הוועדה המיוחדת לעובדים זרים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 35, 2022-03-23 12:30

אבתיסאם מראענה: צוהריים טובים לאורחות ולאורחים שלנו, אני רוצה לפתוח את ישיבת הוועדה שלנו בנושא של אשרות עבודה לפליטות ופליטים מאוקראינה.

אבתיסאם מראענה: לא ארחיב במילים, כולנו עמוק בתוך גל של פליטות בעקבות המלחמה על אוקראינה.

אבתיסאם מראענה: מדינת ישראל בעצם קולטת פליטים ופליטות, ותכף אנחנו נתעדכן במספר של הנכנסות והנכנסים לתוך מדינת ישראל, ואנחנו רוצות להתמקם ולהבין יותר את הסוגיות של אותם אנשים שנכנסו לשטח מדינת ישראל.

אבתיסאם מראענה: כולם נכנסו בעצם לשטח מדינת ישראל תחת אשרת תייר, ב/2.

אבתיסאם מראענה: נשאלת השאלה, והדיון הזה יתמקד בעצם בסוגיה הזאת של אנשים שנכנסים לכאן, מהן הזכויות שלהם, והאם נאפשר להם, או בעצם האם משרדי הממשלה הממונים יכולