.

שרן השכל: ברגע שיש כרגע את האיתותים האלה, ברגע שאני שומעת את זה מהשטח.

שרן השכל: אגב, בתוך הפזורה הבדואית.

שרן השכל: כשאנחנו סיירנו שם בבתי הספר באים ואומרים לי, כל מיני גורמים, אנחנו אחרי התיכון במשך שנה שנתיים עשינו מכינות.

שרן השכל: למדנו עברית כדי לבוא וללמוד בתוך מכללות ישראליות, כדי שיהיו לנו הכלים לבוא וללמד כאן בישראל, כמו שצריך.

שרן השכל: אנחנו היינו צריכים לשרת שנתיים בצבא, ואחר כך לעבור את ההכשרות האלה.

שרן השכל: ובזמן הזה חבר שלי לכיתה הלך לרמאללה, ובתוך שנתיים סיים תעודת הוראה, והוא כבר מלמד בבית ספר, כשאני רק סיימתי את השירות הצבאי, ונרשם רק ללימודי עברית, או ללימודי מכינה.

שרן השכל: איך קורה דבר כזה?

שרן השכל: והם מספרים לי על איך שאותם מורים מסרבים לתלות דגל ישראל בתוך הכיתה.

שרן השכל: מחנכים בצורה עויינת.

שרן השכל: למה אנחנו מחכים?

שרן השכל: אז מוסי רז, מה הוא רוצה, שנגיע עוד עשר שנים ונגיד איך הגענו למצב הזה?

שרן השכל: בשום פנים ואופן זה לא יקרה תחת המשמרת שלי.

שרן השכל: אנחנו נטפל בזה.

שרן השכל: וכמו שאתם רואים אני עושה על זה מעקב.

שרן השכל: ואני לא אוותר על זה.

שרן השכל: כי אחרת אנחנו נהיה בנקודת אל-חזור.

שרן השכל: וחינוך זה הדבר הכי חשוב בשביל העתיד שלנו.

שרן השכל: ובנימה זו אני אתן את זכות הדיבור לחברת הכנסת אורית סטרוק, בבקשה.

אורית סטרוק: צהריים טובים, קודם כל יישר כוח על נושא הדיון החשוב הזה.

אורית סטרוק: אני רק רוצה להזכיר, את כבר מן הסתם הזכרת את זה, כשישבנו בדיון כזה, בעקבות הרצח של אלי קיי, השם ייקום דמו.

אורית סטרוק: ושמענו יחד את הנתון המבהיל הזה, של חמשת אלפים חמש מאות מורים שמלמדים בבתי הספר בישראל, במגזר הערבי הוכשרו לעבודתם ברשות הפלסטינית.

אורית סטרוק: וזה היה מכונה בדו"ח שהם למדו בחו"ל.

אורית סטרוק: כאילו הם למדו בבריטניה, או אוסטרליה.

אורית סטרוק: סליחה, הרשות הפלסטינית זה לא חו"ל.

אורית סטרוק: קודם כל זה ארץ ישראל.

אורית סטרוק: אבל מעבר לזה, זו רשות עויינת, שבחוק שלה כתוב שצריך להרוג יהודים, ושמי שהורג יהודים מקבל כסף מהרשות הפלסטינית, לפי מספר היהודים שהוא הצליח להרוג.

אורית סטרוק: זה נדיר, בואו נגיד ככה, לאורך ההיסטוריה היו מדינות כאלה, שקבעו בחוק שלהם שצריך להרוג יהודים.

אורית סטרוק: לא מזמן קראנו על מדינה כזו במגילת אסתר.

אורית סטרוק: ככה זה היה במלכות אחשוורוש, היה חוק של המן הרשע שצריך להרוג יהודים.

אורית סטרוק: זה היה ביום אחד בשנה.

אורית סטרוק: את זה אי אפשר היה להשיב.

אורית סטרוק: היה את זה בגרמניה הנאצית.

אורית סטרוק: אבל לא היו הרבה מדינות בהיסטוריה שכתוב בחוק שלהן שצריך להרוג יהודים, ומקבלים על זה משכורת לפי מספר הנפשות שנרצחו.

אורית סטרוק: ברשות הפלסטינית יש.

אורית סטרוק: אז עם כל הכבוד, זה לא חו"ל, זה אוייב.

אורית סטרוק: מורים שמקבלים את הכשרתם במדינת אוייב עויינת כזו, אני דרך אגב חושבת שגם במדינות אוייב שלא עשו איתנו שלום, כמו נגיד סוריה, אני לא מאמינה שיש שם חוק שצריך להרוג יהודים, ומתגמלים אותך לפי כמות היהודים שהרגת.

אורית סטרוק: היום כל רוצח ערבי שיוצא לדרכו, כל מחבל כזה, יש לו בכיס צ'ק פתוח, חתום על הצ'ק אבו-מאזן, וכתוב שם, כמה שתצליח להרוג ככה תקבל אתה ומשפחתך.

אורית סטרוק: אגב, מאוגוסט השנה, גם את גבירתי היושבת ראש חתומה על הצ'ק הזה, לא רק אבו-מאזן.

אורית סטרוק: כי בני גנץ החליט מאוגוסט להחזיר את הכספים שחוק קיזוז משכורות מחבלים מחייב להקפיא.

אורית סטרוק: הוא החליט להחזיר אותם לאבו-מאזן בשיטת הדלת המסתובבת.

אורית סטרוק: מכיוון שאף אחד בקואליציה שלכם לא קם נגד זה, כמו שאת נגיד קמת בזמנו, עשית מהפיכה שלמה בקואליציה סביב הנושא של הקנביס.

אורית סטרוק: אבל אף אחד בקואליציה, לא את, ולא רות, ולא מוסי, ולא גדעון סער, ולא איילת שקד, ולא אף אחד, אף אחד לא אמר שצריכים לכל הפחות להקפיא את הכספים האלה כפי שהחוק הישראלי מחייב, ואתם גם חתומים על הצ'ק.

אורית סטרוק: בכל אופן אני גם קוראת לך פה, לך ולרות, לעצור את הטירלול הזה, שישראל מחזירה לרשות הפלסטינית את כספי המחבלים בשיטת הדלת המסתובבת.

אורית סטרוק: עכשיו אני מגיעה לנקודה, לא יכול להיות שמורים שהוכשרו במכללות של רשות עויינת שבחוק שלה מעודדים רצח יהודים, לא יכול להיות שמורים כאלה ילמדו במדינת ישראל.

אורית סטרוק: וזה לא משנה בכלל אם הם בעצמם יוצאים לעשות פיגוע, או שהתלמידים שלהם יצאו לעשות פיגוע.

אורית סטרוק: זה לא משנה.

אורית סטרוק: לא יכול להיות שמורה שהוכשר לעבודתו כמחנך בשרות שעניינה להרוג יהודים, יוכל ללמד פה במדינת ישראל.

אורית סטרוק: את הדבר הבסיסי הזה צריך לשנות.

אורית סטרוק: ואני מציעה שזו תהיה המסקנה של הוועדה.

אורית סטרוק: גם אם זה מוריד לנו חמשת אלפים חמש מאות מורים מהסד"כ, אבל אלה חמשת אלפים חמש מאות מורים שבוודאות הם עויינים את מדינת ישראל, לכך הם הוכשרו.

אורית סטרוק: עוד אפשר להוסיף על זה שכשהם לומדים שם הם מתחתנים עם נשים פלסטיניות, ובכלל יולדים לנו פה ים של ילדים ובני נוער עם זהות פלסטינית ברורה.

אורית סטרוק: אז אני מציעה שזו תהיה מסקנת הוועדה הזאת.

איתמר בן גביר: תודה רבה.

איתמר בן גביר: קודם כל אני אפתח ואומר, אני שמעתי שיש מי שלוקח ברצינות את הגינויים של מנצור אבאס.

איתמר בן גביר: אני חייב לומר שזה לא מרגש אותי.

איתמר בן גביר: בנאדם אמנם מגנה, אבל במשך כמעט שנה, קרוב לשנה, הוא מסית, הוא וחבריו כאן לסיעה, ומדברים על כך שלא יתנו ליהודים לנטוע בנגב, ויהודים משתלטים על הנגב, והמצב של הבדואים ככה וככה.

איתמר בן גביר: ובסופו של יום, איך אומרים, אחד בפה, אחד בלב.

איתמר בן גביר: אחד מגנה בעברית, ואולי גם בערבית, אבל כל השנה הוא עובד קשה קשה כדי ליצור אינתיפאדה.

איתמר בן גביר: עכשיו לעניין עצמו, אורית כאן מדברת על מורים ממכללות שמכשירות ומטיפות לרצח.

איתמר בן גביר: אני אפילו מדבר על דבר הרבה יותר גרעיני מכך.

איתמר בן גביר: הרי חישוב פשוט מלמד שגם כאשר הוגש כתב אישום נגד אותו מחבל, הוא עדיין לא הורחק ממערכת החינוך.

איתמר בן גביר: כמוהו יש עוד הרבה אחרים, שהיום נמצאים בבתי ספר, עם כתבי אישום, עם הרשאות.

איתמר בן גביר: לא המשטרה, לא משרד החינוך, זה לא שהם לא יודעים לעבוד.

איתמר בן גביר: אני רוצה לספר לכם סיפור, נקרא לה ש', תושבת העיר העתיקה, יהודיה שזרקו עליה אבנים.

איתמר בן גביר: היא החזירה אבנים.

איתמר בן גביר: זרקו עליה, היא רצתה להגן על עצמה.

איתמר בן גביר: היא מורה בבית ספר.

איתמר בן גביר: ומה עשו לש', אגב משרד החינוך, אגף בכיר כוח אדם חקירה העלתה כי יש אחד, וכמוהו יש עוד הרבה אחרים, שהיום נמצאים בבתי ספר עם כתבי אישום, עם הרשאות, עם חקירות.

איתמר בן גביר: משרד החינוך, זה לא שהם לא יודעים לעבוד.

איתמר בן גביר: אני רוצה לספר לכם סיפור, תושבת העיר העתיקה, יהודיה שזרקו עליה אבנים.

איתמר בן גביר: היא החזירה אבנים.

איתמר בן גביר: זרקו עליה, היא רצתה להגן על עצמה.

איתמר בן גביר: היא מורה בבית ספר.

איתמר בן גביר: ומה עשו לש', שולחים לה מכתב, גברת בשם שמרית יאלוביץ, משרד החינוך, אגף בכיר, כוח אדם והוראה.

איתמר בן גביר: וכותב לה שבדיקה שערך משרד החינוך העלה שהיה מידע פלילי בעניינך.

איתמר בן גביר: חקירה תלוייה.

איתמר בן גביר: היא הגנה על עצמה.

איתמר בן גביר: כל היום מותקפת שם.

איתמר בן גביר: כל היום זורקים עליה אבנים.

איתמר בן גביר: אז היא מגנה על עצמה.

איתמר בן גביר: אומרים לה לא.

איתמר בן גביר: יש חקירה.

איתמר בן גביר: ולכן הוטלה התראה על הרישום שלך, כך שהעסקתך במערכת החינוך אסורה עד להודעה חדשה.

איתמר בן גביר: אז אני, על העוול שעשו לש' הזאת, שבסך הכל הגנה על עצמה, צריך לקבל דין וחשבון.

איתמר בן גביר: לא בטוח שזה הזמן.

איתמר בן גביר: אני גם מקווה שהיא תלך להליך משפטי.

איתמר בן גביר: אני לא מבין את ההתנהלות.

איתמר בן גביר: אבל אם, גם במשרד החינוך וגם במשטרה יודעים לעבוד, מישהו יכול להסביר כאן את הפשלה הזאת, שעומד אדם שהוא מחבל, תומך טרור, וזה היה ידוע למערכת.

איתמר בן גביר: לא כשהוא נכנס לכלא, אלא לפני כן.

איתמר בן גביר: מנהלים הרי משפט, תיק.

איתמר בן גביר: תיק לא מתנהל תוך יום.

איתמר בן גביר: איך יכול להיות שהוא ממשיך ללמד?

איתמר בן גביר: ואיך יכול להיות שהיום, בזמן שאנחנו יושבים כאן, ומדברים על שינוי, בתוך מערכת החינוך יש עשרות, אם לא מאות מורים, שיש נגדם חקירות.

איתמר בן גביר: על אירועים חמורים.

איתמר בן גביר: מי נותן את הדין?

איתמר בן גביר: מי בודק?

איתמר בן גביר: אגב זה לא נוהל שב"כ.

איתמר בן גביר: לא צריך את השב"כ כאן.

איתמר בן גביר: משטרה יכולה לבדוק עבר פלילי של בנאדם.

איתמר בן גביר: משטרה יכולה להסתכל, משרד החינוך יכול להסתכל.

איתמר בן גביר: אם מסתכלים ומגלים שיש מורים, שהם עסוקים בתמיכה בטרור.

איתמר בן גביר: אני לא אומר כל עבירה צריך למנוע מבנאדם, או להגיד לו עולמך חרב עליך.

איתמר בן גביר: אבל יש עבירות מסויימות, בעיקר אירועים לאומניים שמצופה מכולכם כן לעבוד.

איתמר בן גביר: ואני באתי לכאן כדי להבין איך יכול להיות שהמורה הזה לימד גם תוך כדי שהוא היה מוכר למערכת.

איתמר בן גביר: עדיין לא ישב בכלא.

איתמר בן גביר: אבל כן היה מוכר למערכת, כן היה ידוע כתומך דעאש.

איתמר בן גביר: ומה קורה כאן?

שרן השכל: תודה על הדברים.

שרן השכל: אנחנו נתחיל עם ראש אגף משימות בתנועת "אם תרצו" יהודה שרבאני.

שרן השכל: בבקשה.

יהודה שרבאני: תודה רבה לך חברת הכנסת שרן השכל.

יהודה שרבאני: אני חושב שהדיון השני ענייני ומאוד מאוד חשוב.

יהודה שרבאני: אחת התופעות הנמרצות של הפלסטיניזציה, נקרא לזה ככה, שמתרחשת בנגב, יש לה שלושה גורמים.

יהודה שרבאני: חינוך, פשיעה ופוליגמיה.

יהודה שרבאני: בחינוך, כבר ציינת את המספרים, כמעט חמשת אלפים מורים שיוצאים ולומדים באוניברסיטאות בחברון, בג'נין, והם לומדים שם בעיקר שריעה, ולאחר מכן חוזרים לתוך ישראל.

יהודה שרבאני: כשהם חוזרים לכאן המועצה להשכלה גבוהה מקבלת אותם.

יהודה שרבאני: אחרי איזה תנאי סף מאוד מאוד נמוך.

יהודה שרבאני: היא מקבלת אותם חזרה לתוך מערכת החינוך הישראלית.

יהודה שרבאני: אני לא מדבר בכלל על היניקה של החמאס, שהוא מעביר בעצם את כל האידיאולוגיה הרעה שלו בתוך הרשות הפלסטינית לאותם מורים.

יהודה שרבאני: ואני לא מדבר בכלל על הפוליגמיה שנהוגה שם, ועל ההכרה של נשים פלסטיניות שלאחר מכן מייבאים אותן לתוך תחומי מדינת ישראל.

יהודה שרבאני: אבל לחשוב על זה ולהזדעזע שמי שיצר את הסוס הטרויאני זה לא חמאס, זה לא אונ' ג'נין, זה לא אונ' חברון, אלא זה אנחנו, עצמנו.

יהודה שרבאני: במקום שהמל"ג במיידית תבטל את ההכשרות של אותם מורים, שאנחנו יודעים בדיוק מה הם עושים, זה משהו שהוא לא אתי כלפי מדינת ישראל, וכמובן שהוא בסופו של דבר גם גורם לכך שבטחון המדינה נפגע.

יהודה שרבאני: הבדואים, אני רוצה להזכיר לכולם, הם חלק אינטגרלי מאוכלוסיית מדינת ישראל.

יהודה שרבאני: הם משרתים בצבא, הם חלק מאתנו.

יהודה שרבאני: אנחנו בתנועת "אם תרצו" מלווים הרבה מאוד מהבדואים, אם זה בצפון ואם זה בדרום.

יהודה שרבאני: ואני חושב שהנפגעים הישירים של כל האירוע הזה הם לא רק היהודים.

יהודה שרבאני: בסופו של דבר זה גם הבדואים, שמאבדים את החלק שלהם בתוך מדינת ישראל.

יהודה שרבאני: אני לא חושב שצריך דעה פוליטית לעניין הזה.

יהודה שרבאני: ואנחנו כמדינה, ואני קורא לך גם, כיושבת ראש הוועדה, שלדעתי עושה עבודה מאוד חשובה בעניין הזה, שבדיון הבא לקרוא לכאן את המועצה להשכלה גבוהה, ואם זה בהוראת שב"כ או בהוראת חקיקה במיידית לבטל את ההכשרות של אותם מורים, ואלה שנמצאים כרגע במערכת במיידי להשעות אותם.

יהודה שרבאני: ואם מדינת ישראל צריכה לפתוח מרכזי הכשרה למורים בדואים בדרום, אז זה משהו שמדינת ישראל יכולה לעשות.

יהודה שרבאני: אני חושב שזה הדבר הראוי והאתי, גם לאזרחי מדינת ישראל היהודים, וגם כמובן לבדואים, שהמצב אצלם הוא לא בשמים, נאמר את זה כך.

יהודה שרבאני: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לציפי ווינברג, הממונה על הערכת תארים אקדמיים מחוץ לארץ במשרד החינוך.

שרן השכל: יש לי מספר שאלות, אחד הנושאים שהם באמת קריטיים לעניין הזה הוא הכרת תארים במה שנקרא מהרשות הפלסטינית.

שרן השכל: אגב, גם מירדן, שזה אני מניחה גם כן תופעה נרחבת ממה שהבנתי, הכרה בתארים שלהם בעצם מחו"ל.

שרן השכל: איך אנחנו מאשרים ומשווים?

שרן השכל: האם התנאים הם תנאים דומים?

שרן השכל: האם יש נוהל, הבנה של התאמה למערכת החינוך הישראלית?

שרן השכל: האם יש חסמים ובלמים?

שרן השכל: כלומר פיקוח על הדברים שנעשו שם?

שרן השכל: בואי תסבירי לנו איך התהליך הזה בעצם עובד.

ציפי ויינברג: אנחנו בגף להערכת תארים מאריכים תארים אקדמיים שהם לא ישראלים לצרכי דירוג ושכר במגזר הציבורי.

ציפי ויינברג: כאשר ההערכה הזאת נעשית בהשוואה לתארים אקדמיים ישראלים, מבחינה מינהלית.

ציפי ויינברג: כלומר ההכרה היא לא הכרה אקדמית, אלא היא הכרה מינהלית, בהתאם לכללים מינהליים, מפורסמים, שחלים באופן שיוויוני על כל מקבלי התארים ממדינות בעולם.

ציפי ויינברג: כשאני אומרת בעצם שאנחנו מכירים בתארים בהשוואה לתארים ישראלים אני למעשה אומרת שאנחנו בודקים קודם כל שהמוסד הוא מוסד מוכר בארץ שבה הוא פועל.

ציפי ויינברג: אנחנו רוצים לבדוק כמה שנים למד אותו אחד לתואר שיש לו, האם הוא קיבל פטורים כלשהם, אם כן כמה, אם כן מה מהות הפטורים.

ציפי ויינברג: ויש לנו כללים לגבי ההיקפים שאנחנו יכולים לאפשר.

אורית סטרוק: אתם מתייחסים לרשות הפלסטינית בתור מדינה?

ציפי ויינברג: הרשות הפלסטינית היא לא ישראל.

אורית סטרוק: אתם מתייחסים אליה בתור מדינה?

ציפי ויינברג: בתור תואר מחו"ל.

אורית סטרוק: זה לא חו"ל.

אורית סטרוק: הרשות הפלסטינית היא לא מדינה, ורמאללה ושכם הם לא חו"ל.

אורית סטרוק: אם אתם רוצים להתייחס אליה כאל ישות נפרדת מישראל, אז תתייחסו אליה כאל רשות עויינת.

אורית סטרוק: אם הוא היה מקבל הכשרה בסוריה, באיראן, אז היית מתייחסת לזה אותו דבר?

ציפי ויינברג: כן.

ציפי ויינברג: הם מקבלים את זה מחוץ לגבולות מדינת ישראל.

ציפי ויינברג: זה לא קשור.

שרן השכל: אורית, זה נקבע בשנות התשעים.

שרן השכל: זה לא היא קבעה את זה.

שרן השכל: נושא הדיון עכשיו הוא לא אם ההגדרה של אותם תארים זה חו"ל או לא חו"ל.

שרן השכל: זה משהו שנעשה מעל לחמש עשרה שנים.

שרן השכל: אז זה לא הנושא כרגע.

שרן השכל: אני מבקשת לא להסית את הדיון מהנושאים החשובים.

שרן השכל: יש לנו זמן קצוב ואני רוצה לקבל תשובות לשאלות שלי.

שרן השכל: שאלות בסדר.

שרן השכל: הערות ונאומים – מאוחר יותר.

שרן השכל: אני אתן זמן לזה.

שרן השכל: שאלת את השאלה, היא השיבה.

ציפי ויינברג: אני חושבת שסיימתי פחות או יותר לתאר את המצב.

שרן השכל: כשאתם מקבלים בעצם השוואה של תואר, וזה לא משנה אם זה מירדן או מחברון או מרומניה.

שרן השכל: איך אתם בעצם מבחינה מינהלית מדרגים את אותו תואר, שאתם מקבלים בעצם מחברון או מרמאללה או משכם, לעומת תארים שהם מרומניה או מגרמניה?

שרן השכל: אני מבינה שבהסכמי אוסלו אנחנו מחוייבים בעצם להכיר בתואר.

שרן השכל: אבל אנחנו לא, למיטב הבנתי, ואולי יש פה נציג ממשרד ראש הממשלה, כפי שביקשנו, או נציג שב"כ?

שרן השכל: לא.

שרן השכל: אז קודם כל אני אומר שאני רואה זאת ממש בחומרה, שמשרד ראש הממשלה לא הגיע לדיון החשוב הזה, ונציג שב"כ לא הגיע לדיון החשוב הזה.

שרן השכל: אני מבקשת שבאופן מיידי יושב ראש הכנסת יעביר מכתב רשמי לראש השב"כ, ולמשרד ראש הממשלה.

שרן השכל: ויבהיר להם שזה לא מקובל שכאשר ועדה מזמנת אותם לדיון חשוב וכל כך משמעותי כמו זה בכנסת, שנשען על העבודה שלהם, והם פשוט לא מגיעים.

שרן השכל: זה ממש ביזיון עבודת הכנסת.

שרן השכל: אתם על פי הסכמי אוסלו מחוייבים להכיר בעצם בתואר עצמו, או שאתם מחוייבים להכיר בו מבחינה מינהלית?

שרן השכל: ואם כן, מה הנוהל שמחייב אתכם להכרה בו.

ציפי ויינברג: אנחנו עובדים בתוקף האמנות הבינלאומיות, האמנת ליסבון.

ציפי ויינברג: ומתוקף הכללים שלנו, של הממונה על השכר ונציב שירות המדינה.

ציפי ויינברג: מאחר ומדובר בהכרה לצרכי דירוג ושכר במגזר הציבורי.

ציפי ויינברג: כלומר ההערכה שלנו מיועדת למי שרוצה בעצם לעבוד במגזר הציבורי, והתואר שלו הוא מחו"ל.

ציפי ויינברג: ואז לפי ההערכה שלנו הוא גם יכול להשתכר בהתאם לתואר שלו, והוא גם יכול להיכנס למכרזים לפי הצורך.

שרן השכל: את יכולה להסביר לי מה ההבדל בין אדם שסיים כאן, בתוך מכללת סמינר הקיבוצים, לבין אדם שסיים במכללת חברון?

שרן השכל: מה תנאי השכר השונים, הדרגות השונות?

ציפי ויינברג: אני לא יודעת להגיד לגבי תנאי שכר ודרגות.

ציפי ויינברג: זה כל מעסיק במגזר הציבורי צריך להגיב על זה.

ציפי ויינברג: אני לא יודעת לענות על הדבר הזה.

ציפי ויינברג: אני רק יכולה להגיד שאנחנו מעריכים את התארים מחו"ל באותו אופן מכל המדינות.

ציפי ויינברג: הכל שיוויוני, אותם כללים חלים על כל המדינות.

שרן השכל: אבל יש הרי מוסדות שאתם לא מכירים בהם.

ציפי ויינברג: ברגע שמוסד, וזה באמת הכלל הראשון שלנו, ברגע שהמוסד מוכר בארצו על ידי השלטונות, על ידי הרשויות המוסמכות בארצו, אנחנו יכולים להכניס אותו ולהתחיל להעריך אותו.

שרן השכל: אתם יכולים, אתם לא מחוייבים.

ציפי ויינברג: מה זאת אומרת מחוייבים?

ציפי ויינברג: אם התואר עומד בכללים שלנו, אנחנו ניתן אישור.

ציפי ויינברג: אם אדם הגיש תואר, והתואר עומד במכלול הכללים במצטבר.

איתמר בן גביר: אבל מה הקריטריונים שאתם מקבלים את המכללות והאוניברסיטאות האלה?

איתמר בן גביר: הרי יש אוניברסיטאות של החמאס שמה שמלמדים שם זה בעיקר איך לרצוח יהודים.

איתמר בן גביר: לכאורה, לפי מה שאת אומרת, אין שום בעיה.

איתמר בן גביר: הכל בסדר.

איתמר בן גביר: אפשר לסמן וי ליד השם שלהם.

שרן השכל: אתם בודקים את התכנים של אותם תארים?

שרן השכל: ברגע שמגישים לכם סוג של כותרת של קורס, אז מה?

ציפי ויינברג: שוב אני אומרת, ההערכה שלנו היא לא הערכה אקדמית.

ציפי ויינברג: אנחנו לא בודקים את התכנים שהם לומדים.

ציפי ויינברג: אנחנו בודקים היקפי לימודים – כמה שנים למדו, כמה נקודות זכות קיבלו.

ציפי ויינברג: במידה ויש איזה שהם פטורים מלימודים קודמים אנחנו בודקים את מהות הפטורים, ואת ההיקף שלהם.

ציפי ויינברג: אבל אנחנו לא נכנסים לתכני לימודים.

שרן השכל: כאשר אתם נותנים את הניקוד לאותם סטודנטים שמגיעים מחו"ל, אתם לא דורשים הכרה בתואר, אלא אתם בעצם משווים לצורך שכר בלבד.

שרן השכל: זאת אומרת שבמערכת החינוך הישראלית יש כמות לא מבוטלת של מורים ללא תואר אקדמי.

שרן השכל: משום שהתואר האקדמי שלהם לא מוכר.

שרן השכל: אתם פשוט השוויתם את זה לצורך עניין מינהלי, אבל הם למעשה מורים שמלמדים ללא תואר מוכר.

ציפי ויינברג: אני חושבת שכדאי שיתייחסו לזה חבריי, אבל ברגע שלמישהו יש תואר אקדמי מחו"ל, זה לא משנה כרגע מאיפה.

שרן השכל: כן, אבל תואר אקדמי אני יכולה ללכת וגם לרכוש בחמשת אלפים שקל מחר ברומניה, ואני מגיעה עם תואר אקדמי.

שרן השכל: האם מדינת ישראל מכירה בו? לא.

שרן השכל: אני אומר יותר מזה, עולים חדשים מצרפת, מנתחים שהיו מנתחים במשך שנים, תואר אקדמי של רופאים, דוקטורים, מנתחי מוח, הגיעו לפה למדינת ישראל ולא הכירו להם בתואר.

שרן השכל: הם היו צריכים לעבור מבחנים שהם עברו לפני ארבעים שנה, והבנאדם מנתח מוח.

שרן השכל: אז השאלה שלי היא האם יש הכרה בתואר?

שרן השכל: מי יכול לענות לי על השאלה הזו?

סוניה פרץ: ההכרה היא לא רק לצרכי שכר.

סוניה פרץ: ההכרה היא גם הכרה כתואר.

שרן השכל: היא מכירה בהם לצרכי שכר ומינהלה בלבד.

ציפי ויינברג: אני מכירה בהם לצרכי דירוג שכר במגזר הציבורי.

ציפי ויינברג: ועם אישור השקילות שאנחנו נותנים אדם הולך ומגיש את אישור השקילות למשרד או למוסד הציבורי.

שרן השכל: אז זה עניין של שכר.

לירון ספרד: לא, מכירים בזה שיש לו תואר.

לירון ספרד: זו הכרה בתואר.

לירון ספרד: אנחנו לא מתייחסים עכשיו לתוכן של התואר, אלא אנחנו בעצם אומרים, באותו אדם המדינה מכירה שאותו אדם השיג בדרך ישרה תואר מגוף להשכלה גבוהה מוכר, שלא בישראל.

משה טור פז: גבירתי יושבת הראש, אני רוצה להציע משהו.

משה טור פז: אני חושב שיש כאן שני דיונים.

משה טור פז: דיון אחד הוא דיון הכרה בתארים, והוא דיון חשוב, אבל הוא לא ממצה.

משה טור פז: כי ציפי בסוף רואה, כמו שהיא אמרה, היקף לימודים, והכרה אם התואר הזה תואם או לא.

משה טור פז: כאן חבר הכנסת ואת גבירתי יושבת הראש מעלים בצדק סוגייה אחרת, וזה משהו התוכן הנלמד באותה אוניברסיטה, ובמקרה ויש תוכן שהוא מסית, פוגע במדינת ישראל, גם אם התואר יהיה מצויין יש לנו בעיה איתו.

משה טור פז: ולכן בעיניי, ולכן השאלה פה היא משפטית, ולא נקרא לה פדגוגית, האם יש במדינת ישראל רשימה של מוסדות אקדמיים, שיש בהם תכנים מסיתים, ולכן גם אם באת משם ואתה מבחינת תואר במצב נהדר, אנחנו לא נרצה אותך כמורה אצלנו, כי קיבלת תכני הסתה לורידים.

משה טור פז: זו השאלה בעיניי.

שרן השכל: זו אחת השאלות.

שרן השכל: אבל גם השאלה נוספת היא, תראה, אפשר להגיד טוב, אנחנו טומנים את הראש בחול, ואנחנו מסתכלים מבחינה מינהלית, קורס עם כותרת כזאת, שלוש נקודות, כותרת אחרת, שלוש נקודות, ואנחנו מכירים בתואר.

שרן השכל: יש לו תואר אקדמי.

לירון ספרד: אנחנו נחדד בפני הוועדה.

לירון ספרד: אנחנו נעביר לוועדה את הנהלים.

לירון ספרד: בסוף הדיון נחזור ונעביר לוועדה בדיוק את הנורמות ואת הנהלים שעל בסיסם בעצם מתבצעת ההכרה.

לירון ספרד: גב' ויינברג הזכירה גם את האמנת ליסבון, כלומר יש פה גם האמנות בינלאומיות שהמדינה מחוייבת להן מבחינת הכרה בתארים אקדמיים.

שרן השכל: אם אני עוברת היום לגור באוסטרליה, הם לא מסתכלים על זה מבחינה מינהלית.

שרן השכל: הם מסתכלים על זה גם מבחינת התוכן הנלמד בתוך האוניברסיטה.

לירון ספרד: יש ממש מערכת של האמנות בינלאומיות שמסדירות את הנושא הזה.

אורית סטרוק: אני לא מאמינה שיש האמנה בינלאומית שמחייבת את מדינת ישראל לקבל סטודנטים שלומדים ביישות שהיא יישות עויינת, שבחוק שלה כתוב, אני חוזרת על זה שרן, וזה לא עניין אם זה חמאס, פתח או כל גוף אחר, בחוק של הרשות הפלסטינית כתוב שאם רוצחים מחר אותך ואותי, מקבלים פי שניים, כי זה שניים.

אורית סטרוק: ואם אתה ערבי ישראלי מקבלים פי ארבע, כי אתה ישראלי.

אורית סטרוק: ישות כזאת שיש לה חוק כזה, לא צריכים לבדוק בכלל את התכנים הנלמדים באוניברסיטאות שלה.

לירון ספרד: אני אשמח להתייחס לטענות קודם כל על המידע הפלילי.

לירון ספרד: ברגע שמגיע מידע פלילי ממשטרת ישראל למשרד החינוך, כבר בשלב פתיחה בחקירה פלילית, משרד החינוך פועל.

לירון ספרד: אני כמובן אפרט, ככל שיתאפשר.

לירון ספרד: כשמדובר בעובדי הוראה שמועסקים על ידי מדינת ישראל, והם חשודים בעבירות טרור, יש לנו את חוק שירות המדינה משמעת.

לירון ספרד: ולרוב כשמדובר על חשדות לעבירות טרור זו בהחלט עבירה שמוגדרת ברף החמור, ולרוב עובדים כאלה יושעו מייד מהמערכת.

שרן השכל: כמה עובדים כאלה הושעו בשנה האחרונה?

לירון ספרד: בשנה האחרונה לא היו עובדי מדינה שחשודים בעבירות טרור.

לירון ספרד: הקבוצה השנייה היא עובדי הוראה בבעלויות.

לירון ספרד: הבעלויות הן בעצם אותם תאגידים שמפעילים ברישיון מוסדות חינוך.

לירון ספרד: כולל רשויות מקומיות, רשתות, אורט, עמל, בעצם כל גוף שמפעיל ברישיון.

לירון ספרד: ושם במהלך השנה החולפת היו לנו שתי התראות שהגיעו.

לירון ספרד: אני מזכיר שזו מערכת של התראות בזמן אמת, יום למחרת שינוי בסטטוס המידע הפלילי אנחנו מקבלים.

לירון ספרד: שינוי בסטטוס המידע הפלילי זה אומר או פתיחה בחקירה פלילית, או הגשה בכתב אישום, או בהרשאה.

שרן השכל: בדיון הקודם אמרתם שאין נוהל כזה.

לירון ספרד: אני הייתי גם בדיון הקודם, ובהחלט התייחסתי לנושא המידע הפלילי.

לירון ספרד: אני אשמח גם לעדכן על העבודה מול שירות הבטחון הכללי.

לירון ספרד: אבל לגבי משטרת ישראל, ברגע שמגיעה, והגיעה התראה כזאת, אותו אדם הושעה, וגם בוטל לו אישור העבודה.

לירון ספרד: אני מתייחס למידע הגולמי שמגיע אליי.

לירון ספרד: אני לא יכול לבוא ולומר, זה מה שאני מקבל מהמשטרה, זה מה שאני מטפל.

לירון ספרד: וברגע שהגיע מידע נוסף, לגבי מועמד, גם מועמדים להוראה נבדקים, ושלמועמד הזה גם היו עבירות בטחוניות, עבירות טרור, גם אותו מועמד לא אושר לעבודה במערכת החינוך.

לירון ספרד: כלומר המשרד פועל ומתייחס.

לירון ספרד: אותו מחבל בבאר שבע סיים את עבודתו במערכת החינוך, כבר לא בא במגע עם תלמידים מאז סוף שנת תשע"ה, כלומר משלושים ואחד לאוגוסט 2015 הוא כבר לא היה מועסק במערכת, כלומר לא היה לו מגע עם תלמידים.

לירון ספרד: ב-2017 זה היה ההליך המשמעתי שהתנהל נגדו.

לירון ספרד: ההליך הפלילי עוד התחיל לפני זה.

לירון ספרד: ההליך המשמעתי ממשיך ומוצה אל מול בית הדין למשמעת.

שרן השכל: הוא קיבל משכורת בין שנת 2015 לשנת 2017?

לירון ספרד: אין לי את המידע הזה, אבל בדרך כלל אני יודע שגם מי שמורשע בסופו של דבר הוא צריך להחזיר את כל הכסף שהוא קיבל.

איתמר בן גביר: כתב אישום הרי לא הוגש ב-2017.

איתמר בן גביר: כתב אישום הוגש לפני זה.

לירון ספרד: ברגע שהוא נעצר הוא כבר לא חזר למערכת החינוך.

לירון ספרד: היה כבר ניתוק של יחסים.

לירון ספרד: הפיטורים שהם לפי חוק שירות המדינה משמעת התבצעו באמת ב-2017, אחרי הליך משמעתי, שהוא נלווה להליך הפלילי.

לירון ספרד: לפי החוק בדרך כלל ממצים את ההליך הפלילי, ובעקבות ההרשעה הפלילית העמידו אותו גם לדין משמעתי, כשכל הזמן של ההליך הפלילי הוא לא לימד כבר.

לירון ספרד: הוא לא בא במגע עם תלמידים.

לירון ספרד: ברגע שהגיע מידע כזה, ברגע שהגיעו התראות, אנחנו או ביטלנו אישורי העסקה או מנענו מאנשים להיקלט במערכת החינוך.

לירון ספרד: וגם ברגע שהגיעו התראות השעו את העובד.

לירון ספרד: בגלל חשדות לעבירות טרור.

לירון ספרד: וגבירתי שאלה, ובאמת העלתה בדיון הקודם את הנושא של שירות הבטחון הכללי.

לירון ספרד: אני אתן דוגמא.

מאיר פרוש: האם יש כניסה לבית הספר, בודקים מה קורה שם, האם הספרים הם בסדר?

לירון ספרד: כשהגיע למשל מידע לאחרונה על הסתה, המידע הזה הגיע לידי מחלקת אכיפה, נעשה מידע גם ברשתות החברתיות, במידע גלוי שיש.

לירון ספרד: ועל פי זה בהחלט התקיימו הליכי שימוע, ובדיקות.

לירון ספרד: חד משמעית.

לירון ספרד: לגבי שירות הבטחון הכללי, גבירתי העלתה את זה בדיון אחרי הרצח בנובמבר, שהיה דיון חירום, בעקבות אותו מורה.

לירון ספרד: ואני מזכיר, מי שביצע עכשיו את הפיגוע בבאר-שבע הוא לא מורה כבר כמה וכמה שנים.

לירון ספרד: כבר למעלה משבע שנים הוא לא מורה.

לירון ספרד: הוא יותר לא מורה מאשר הוא מורה.

לירון ספרד: הוא היה מורה שש שנים, והוא לא מורה שבע שנים.

שרן השכל: זו באמת לא שאלה אליך, אלא לשב"כ, איך הם לא הוציאו התראות עוד לפני כן, משום שלא נראה לי שבנאדם שעבר רדיקליזציה כזו זה באותו רגע מהיום למחר, אלא כנראה זה תהליך של כמה שנים.

שרן השכל: אין לי ספק שאם המידע לא הגיע אליכם אין לכם יכולת לעשות עם זה.

שרן השכל: זו שאלה שהיינו אמורים להפנות לשב"כ.

שרן השכל: ולצערי השב"כ חושב שכנראה הוא לא ראוי לדיון כזה.

לירון ספרד: ועל כן אחרי הדיון האחרון, ובעקבות הדיון האחרון, בוצעה פנייה מחודשת לשב"כ ממשרד החינוך, בבקשה לבוא ולבחון מחדש את הליכי הסדרת המידע.

לירון ספרד: ואני רוצה להגיד, זה לא שאין קשר, וכשיש מידע הוא מועבר על ידי החוק אד-הוק.

לירון ספרד: מועבר מידע, והבאנו דוגמאות גם בדיון הקודם לכך שמשרד החינוך לא נתן רישיון למוסד חינוך שמי שהגיש את הרישיון היה מזוהה עם החמאס, והיה אפילו חשד כבד לקשרים ענפים וקיימים.

לירון ספרד: ולא ניתן רישיון ממשרד החינוך.

לירון ספרד: הליכים שאפילו הגיעו לערכאות שיפוטיות, שגיבו את משרד החינוך בהחלטה שלו, על בסיס מידע שהגיע משירות הבטחון הכללי.

לירון ספרד: כלומר ברגע שהגיע מידע משירות הבטחון הכללי, למשרד החינוך יש את הכלים לפעול, ואת ההסמכה החוקית לפעול.

לירון ספרד: למשרד, בעקבות בקשתה של היושבת ראש, בוצעה פנייה מחדש בינואר האחרון, מנכ"לית משרד החינוך פנתה לשירות כדי לבחון הסדרה של תהליכים, בכפוף כמובן לחוקים.

לירון ספרד: ואנחנו מצפים, אני מאמין שאנחנו נקבל בקרוב תשובה מהשירות באשר לקיום אותה פגישה, כדי שנוכל לקדם נוהל, או כל הליך הסדרה אחר.

לירון ספרד: ובמובן הזה חשוב לי להגיד, לא קפאנו על השמרים, גבירתי העלתה את הנושא, פנינו, אני יכול להעביר ילך את העותק של הפנייה, ואנחנו מחכים לתשובה.

לירון ספרד: הכדור הוא לא בידיים שלנו.

שרן השכל: אז קודם כל אני רוצה להודות לכם שאכן פעלתם בעניין הזה ואכן פניתם לשב"כ על מנת לחדש נוהל, ולראות כיצד ניתן למעשה לייעל את אותו תהליך, כדי שבתי הספר ואתם תוכלו לדעת בזמן אמת אכן האם יש פה מורה שעויין את מדינת ישראל, ועלול לחנך את הדור הצעיר לערכים שמנוגדים לתפיסת העולם שלנו.

משה טור פז: אני חושב שהמסקנה מהדברים האלה, אנחנו עוסקים כאן כרגע בלשים אצבע באיזה שהוא שכר.

משה טור פז: אבל אני חושב שיש פה אינטרס לאומי של מדינת ישראל, שאנחנו עוסקים בו גם במקומות אחרים, לא רק במקרה הזה.

משה טור פז: שהאנשים שעוסקים בחינוך תלמידים ילמדו במוסדות האקדמיים של מדינת ישראל.

משה טור פז: כשמתואר פה מצב שחמישים וארבעה אחוז מהמורים הערבים שלמדו בחו"ל למדו ברשות הפלסטינית, זה לא משנה עכשיו, מעבר לביקורת העניינית שלנו, אולי גם על רמה אקדמית וכו', אין ספק שהאינטרסים של מדינת ישראל זה שהסטודנטים האלה ילמדו במדינה.

משה טור פז: ולכן אני חושב שצריך לעשות פה לא רק אצבע בסכר לטיפול בבעיה.

משה טור פז: אנחנו צריכים לפנות למשרד החינוך, ולמכללות להוראה, ולעודד אותם להפנות סטודנטים ערבים מלימודים ברשות הפלסטינית.

שרן השכל: זה לא לעודד.

שרן השכל: יש פה משהו הרבה יותר מורכב.

שרן השכל: אם אנחנו מתמרצים אותם ללכת ללמוד שם, אז זו בעיה אצלנו.

שרן השכל: ומה התימרוץ, קודם כל אנחנו שוחחנו על כך שיש בעיה קריטית בלימוד השפה העברית במוסדות חינוך ערבים ישראלים ממלכתיים.

שרן השכל: יש פה פער מאוד גדול, קיימנו על כך לדעתי שני דיונים, גם בעניין הזה.

שרן השכל: תחשוב שאדם שמסיים את מערכת החינוך הישראלית, עם בוא נגיד בגרויות לא מאה אחוז, משום שראינו את אחוזי המעבר של הבגרויות.

שרן השכל: ועם שפה שהיא לא שפה מסוגלת לעמוד בדרישה אקדמית.

שרן השכל: וראינו את כמות הנשירה.

שרן השכל: רק כאן, במזרח ירושלים, פורשים עשרים אחוז מלימודים אקדמיים.

שרן השכל: יש לך את כל הקושי.

שרן השכל: אם מישהו רוצה לשרת בצבא, בכלל אתה לוקח שלוש שנים, אחר כך יש לך מכינה להכין אותך לקראת האוניברסיטה ולימודים אקדמיים כמו שצריך.

שרן השכל: יש לך שם לימודים לעברית.

שרן השכל: מדובר פה על חמש שנים לפחות.

שרן השכל: רק עד שאתה מגיע לתחילת התואר ללימודי הוראה במדינת ישראל.

שרן השכל: לעומת זאת, חצי שעה נסיעה לרמאללה, במחיר הרבה יותר נמוך מאשר האוניברסיטאות כאן במדינת ישראל, בלי צורך ללמוד עברית, הלימודים שם הם בערבית.

שרן השכל: הלימודים, בואו נקרא לזה בשמו, ברמה הרבה יותר נמוכה מאשר מה שנדרש פה.

שרן השכל: הם תוך שלוש שנים מסיימים תואר בחינוך, מגיעים למשרד החינוך.

שרן השכל: הוא מכיר בתואר שלהם.

שרן השכל: איזו מוטיבציה אנחנו מייצרים כדי שיבואו ללמוד כאן?

שרן השכל: אז בואו נדבר קודם כל על הבעיה.

שרן השכל: על טיפול שורש.

שרן השכל: אי אפשר לשים על זה פלסטר ולהגיד אנחנו נעודד אותם.

אורית סטרוק: רק אם מורים כאלה לא יתקבלו, רק אז יש סיכוי שיתחילו ללמוד.

שרן השכל: אז כמו שאמרנו, זה קודם כל מתחיל בהכרה בתואר שלהם.

יהודה שרבאני: << דובר >> יהשרעיי עכשיו הונגריה עוצרת מהאיחוד האירופי להעביר כסף סיוע לרשות הפלסטינית, עד שיהיה פיקוח על תכני הלימוד בתוך הרשות הפלסטינית.

יהודה שרבאני: ואנחנו אפילו לא מסתכלים על זה.

יהודה שרבאני: אנחנו פשוט מקבלים אותם, אם זה אונ' דמשק, אז גם נקבל?

שרן השכל: אני מבקשת מכם, משרד החינוך, בעניין של ההכרה בתארים האלו.

שרן השכל: ברור ומובן מאליו שיש הבדל בין לימודים בחברון לבין לימודים ברומניה.

שרן השכל: אין פה שאלה.

שרן השכל: מבחינת איכות הלימודים, והן מבחינת התכנים.

שרן השכל: אני לא מכירה משרדים אחרים שלא מסתכלים על התוכן של הלימודים.

שרן השכל: כשאתם באים להכיר בתואר של רופא, אתם חושבים שהם לא מסתכלים על התוכן של הלימודים?

שרן השכל: אם הוא עשה התמחות דרך האינטרנט במשך שבע שנים, יקבלו את זה ?

לירון ספרד: יש חקיקה אחרת לגבי רופאים, שהם מחוייבים בביצוע בחינות גמר בישראל.

שרן השכל: אז למה אין לנו כאן

שרן השכל: חקיקה שמחייבת איזה שהוא מינימום נדרש לעניין הכשרה של מורים?

שרן השכל: או לפחות נוהל, הרי הכל נמצא בחוזרי מנכ"ל, הכל נמצא בנהלים.

שרן השכל: איזה נוהל יש שלמעשה מנטר את זה, שבודק את זה אצלכם במשרד?

שרן השכל: אנחנו מבינים שזו בעיה.

שרן השכל: איך אנחנו מתמודדים איתה?

תמי סלע: אני חושבת שסטאז' הם כן צריכים לעשות, בנוסף לתואר, בישראל.

תמי סלע: נכון?

תמי סלע: הם לא יכולים רק על סמך התואר להתקבל.

תמי סלע: יש להם תהליך גם בישראל שצריך לעבור.

שרן השכל: אם הם עשו עכשיו שנתיים הכנה בבית ספר יסודי בחברון, או בבית ספר של אונר"א, אתם לא מקבלים את זה כסוג של הכשרה?

משה טור פז: במסמך כאן מופיע נושא של לימודים, מה שנקרא התכנית הפלסטינית במזרח ירושלים.

משה טור פז: הרי רוב, עדיין, למרות המהלך המבורך ששמענו עליו כאן מהשר אלקין, רוב התלמידים במזרח ירושלים עדיין לומדים בתכנית הפלסטינית.

משה טור פז: זה שינוי חיובי.

משה טור פז: אני חושב שיש פה גם סור מרע, וגם עשה טוב.

משה טור פז: גם לסתום את הפרצה של תכני הסתה, וגם להעביר את התלמידים האלה ללמוד בחינוך ישראלי.

שרן השכל: זה דיון מעמיק אחר לחלוטין לסוגיה של מזרח ירושלים.

שרן השכל: פה זה עניין של הכשרת מורים בבתי ספר ממלכתיים בישראל.

שרן השכל: כשסיירנו בנגב היו מקומות שסיפרו לנו, מורים לא מוכנים ללמוד בישראל.

שרן השכל: בשום פנים ואופן.

שרן השכל: איך אנחנו מגיעים למצב כזה.

שרן השכל: הדבר הראשון הוא באמת איזה שהוא סוג של נוהל, שאנחנו מבקשים להבין, לדעת, לעניין התכנים.

שרן השכל: כי הדבר הזה חייב להיכנס.

שרן השכל: אנחנו מבינים שזה קריטי.

שרן השכל: אנחנו לא יכולים להמשיך לתת את הכלים לדור שלם ממורים שלמעשה למדו במקומות שעויינים ומסיתים כנגד מדינת ישראל.

שרן השכל: זה פותח כאן פתח שאנחנו לא נדע איך לחזור ממנו.

שרן השכל: אנחנו לא מקבלים פניות אישיות.

שרן השכל: לא דרך המשטרה.

שרן השכל: אלא פניות מאזרחים, בפייסבוק, בשיתופים של פוסטים של חמאס.

שרן השכל: או מקרה שאפילו אני העברתי לכם, ממש לפני שבועיים, בו קבוצה של מורים ומנהל בית ספר מכאביה הגיעו לביקור ולסיור בקברו של ערפאת.

שרן השכל: אם זה לא עידוד טרור, אני לא יודעת מה זה עידוד טרור כנראה.

שרן השכל: אבל לעניין הזה, אני יודעת, קיבלנו אמנם מכתב התנצלות מהמורים, שהם לא הבינו את חומרת המעשה.

שרן השכל: והם סיפרו באמת על הערכים שאותם הם מקדמים בבית הספר, ערכים לגיוס למדינה, ואהבת הארץ וכו', ולאזרחות טובה.

שרן השכל: אבל ממנהל בית הספר לא שמענו כלום.

שרן השכל: לא התנצלות, לא תגובה.

שרן השכל: והשאלה שלי פה היא גם כן לעניין הזה, איך משרד החינוך מטפל עם פניות אישיות, שאין ספק שיש פה משהו מאחורי הקלעים.

שרן השכל: מדובר פה ספציפית במנהל בית ספר.

שרן השכל: אין לי ספק שמעבירים לכם על בסיס שבועי הערות מהפייסבוק על שיתופים כאלה ואחרים.

שרן השכל: מה הנוהל שנמצא אצלכם במשרד לעניין הזה, ואיך אתם מטפלים בזה.

שרן השכל: האם אתם רואים בזה הסתה, האם אתם רואים בזה אירוע שאתם מעבירים למשטרה.

שרן השכל: מה הנוהל במקרה כזה, כשזה לא מגיע מהמשטרה אלא מגיע מהציבור.

ליאור טוביה: אני ליאור טוביה, מנהל אגף בטחון של המשרד.

ליאור טוביה: ואני עומד בראש ועדת ההסתה במשרד.

ליאור טוביה: יחד עם אגף האכיפה, היועצים המשפטיים וכו'.

שרן השכל: ממש אגף שלם שנקרא אגף ההסתה?

ליאור טוביה: לא, יחד עם אגף האכיפה במשרד.

ליאור טוביה: צריך להגיד, קודם כל הנושא של הסתה, אנחנו לא גוף מודיעיני, אני לא מחפש כל היום ברשתות.

שרן השכל: לא, אין לי ספק.

שרן השכל: הבנו מהמשטרה, אני אשאל אותם לעניין הכמות, שתי פניות זה נראה לי קצת תמוה.

שרן השכל: אבל אני מניחה שמהציבור אתם מקבלים לא מעט פניות.

ליאור טוביה: אנחנו מקבלים לא הרבה פניות.

ליאור טוביה: אנחנו כל פנייה בוחנים בהיבטים המשפטיים, לראות בכלל אם יש פה הסתה או אין פה הסתה.

ליאור טוביה: ואם אנחנו מבינים שיש פה הסתה אנחנו מתכנסים ואנחנו דנים באירוע.

ליאור טוביה: וזה יכול להגיע עד כמה של שימועים, פיטורים, וכל מה שצריך.

ליאור טוביה: אם אני רוצה, ופה אני חוזר לשיתוף הפעולה של שב"כ, אם אני רוצה מידע מרחיב על אותו מורה, מנהל, אני לא מקבל כיום.

ליאור טוביה: וזה חשוב להגיד.

ליאור טוביה: אנחנו חייבים לחדש את הנוהל הזה, של שיתוף הפעולה, בין שב"כ אלינו.

שרן השכל: אתם קוראים לחידוש שיתוף פעולה?

ליאור טוביה: בוודאי.

ליאור טוביה: אני מדבר בתור גמלאי של שב"כ, וזה חסר מאוד.

ליאור טוביה: כי בסוף כשאני רואה הסתה, מקבל טיפ על הסתה, ואני בוחן, הכלים שלי לבחון את זה הם מעטים.

ליאור טוביה: ואם אני רוצה הרחבה על האיש, יש עליו חב"ש, אין עליו חב"ש, יעד, לא יעד, אני לא יודע כלום.

שרן השכל: כמה פניות קיבלת בשנה האחרונה?

ליאור טוביה: אני תשעה חודשים בתפקיד, פעמיים התכנסה ועדת ההסתה.

שרן השכל: היו שני מקרים?

לירון ספרד: הוועדה מתכנסת אד-הוק, ולפעמים מגיעים ארבעה-חמישה מקרים באותו חודש, ומתכנסים.

שרן השכל: כמה מקרים הגיעו אליכם מהציבור?

שרן השכל: פניות מהציבור לעניין הסתה?

ליאור טוביה: מהציבור אני חושב שזה ברמה של בין חמש עשרה לעשרים וחמש.

ליאור טוביה: לא כל פנייה, כשאנחנו אומרים הסתה אנחנו מדברים על הסתה שזה קריאה לאלימות, תמיכה בטרור, גזענות.

ליאור טוביה: כלומר הסתה במובן הרחב, לא רק לטרור.

שרן השכל: איך אתם מתייחסים להגעה לקברו של ערפאת?

ליאור טוביה: היתה התייחסות של המשרד, וביקשו לקבל הבהרות בקשר למהות המפגש הזה.

ליאור טוביה: כמובן שיש מורכבויות בכל דבר, ואנחנו צריכים להתייחס אליהן ברגישות.

ליאור טוביה: אנחנו בוחנים את הדברים.

ליאור טוביה: אם אנשים, אנחנו חושבים שהם מה שנקרא ביצעו פעולה שיש איתה בעייתיות, אנחנו כמובן מעניקים להם את זכות השימוע, לבוא ולקבל את ההתייחסות שלהם לדברים, וגבירתי התייחסה בעצמה לכך שהיתה התייחסות של אותם עובדי הוראה.

ליאור טוביה: כלומר החלטות הן נעשות לפי הליך סדור, של בחינת המקרה.

ליאור טוביה: אם אנחנו חושבים שיש אירועים, שבהחלט הם נופלים לתוך הקטגוריה של קריאה לאלימות, או תמיכה מובהקת בטרור, יש מקרים שאנחנו מעבירים גם לפרקליטות.

שרן השכל: כמה שימועים קיימתם בתשעה חודשים?

ליאור טוביה: היו לדעתי בסביבות החמישה שימועים.

שרן השכל: האם היו איזה שהם פיטורים כתוצאה מכך?

ליאור טוביה: למיטב ידיעתי כתוצאה מהתבטאויות לא היו פיטורים.

ליאור טוביה: אני מזכיר, זה גם מקרים שלא היתה עליהם חקירה פלילית.

ליאור טוביה: כלומר זה היה במישור האתי-ערכי, ובמקום שבו אנחנו מקבלים הבהרות מאותם עובדים, שמקבלים לכך התייחסות.

ליאור טוביה: העניין נבחן בכובד ראש, ואפילו לאחרונה על ידי מנכ"לית המשרד.

ליאור טוביה: ועל בסיס זה מתקבלות החלטות.

ליאור טוביה: ההחלטות מתקבלות, אני רוצה להזכיר, החלטה של שלילת אישור העסקה המשמעות שלה שאותו אדם לא יכול יותר לעבוד במערכת החינוך.

ליאור טוביה: ויש בהחלט מקרים שראוי לנקוט בכאלה החלטות.

ליאור טוביה: ואנחנו מאזנים כל החלטה, גם אל מול הזכות לחופש העיסוק, בחינה מידתית, סבירה.

ליאור טוביה: ובגלל זה אני אומר, כל החלטה דחופה לזכות שימוע.

ליאור טוביה: יש מקרים שאנשים ננזפים, מקבלים התראה, ובהחלט אנחנו בוחנים כל מקרה לגופו.

ליאור טוביה: הוועדה יושבת, בוחנת, לפי אמות מידה.

ליאור טוביה: יש הבנייה של שיקול הדעת.

ליאור טוביה: עבודה מאוד מקצועית ומאוד סדורה.

ליאור טוביה: מקצועית ועניינית.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: אני רוצה לעבור למשטרה, אני מניחה שאתם מקבלים גם כן לא מעט פניות מאזרחים, אני מניחה שאתם מנטרים גם את הרשת, לעניין מציאת כל מיני תכנים מסיתים, לאלימות וכו'.

שרן השכל: כמו ששמענו נפתחו גם כן, כשנפתחות חקירות כאלה ואחרות בעניין של המתיישבים, כפי ששמענו מסתבר שממש תוך מעט זמן מצאו את הזמן להשעות.

שרן השכל: השאלה שלי אליכם היא קודם כל, נשמע לי קצת תמוה שלאורך השנה האחרונה היו רק שני מקרים שלמעשה העברתם למשרד החינוך.

שרן השכל: ואני מניחה שזה היה בעניין פתיחת תיק.

שרן השכל: פתיחת תיק פלילי, או איזה שהוא סוג של תיק חקירה.

שרן השכל: מה הנוהל אצלכם, קודם כל, לעניין כשאתם פותחים תיק חקירה, ואתם מזהים שמתבצעת סוג של הסתה, ואותה ההסתה מתבצעת על ידי מורה, מה למעשה הוא איזה שהוא קו אדום אצלכם.

שרן השכל: האם נגיד שיתוף של פוסט של חמאס זה נקרא משהו שאתם תעבירו למשרד החינוך, משהו שאתם תפתחו בחקירה פלילית, או האם זה משהו שאתם למעשה צוברים, וממתינים לראיות נוספות או משהו כזה, כדי להעביר למשרד החינוך.

שרן השכל: איך עובד הנוהל אצלכם.

יעקב אביטן: אז ככה, קודם כל אני אציין שהמדור שלנו, במסגרת העבודה שלנו, אחראי על ניהול של המרשם הפלילי לפי חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים.

יעקב אביטן: כשאנחנו מעבירים מידע ביחד למשרד החינוך המידע מועבר במספר מישורים, בקטגוריות.

יעקב אביטן: כשאני אומר רישום פלילי, אני מתייחס לשני חלקים עיקריים: לרישום פלילי, זאת אומרת הרשעות או קביעות של בית משפט, ורישום משטרתי מתייחס למב"דים ותיקים סגורים.

יעקב אביטן: מב"ד זה ממתין לבירור דין, זאת אומרת שנפתחת חקירה.

יעקב אביטן: משרד החינוך מקבל מאתנו מידע על כל עובד, בין אם הוא עובד של משרד החינוך, ובין אם הוא עובד מדינה, או של תאגידים.

יעקב אביטן: כמובן שהמידע הזה מועבר, הרישום הפלילי שלו, זאת אומרת הרשעות ומב"דים.

יעקב אביטן: יש מקרים שהוא עובר מב"ד רק כשמוגש כתב אישום.

יעקב אביטן: ובמידה ונפתחת חקירה, כנגד עובד ציבור, אז יש טופס שמפעיל נציבות שירות המדינה, שבעצם זה נקרא טופס פתיחה בחקירה, כנגד עובד מדינה או עובד בגוף ציבורי.

יעקב אביטן: המידע שאנחנו מעבירים הוא מידע שמועבר לבקשת הגורם הזכאי, שבמקרה הזה הגורם הזכאי הוא משרד החינוך.

יעקב אביטן: הוא מקבל מידע על כל העבירות.

שרן השכל: הם לא באים ואומרים לכם אנחנו מבקשים את המידע.

שרן השכל: הרי אתם אמורים להנגיש לו את המידע הזה.

שרן השכל: הוא לא עכשיו אומר או.

שרן השכל: קיי.

שרן השכל: , הנה רשימת המורים שלי, תעשו עליהם עכשיו סריקה על עשרים אלף, שלושים אלף מורים, בואו תגידו לי אם יש פתיחת תיק או משהו.

שרן השכל: כלומר זה משהו יזום שחייב להגיע מכם.

יעקב אביטן: המידע שמועבר במסגרת המרשם הפלילי הוא מידע שמועבר לבקשת הגורם הזכאי, שזה משרד החינוך, ביוזמתו ועל פי בקשתו.

יעקב אביטן: עם זאת, כיוון שיש המון עובדים, אז בשיתוף עם משרד החינוך אנחנו הקמנו מערכת שנקראת מערכת מב"ד בזמן אמת.

יעקב אביטן: זו מערכת שבעצם מתריעה על אדם שקיים במערכת, שהוא ברשימות של משרד החינוך, והם אלו שאחראים לעדכן את אותן רשימות.

יעקב אביטן: וברגע שיש שינוי בסטטוס שלו, החל מרגע שנפתחה החקירה, זה מתריע להם בזמן אמת.

יעקב אביטן: זו מערכת בדחיפה, שמתריעה להם.

שרן השכל: אז אתם בעצם מזינים לתוך המערכת שלכם כל חקירה שנפתחת, ובמידה ויש נגיד מצ'ינג עם תעודת זהות של מורה, זה מופיע אוטומטית במערכת החינוך, והם למעשה מזהים את זה.

יעקב אביטן: ואז הם יכולים לפנות למשטרה.

שרן השכל: השאלה שלי, במקרים כאלו, הרי יש חוק, שאוסר על הסתה במערכת החינוך הישראלית.

שרן השכל: איפה אצלכם נמצא הגבול, כאשר אתם מזהים, והשאלה היא פה לא רק בפעילות עצמה, זאת אומרת אני לא מדברת על מישהו שעכשיו הסתיר נשק בלתי חוקי.

שרן השכל: אני מדברת על מישהו שאני מניחה, אתם גם מנטרים את הרשתות החברתיות, שיתף פוסט.

שרן השכל: אתם הרי לא תפתחו חקירה פלילית בעניין הזה אני מניחה, או שכן?

שרן השכל: אם יש עכשיו אזרח ששיתף פוסט של חמאס, אנחנו נעבור עכשיו על הפוסטים שחמאס הוציאו, נבוא וננטר, מספר אנשים, היו לזה מאתיים שיתופים, מאה אזרחים ישראלים למעשה שיתפו את אותו פוסט של חמאס, שקורא להשמדת מדינת ישראל.

שרן השכל: הרי אני מניחה, אתם במשטרה לא תפתחו עכשיו חקירה על כל אחד ואחד ממאה האנשים ששיתפו את אותו פוסט, נכון?

יעקב אביטן: השאלה שלך היא בפן החקירתי.

יעקב אביטן: אני אציין שאנחנו במדור מעבירים מידע, כאשר נפתחת חקירה.

שרן השכל: אבל לא על הסתה בעצם?

יעקב אביטן: לא אמרתי לא על הסתה.

יעקב אביטן: ברגע שנפתחת חקירה אז המידע מועבר, אם הוא כבר נמצא ברשימה, זאת אומרת שהוא כבר עובד במשרד החינוך, אז נשלחת התרעה במערכת מב"ד בזמן אמת, שמתריעה שנפתחה כנגד אותו עובד עבירה.

יעקב אביטן: וזה לא מסנן, זה ביחס לכל העבירות.

יעקב אביטן: מה שאת מדברת, האם אנחנו פותחים עבירה מלכתחילה, כשהוא כבר לא עובד משרד החינוך.

שרן השכל: אני אבהיר, מה הקו שלכם כאשר אתם פותחים בחקירה על הסתה.

יעקב אביטן: אני לא יכול לענות לך על השאלה הזאת.

יעקב אביטן: מה שאני יכול לעדכן זה כאשר נפתחת חקירה מה המידע הפלילי שמועבר.

שרן השכל: מי פותח תיק על הסתה לאלימות, או אלימות נגד מדינת ישראל, או עידוד פעילות טרור במדינת ישראל?

שרן השכל: אתם פותחים תיק חקירה?

יעקב אביטן: יש מקרים שבהם היחידה החוקרת שלפתחה הגיעה התלונה אז היא הגורם שאמון על החקירה.

יעקב אביטן: וברגע שנפתחת חקירה, אז הממשק הזה בין משרד החינוך למשטרת ישראל.

שרן השכל: אתם מקבלים היום מידע מחבר הכנסת קינלי על מורה ששיתף פוסט של חמאס.

שרן השכל: האם אותה יחידה תפתח בחקירה?

יהודה חן: הנוהל הוא שכל מידע מודיעיני שמתקבל בנושא פח"ע, בנושא טרור, עובר מאיתנו, דרכנו, דרך חטיבת המודיעין, לשירות הבטחון הכללי.

יהודה חן: שב"כ הוא הגורם שאמון על הנושא הזה, האם הוא ממשיך את החקירה שלו בתחום, האם הוא מוציא התראה בנושא, מעביר בהיזון חוזר את המידע למשטרה, והמשטרה, אנחנו, מוציאים את זה.

יהודה חן: חטיבת המודיעין מוציאה את ההתרעה הזאת בדו"ח היומי שלנו לכלל גורמי הבטחון.

יהודה חן: חטיבת האבטחה במשטרת ישראל לוקחת את ההתרעה הזאת, מעבירה אותה לממונים על הבטחון במשרדים השונים, אגפי הבטחון, בהתאם כמובן לרלוונטיות ההתרעה.

יהודה חן: וממשיכה את הטיפול.

יהודה חן: לגבי האם נפתח תיק חקירה או לא, בנושאים שונים, זה לפתחה של חטיבת החקירות.

יהודה חן: שיש שם עורכי דין, שבוחנים דברי הסתה, בוחנים את החומר, ומחליטים האם יש הסתה.

שרן השכל: אני רוצה גם להסביר פה איפה הפער, ואיפה החשש שלי, ומה אני חושבת שנדרש לתיקון פה.

שרן השכל: נושא של חינוך הוא נושא מאוד מאוד רגיש.

שרן השכל: והוא מאוד מאוד שונה, מבחינת, בואו נקרא לזה ההליך הפלילי שאותו אתם בעצם אמונים על הביצוע שלו.

שרן השכל: זאת אומרת כאשר אתם מעבירים התראה לשב"כ, והשב"כ חוקר ובודק, הוא אומר כאלה יש מיליונים, האדם הזה הוא בסיכון נמוך לעשות משהו, לצאת ולבצע.

שרן השכל: אני לא רואה שום סיבה להתחיל ולבצע חקירה משום שהוא לא חבר בארגון.

שרן השכל: הוא בסך הכל שיתף איזה שהוא פוסט כזה או אחר.

שרן השכל: ולכן ברוב המקרים לא נפתחת חקירה פלילית.

שרן השכל: ולכן ברוב המקרים, כמו שקרה בשנה האחרונה, הגיעו אך ורק שני מקרים של הסתה למערכת החינוך.

שרן השכל: אבל בחינוך הדבר הרבה יותר רגיש.

שרן השכל: וכאשר יש מורה שמשתף פוסט של ארגון טרור כמו חמאס, שקורא להשמיד את מדינת ישראל, יכול להיות שההליך הפלילי לא יחול עליו.

שרן השכל: אבל היכולת שלו לעמוד בכיתה, אל מול התלמידים, בואו נגיד באמצע מבצע צוק איתן, ולומר היהודים האלה רוצחים, ותראו את הדבר הזה, והדבר הזה נעשה בלי בקרה.

שרן השכל: אבל היו לנו כאילו התרעות ברשתות החברתיות שהוא שיתף, והוא כן עויין את מדינת ישראל.

שרן השכל: יש פה פער שאף אחד לא מצליח לצמצם אותו.

שרן השכל: כלומר אתם לא תעבירו את ההתרעה הזו.

שרן השכל: אתם מצאתם את זה, אתם קיבלתם את התלונה מאותו אזרח, אתם ראיתם, ניטרתם את זה ברשת, זיהיתם את אותם אנשים ששיתפו את אותו פוסט.

שרן השכל: זה הגיע אליכם.

שרן השכל: אתם פעלתם על פי חוק, העברתם את זה.

שרן השכל: אבל בעיניים הרגישות של מורה שעומד אל מול כיתה של שלושים תלמידים, ומילה אחת שלו, מבחינתם הוא אלוהים, יש פה פער אדיר.

שרן השכל: והשאלה היא פה, בין המשטרה לבין משרד החינוך, איך אנחנו מצמצמים את הפער הזה.

שרן השכל: שגם אם לא נפתחת חקירה פלילית, יש אצלכם איזה שהוא סוג של התרעות לגבי מורים, שהם מורים עם תפיסת עולם שעויינת את מדינת ישראל ויכולים להשפיע על התלמידים בכיתה.

לירון ספרד: יש ציר משמעתי בשביל זה גבירתי.

לירון ספרד: יש ציר משמעתי וציר מנהלי, בדיוק בשביל המקרים האלה.

לירון ספרד: ואם עובד מדינה פגע בתדמית של אותה מדינה.

שרן השכל: אבל מה שמגיע אל המשטרה, התלונות שמגיעות למשטרה לא מגיעות אליכם.

שרן השכל: הן מגיעות אל השב"כ.

שרן השכל: ואלא אם כן נפתחת חקירה, זה לא מגיע אליכם.

אורית סטרוק: כמה תיקים משמעתיים כאלה ניהלתם?

לירון ספרד: כל מקרה שמגיע אלינו אנחנו בוחנים.

לירון ספרד: מקרה יכול להגיע אלינו או מרשויות אחרות, או באמצעות תלונות של אזרחים של גופי תקשורת, של חברי כנסת.

לירון ספרד: גורמים רבים.

לירון ספרד: ובמקרים כאלה שזה מגיע, גם אם אין חקירה פלילית, אני מבהיר, אנחנו יכולים לבוא ולבחון את זה.

לירון ספרד: אם זה עובדי מדינה – ברמת המשמעת, רמה פדגוגית, ברמה המשמעתית.

לירון ספרד: ואם זה עובדים אחרים, ברמה המינהלית על פי חוק הפיקוח יש אפשרות, אני מזכיר, יש אפשרות גם לשלול אישור העסקה.

לירון ספרד: לא רק במקרים פליליים, אלא גם במקרה שבו הוכח שיש בהתנהגותו של העובד משום השפעה מזיקה על תלמידים.

תמי סלע: זה לא מותנה בחקירה פלילית, אם יש להם מידע גלוי.

שרן השכל: בשנה האחרונה היו חמישה שימועים.

לירון ספרד: היו מקרים גם בנושא השפעה מזיקה, אבל בעבר היו כמה מקרים שבהם היו עובדי הוראה שהיתה להם זיקה לדעאש לדוגמא.

לירון ספרד: ועל בסיס זה, למרות שלא היה הליך פלילי, על בסיס זה ועל בסיס התבטאויות מאוד חמורות ומסיתות של אותם עובדי הוראה, הם הורחקו ממערכת החינוך.

לירון ספרד: כלומר ממש נשללה האפשרות שלהם לעבוד במערכת החינוך בכל מוסד חינוך.

שרן השכל: ועדיין היו כאלה שפספסנו.

לירון ספרד: תמיד יש דברים שהם מתחת לרדאר.

לירון ספרד: אנחנו לא יודעים מה שאנחנו לא יודעים.

לירון ספרד: אבל כשאנחנו יודעים אנחנו מטפלים.

לירון ספרד: זה מה שאני יכול להבטיח לגבירתי.

שרן השכל: אני מבינה, אבל פה אני מנסה קצת להתעקש ולהיות קצת יותר חדה, או יותר עקשנית בעניין הזה.

שרן השכל: משום שיש כאן פער.

שרן השכל: ואת הפער הזה אני מאמינה שאם אנחנו נצמצם אנחנו נוכל למנוע מקרים לא מעטים של מורים שמגיעים לתוך מערכת החינוך ומחנכים את הדור הצעיר ממש לעויינות כלפי מדינת ישראל.

שרן השכל: אני אפילו אתן דוגמא, אותו מחבל שרצח את אליהו קיי, אני מניחה שזה לא קרה ביום אחד.

שרן השכל: אני מניחה שהרשת החברתית שלו היתה עם לא מעט דברי הסתה, או לא מעט שיתופים שעונים על פוסטים שמגנים את מדינת ישראל.

שרן השכל: יכול מאוד להיות, והגיוני, שמשטרת ישראל בגלל פוסט כזה או אחר אולי לא פתחה בחקירה נגדו.

שרן השכל: ויכול להיות שהם העבירו את זה לשב"כ, והשב"כ אמר שהוא לא ברמת מסוכנות גבוהה.

שרן השכל: ולכן הוא לא העביר לכם את הנתונים על זה.

שרן השכל: תראו, הציבור לא נמצא בכל הרשתות ומתרגם את הערבית ויודע והכל.

שרן השכל: אבל אם היה מקרה כזה, אולי היינו מצליחים למנוע את זה.

שרן השכל: אתה יודע מה, אולי לא את הפיגוע, אבל את היכולת של אותו אדם לעמוד מול תלמידים בשנתיים שקדמו, וממש להסית אותם, לשטוף להם את המוח.

שרן השכל: אני עדיין לא קיבלתי את הדו"ח מאותו בית ספר שביקשתי, כדי להבין מה היה בשיחות גם עם התלמידים והכל.

שרן השכל: אבל המטרה פה לייצר מניעה.

שרן השכל: אני מבינה שזה לא בידיים שלכם.

שרן השכל: אנחנו מבקשים כוועדה לטפל בזה ולתקן את זה.

שרן השכל: אני נותנת את רשות הדיבור לשי גליק, מנכ"ל בצלמו.

שרן השכל: בבקשה.

שי שמאי גליק: אני רוצה להגיד נקודה אחת, שלא נוכחת פה בדיון והיא חשובה מאוד, גם בפרט למשטרה ולפרקליטות.

שי שמאי גליק: כיום עבירות הסתה הן בקושי מטופלות.

שי שמאי גליק: אני אתן דוגמא קטנה.

שי שמאי גליק: אני הגשתי תלונה לפני חמש שנים על שיח' בהר הבית שאמר לרצוח יהודים.

שי שמאי גליק: הסרטה ברורה שלו אומר את זה.

שי שמאי גליק: חמש שנים לקח עד שהעמידו אותו לדין.

שי שמאי גליק: בישראל אם אתה רוצח כולם יעצרו אותך.

שי שמאי גליק: אם אתה רק מסית, זה לא נורא.

שי שמאי גליק: וזה הפיל שצריך להיות פה בחדר.

שי שמאי גליק: בעיניי מי שמסית הוא הרבה יותר חמור מהמחבל שיוצא עם סכין.

שי שמאי גליק: וזה מה שלא מבינים.

שי שמאי גליק: ההסתה, מורה רק משתף פוסט, רק אומר, רק לקח אותם לביקור בקרב של יאסר ערפאת.

שי שמאי גליק: ההסתה היא הרבה יותר חמורה מהסכין.

שי שמאי גליק: כי ראיד סלאח מבחינתי הוא מחבל עם אלפי סכינים ביד.

שי שמאי גליק: אנחנו לא רואים את זה, אבל זו האמת.

שי שמאי גליק: וכל זמן שהמערכת, גם במשרד החינוך, וגם המשטרה והפרקליטות, לא תבין את זה, ששיח' שאומר במסגד להרוג יהודים זה פצצה שהוא צריך להיות מאסר עולם, ואני לא יודע באיזה סעיף, אבל זה לא משנה, כל זמן שהמערכת לא תבין את זה.

שי שמאי גליק: הרי לכולנו ברור שאם נראה מישהו עם סכין יעצרו אותו.

שי שמאי גליק: אבל כששיח' אלבז בלוד עמד ודיבר, בזמן הפרעות בלוד, לקח חודש עד שעצרו אותו.

שי שמאי גליק: האש משתוללת, אבל לא עוצרים.

שי שמאי גליק: וזה מערכת החינוך, והמשטרה, והמדינה והפרקליטות, צריך להגיד את האמת.

שי שמאי גליק: אפרופו, דיברנו על זה שרוב התיקים, אני יכול להגיד שמתוך מאה תלונות שהגשתי על הסתה שתיים הבשילו לכתב אישום.

שי שמאי גליק: כי הפרקליטות מבחינתה הוא רק שיתף, הוא רק אמר, הוא לא התכוון.

שי שמאי גליק: יש כל מיני תשובות שאני מקבל.

שי שמאי גליק: וזו הנקודה.

שי שמאי גליק: אנחנו צריכים להפנים שהסתה רוצחת, וראינו את זה בכל כך הרבה מקרים.

שי שמאי גליק: וצריך להבין את זה ולעצור את זה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: דוד בדין, בבקשה.

דוד ביטן: שמי דוד בדין, מנהל מרכז חקר המזרח התיכון ע"ש נחום בדין, אחי.

דוד ביטן: אנחנו המשרד שלנו קיים במסגרות שונות כבר שלושים וארבע שנים.

דוד ביטן: הצלחנו, עם השיתוף פעולה של יאסר ערפאת, לקבל את כל ספרי הלימוד שמופצים על ידי הרשות, וגם מופצים במגזר הערבי הישראלי בצורה מסודרת, וגם ביום חמישי שעבר כשהייתי במרכז האסלאם בלונדון, ראיתי איך הם מופצים שם, וגם שמעתי מהדוברות של השגרירות בלונדון.

דוד ביטן: אנחנו לא יודעים אם להתעסק בזה, כי בבריטניה הם מממנים את אונר"א, במספר שלוש, הם עוד לא יודעים אם לבקש מאונר"א התנייה.

דוד ביטן: ספרי לימוד, אני לא מבין, יש כאן דלאל אל-מוגרבי.

דוד ביטן: הספר הזה מופץ במאות עותקים, לא רק ברשות הפלסטינאית אלא גם בישראל, בבתי ספר של ערבים בישראל.

דוד ביטן: ארבעה דפים איך שצריכים, פשוט לראות אותו כדוגמא.

דוד ביטן: ואין כאן שום אכיפה.

דוד ביטן: אנחנו מעסיקים ארבעה מומחים, דוברי ערבית.

דוד ביטן: ויש כאן בפתיח תשבחות לבלגיה.

דוד ביטן: ממשלת ישראל לא ביקשה מבלגיה לחזור בה.

דוד ביטן: זה ספר חדש, מלפני ארבע שנים.

דוד ביטן: חברת הכנסת שרן השכל הציגה את הספר הזה בפרלמנט בשבדיה, זה זעזע אותם.

דוד ביטן: שאלו את השגרירות, שני אנשי פרלמנט שהזדעזעו, למה זה קורה.

דוד ביטן: והם רצו לעשות משהו.

דוד ביטן: בגלל שאין התנגדות לזה.

דוד ביטן: אנחנו קיבלנו סוף סוף לפני ארבע שנים, אחרי תגובה ממשרד ראש הממשלה, השר מייקל אורן, שר בממשלת ישראל, הוא קיבל הנחיה לומר לנו, היתה החלטה של מערכת הבטחון לא לבדוק ספרי לימוד.

דוד ביטן: אתם מחפשים פייסבוק, פה יש לנו כאן עשרה ספרי לימוד חזקים ביותר, שמופצים במגזר הערבי.

דוד ביטן: ואני שומע על אלה שמזדהים עם חמאס.

דוד ביטן: מה עם אלה שמזדהים עם פתח, שעדיין מוגדר על ידי מדינת ישראל כארגון טרור?

דוד ביטן: ואנחנו רוצים לדעת על מה שקורה כשמבינים, בחלק מההסתה, אני הבאתי מפה של ארגון זוכרות.

דוד ביטן: ארגון זוכרות מגיע לבתי ספר ערביים בכל מדינת ישראל להראות את הכפרים הכבושים בתוך מדינת ישראל, בתוך תל אביב במקרה הזה.

דוד ביטן: והם מלמדים את התלמידים את הסיסמה של זכות השיבה.

דוד ביטן: הסיסמה של זכות השיבה זה זכות השיבה לאור המאבק המזויין נגד יפו וכו'.

דוד ביטן: ומה שראינו במאי שנה שעברה זה כתוצאה מהחינוך הזה.

דוד ביטן: ולקראת יום האדמה, השבוע, לקראת פתיחת הרמדאן, אנחנו מצפים, אנחנו במצב מתמיד אחרי בתי ספר אונר"א, וגם בתי ספר של ערבים.

דוד ביטן: השאלה מה קורה לגבי אכיפה בירושלים לגבי לא רק ספרי לימוד, מורים, שיעורים.

דוד ביטן: ואם תהיה לנו אפשרות לבוא לכאן נראה את כל השירים שמופצים במגזר הערבי בבתי ספר ערבים.

דוד ביטן: זה יהיה דבר חשוב.

דוד ביטן: אז כל מה שקורה כאן, אני רואה שאין מישהו ממשרד החוץ כאן, משרד החוץ מה העמדה שלהם, אנחנו עוד לא שומעים ממשרד החוץ אם הם יבקשו מששים ושבע מדינות שמעבירות כסף לחינוך הערבי, עם הסתה ברורה.

דוד ביטן: ודרך אגב, אנחנו התבקשנו על ידי התנועה הרפורמית לבדוק אם יש התבטאויות למען השלום.

דוד ביטן: עברנו על אלף ספרים, עוד לא היה ספר אחד.

דוד ביטן: וזה מה שחשוב כאן, שזה משפיע.

דוד ביטן: יש עכשיו בקשות מכאן עד להודעה חדשה במגזר הערבי, במגזר הבדואי, במגזר הדרוזי גם, שיאמצו את ספרי הלימוד של הרשות הפלסטינאית.

דוד ביטן: והייתי רוצה לדעת אם אתם, אם מערכת הבטחון נתקלה באלה שמזדהים עם החמאס, עם הפתח, האם אתם פועלים.

דוד ביטן: כל מה שקורה, אנחנו מצלמים את בתי הספר, דרך אגב בתקשורת הישראלית נמנעים מלפרסם את החומרים הגלויים שלנו.

דוד ביטן: זה מופיע באתר שלנו, לא בעיה לראות את זה.

דוד ביטן: והבאתי תמונה, הילדים, זה הראיתי בלונדון ביום חמישי, ילדים שלומדים הכשרה מעשית, אנחנו קיבלנו מספרים מדהימים של תלמידים שעברו הכשרה מעשית עם נשק אוטומטי.

דוד ביטן: וזו דוגמא לא רק לחמאס אלא גם לסיפור הערבי הישראלי.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: כמובן שאנחנו נמשיך בדיון בעניין מערכת החינוך במזרח ירושלים, ובכלל מערכת החינוך הפלסטינית, שגם עליה היו לנו מספר דיונים.

שרן השכל: אנחנו נמשיך במעקב אחר הנושא הזה.

שרן השכל: חברת הכנסת אורית סטרוק, בבקשה.

אורית סטרוק: גבירתי היושבת ראש, כל הדיון או רובו עסק בשאלה איך בונים בית חולים מתחת לגשר.

אורית סטרוק: בזה עסקנו.

אורית סטרוק: יש גשר, חמש מאות שבעים וחמישה מורים לומדים עכשיו, מקבלים עכשיו את הכשרתם באוניברסיטת אל-נג'ח בשכם, באוניברסיטת ביר-זית, בחברון, באוניברסיטה בג'נין יש מאתיים שמונים ושניים כאלה.

אורית סטרוק: אם לא נפסיק את זה, ונמשיך לדון בשאלה איזה הודעות מקבלים אם מישהו פרסם פוסט.

אורית סטרוק: ואם הוא לא מפרסם שום פוסט?

אורית סטרוק: הוא רק השכם והערב מרביץ את התורה האנטישמית שלו בתלמידים שלו בתוך הכיתה?

אורית סטרוק: אז זה בסדר?

אורית סטרוק: ואם הוא בעצמו לא ייצא לרצוח, ולא יהיה מורה רוצח, רק יהיו לו תלמידים רוצחים, ורק יהיו לו תלמידים שמבעירים את הנגב השכם והערב.

אורית סטרוק: ואנחנו רואים שזה מה שקורה.

אורית סטרוק: אנחנו ראינו עכשיו את ההתפרעויות שהיו בנגב.

אורית סטרוק: הם לא היו עניין של מורה יחיד, או חמישה מורים.

אורית סטרוק: זה דור שלם שיוצא להתפרע, ויכול.

אורית סטרוק: חלק מהדור הזה הוא תלוי האמהות שלהם, שהן אמהות פלסטיניות, והן בעצמן התחנכו על ברכי החינוך של הרשות הפלסטיני, שזה חינוך עויין לישראל.

אורית סטרוק: אבל גם המורים בתוך הכיתות.

אורית סטרוק: ועד שלא נדרוש להפסיק ולהרוס או לתקן, סליחה, את הגשר הזה, ושמורים שהולכים ללמד בבתי הספר הערביים יהיו כאלה שההכשרה שלהם כאן, או בואו נגיד איזה שהוא רף מינימום, שמורה שלא מוכן לשים דגל ישראל בכיתה לא יוכל להיות מורה, נקודה.

אורית סטרוק: עד אז אנחנו יכולים להזמין לפה את אנשי המשטרה, והם יסבירו לך שוב ושוב איך הם מקבלים את הידיעה, ומעבירים את החומר, וזה כן נדון, וזה לא נדון, ועושים שימוע, ולא עושים שימוע.

אורית סטרוק: אנחנו לא מדברים על טיפטופים.

אורית סטרוק: אנחנו מדברים על שטפון של שנאה.

אורית סטרוק: על שטפון של אנטישמיות.

אורית סטרוק: על שטפון של הסתה לרצח.

אורית סטרוק: על זה אנחנו מדברים.

אורית סטרוק: זה שבמקרה המורה יצא לרצוח בעצמו, זה תאמיני לי, סליחה, זה שולי.

אורית סטרוק: הוא מגדל דור של רוצחים בפוטנציה.

אורית סטרוק: דור של שונאי ישראל.

אורית סטרוק: דור.

אורית סטרוק: ואת זה צריכים להפסיק.

אורית סטרוק: אז אני מברכת אותך על הרצון לעסוק בזה.

אורית סטרוק: אבל אי אפשר לעסוק בזה בפינצטה.

אורית סטרוק: צריכים לסגור את השיבר.

אורית סטרוק: תודה.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: לשמחתי אנחנו לא עוסקים בזה בפינצטה, זה כבר לא דיון ראשון שאנחנו עורכים, וגם לא דיון שני.

שרן השכל: אגב מספר הדיונים שהתקיימו גם בדלתיים סגורות לעניין הזה, מסיבות בטחוניות.

שרן השכל: ולכן לבוא ולומר שאני עוסקת בזה בפינצטה אני חושבת שזה קצת מוזיל, סוף כל סוף מישהו לקח את הנושא הזה לידיים והחליט לטפל בו, אחרי הזנחה של שנים אורית.

אורית סטרוק: שלא תביני לא נכון, הצעקה היא לא כלפייך, הצעקה היא כלפי מי שנותן את התעודות האלה.

שרן השכל: אנחנו מבינים מאיפה זה התחיל, נכון?

שרן השכל: זה לא התחיל עכשיו.

שרן השכל: אז אנחנו מנסים לטפל בזה ולתקן את זה עכשיו.

שרן השכל: אחרי שהזניחו את זה.

שרן השכל: אז לא צריך להגיד שאנחנו מטפלים בזה בפינצטה.

שרן השכל: אני חושבת שבסך הכל אנחנו נותנים לזה זמן משמעותי, ודגש משמעותי, גם מבחינת הוועדה, הקשב שלה והזמן שלה, והלחץ שלמעשה היא מפעילה.

שרן השכל: ולכן אני רוצה גם לסכם במספר דברים.

שרן השכל: קודם כל לעניין המשטרה.

שרן השכל: תראו, אני מבקשת שתערכו דיון פנימי, על מנת להעביר בתוך המערכת, לא רק את פתיחות החקירה, אלא גם מידע מודיעיני ותלונות שמגיעות אליכם.

שרן השכל: משום שמשרד החינוך לא עוסק רק בנושאים של פתיחות חקירה.

שרן השכל: כמו ששמעתם מגיעים גם אליו תלונות.

שרן השכל: הרבה פעמים אזרחים או ארגונים אומרים אנחנו נפנה למשטרה, ולא נפנה למשרד החינוך.

שרן השכל: ולכן הרבה פעמים זה ייעלם בצנרת כאשר אתם מעבירים את זה לשב"כ, ואותו מקרה, או אותה תלונה של אותו אזרח שראה איזה משהו, בסוף לא מגיעה למשרד החינוך.

שרן השכל: אז לנסות ולמצוא, אמנם בתוך המערכת, סוג של איזו שהיא יכולת להעביר גם תלונות.

שרן השכל: כדי שהן ייבחנו על פי דין משמעתי גם במשרד החינוך.

שרן השכל: זה שני הליכים שהם למעשה שונים, וזה על מנת לבוא ולוודא שאנחנו יודעים להתריע על אותם מורים, שבואו נגיד שיש לגביהם חשש הרבה יותר גבוה.

שרן השכל: זה הדבר הראשון שאנחנו מבקשים מהמשטרה לבצע.

שרן השכל: הדבר השני הוא קודם כל, אני מעוניינת לקבל מכם את הנוהל של ניטור הרשת.

שרן השכל: עד כמה שמשטרה בעצמה, אגף המודיעין, דואג להגיע לתוך הרשתות ולנטר את אותם, לא נושאים פליליים אבל עבירות בטחוניות ממש.

שרן השכל: אני יודעת שרוב העבודה היא אצל השב"כ, ואנחנו נגיע גם לשב"כ.

שרן השכל: אבל עד כמה אתם מנטרים את זה, וכמה פעמים היו גילויים מבחינתכם.

שרן השכל: לא תלונות שהגיעו אליכם, אלא ניטור בסוג של שגרה משטרתית, שבהם זיהיתם מקרים, כמה מקרים היו בשנה האחרונה, כמה מקרים היו בשנה שלפני כן, שאתם הצלחתם לזהות.

שרן השכל: לא על ידי איזה שהוא טיפ או על ידי מודיעין שקיבלתם, אלא ממש על ידי ניטור של הרשת.

שרן השכל: משרד החינוך, קודם כל אני מבקשת לקבל לידיי את חמשת המקרים שהיו שימועים בשנה האחרונה.

שרן השכל: אני מבקשת לראות את המקרים, את פרוטוקול השימוע, ואת התוצאה של מה שהיה באותו השימוע.

שרן השכל: אני מבינה שאנחנו לא יכולים לפרסם את זה לציבור כי זה פרטי, אבל כיושבת ראש הוועדה אני יכולה לעיין בחומרים הללו.

שרן השכל: אז את זה אני מבקשת.

שרן השכל: דבר נוסף, אנחנו מבקשים שתקיימו דיון פנימי.

שרן השכל: אנחנו רוצים לקבל נוהל מסודר לקבלת תואר בעצם מהרשות.

שרן השכל: לא יכול להיות שישתמשו בסוג של תירוץ, לא, זה מינהלי, אבל דרך העניין המינהלי והכספי אנחנו למעשה מכירים בתואר הזה.

שרן השכל: שזה למעשה מה שקורה בפועל.

שרן השכל: לא יכול להיות דבר כזה.

שרן השכל: או שאתם מעבירים את זה למל"ג, להערכה של התואר, והבנה שלו, ועל התכנים שלו, ודברים שנדרשים, ומיקוד, ועל ידי כך הם למעשה מכירים באמת בתואר כזה או אחר.

שרן השכל: אבל נוהל שלא טומן את הראש בחול, אלא מבין שיש כאן בעיה חמורה, של אוכלוסיה של מורים, כמו שראינו עכשיו מעל לחמש מאות כרגע בשנה הנוכחית, שמקבלים את ההכשרה המקצועית שלהם במוסדות שהם עויינים את מדינת ישראל.

שרן השכל: וזה מצב קריטי, וקשה, ומשמעותי.

שרן השכל: משום שהם מחנכים את הדור הצעיר.

שרן השכל: אם אנחנו רוצים להבין על ההקצנה שחלה בשנים האחרונות, סוניה מי כמוך יודעת, הכל מתחיל בחינוך.

שרן השכל: ךהכל מתחיל בחינוך.

שרן השכל: את חיה את זה.

שרן השכל: עד יודעת את זה.

שרן השכל: ואם אנחנו שולחים לשם מורים כאלה, שקיבלו את ההכשרה בשם או ברמאללה, מה הם ילמדו את הקטנים האלה.

שרן השכל: איזה סיכוי עתיד ואיזה סיכוי לדו-קיום יהיה לנו.

שרן השכל: אני מבקשת שתשימו את זה על השולחן.

שרן השכל: לא מתעלמים מזה יותר.

שרן השכל: תקיימו דיון פנימי לעניין הנוהל.

שרן השכל: אם מכירים, כיצד מכירים, מה האתגרים, איך עושים את זה בצורה מוסדרת.

שרן השכל: איך מוודאים שאותם מורים, על ידי אותו נוהל שב"כ, שאולי עכשיו באמת סוף כל סוף השב"כ יאתר, ואכן יחדד אותו, כדי לוודא שהמורים האלה לא מגיעים עם מטען.

שרן השכל: כי זה מטען שיתפוצץ בסוף בתוך בית הספר.

שרן השכל: אני מבקשת טיפול שורש לעניין הזה.

שרן השכל: אנחנו נקיים דיון המשך בעוד כחודשיים.

שרן השכל: אחרי שמשרד החינוך יעשה עבודת עומק גם בעניין הזה.

שרן השכל: אני מבקשת שהם יעשו את זה בהתייעצות יחד עם משרד ראש הממשלה, משום שהם אמונים.

שרן השכל: אני מבינה שיש עניין של הגבלות משום הסכמי אוסלו, ואם יש דבר שצריכים לקיים כאן את הדיון הפנימי כדי ללחוץ עליהם, אז זה לעניין התארים.

שרן השכל: הדבר האחרון הוא אכזבה מאוד מאוד גדולה מהשב"כ וממשרד ראש הממשלה, שלא טרחו להגיע לדיון הכל כך חשוב הזה, שאכן נח לפתחם.

שרן השכל: אנחנו נקיים דיון המשך.

שרן השכל: אני מבקשת לזמן את ראש השב"כ, ואני מבקשת לזמן את מזכיר ראש הממשלה, לדיון כאן.

שרן השכל: אני מבקשת את שניהם להיות נוכחים.

שרן השכל: כמובן אם משרד החינוך והמשטרה רוצים להצטרף, אני לא אחייב אתכם כי הגעתם לדיון היום.

דוד ביטן: האם זה דיון פתוח?

שרן השכל: זה יהיה דיון פתוח.

שרן השכל: הם היו אמורים לשלוח נציגים, הם לא שלחו נציגים.

שרן השכל: יש לנו סמכות להזמין את הבכיר במשרד, אני מבקשת לזמן את ראש השב"כ ואת מזכיר ראש הממשלה.

שרן השכל: אולי הם יאותו בפעם הבאה לשלוח נציגים במקום שנזמין את הראשים.

שרן השכל: הדיון יתקיים ביום רביעי, בשעה תשע בבוקר.

שמחה רוטמן: אפשר להצמיד את זה לישיבה אחרת שקיימת לך בלו"ז.

שרן השכל: אין.

שרן השכל: אנחנו נזמן אותם במיוחד.

שרן השכל: אני מבקשת לזמן את שניהם ליום רביעי בשעה תשע בבוקר, להגיע לכאן לדיון.

שמחה רוטמן: דבר ראשון יישר כוח על העיסוק בנושא הזה.

שמחה רוטמן: זה נושא, כמו שאת מבינה, מאוד מאוד חשוב, ואני רואה גם את העיסוק בנושא כקריטי.

שמחה רוטמן: אנחנו יודעים מה קורה גם בערים המעורבות, גם במקומות אחרים.

שמחה רוטמן: אנחנו מרגישים את המתח ביציאה מבתי הספר.

שמחה רוטמן: זה דבר שפעם היינו רגילים לראות באמת רק ביהודה ושומרון, והיום זה כבר נהיה בתחומי ישראל הקטנה.

שמחה רוטמן: וזה טיפול חשוב מאוד.

שמחה רוטמן: אני רק יכול להגיד, מפתיע אותי מאוד האוזלת יד בנושא הזה מצד מערכות השלטון.

שמחה רוטמן: אני יצא לי בעברי, עוד כעורך דין, פנו אליי אנשים שנעצרו על עניינים לאומניים כביכול, שבסופו של דבר אפילו לא הוגש נגדם כתב אישום.

שמחה רוטמן: היה כנגדם איזה שהוא חשד, שבסופו של דבר לא הבשיל לא לכתב אישום ולא לשום דבר.

שמחה רוטמן: כמובן יהודים.

שמחה רוטמן: הם פנו אליי שנים לאחר האירוע ואמרו לי אנחנו לא מצליחים להשיג רישיון הוראה בבתי ספר, כי השב"כ חוסם אותנו.

שמחה רוטמן: ואני מדבר על אנשים נורמטיביים לחלוטין, נעצרו בטעות אפילו, לא הוגש נגדם כתב אישום, אבל בגלל שהיה עליהם איזה שהוא הליך וחקירת שב"כ בתחום לאומני, שאחר כך שנים אחר כך סגרו את התיק, הם כבר לא ידעו מה קורה, אין ר"פ, התיק נסגר, ולא נתנו להם ללמד בבתי ספר, לא נתנו להם רישיון הוראה.

שמחה רוטמן: עד שאמרתי להם תגישו בקשה, ניסיתי ללוות אותם במישור המשפטי, ופתרתי להם את הבעיה.

שמחה רוטמן: לנסות להבין למה בכלל, זה היה לעמוד מול קיר.

שמחה רוטמן: אז כנראה שאת הנחישות בנושאים הללו שומרים למקומות הלא נכונים כל כך, לצערי.

שמחה רוטמן: אני מאוד מקווה שיש פה תחילתו של שינוי.

שמחה רוטמן: ותודה לך על הקידום של הנושא הזה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: תודה רבה לכל מי שהגיע, גם לחברי הכנסת, גם לנציגים של המשרדים הממשלתיים.

שרן השכל: תודה רבה לארגונים שהשתתפו ולקחו חלק היום בדיון החשוב הזה.

שרן השכל: אנחנו נתראה ביום רביעי, או בדיון המשך שיתקיים למעשה בעוד כחודשיים.

שרן השכל: תודה רבה, הישיבה נעולה.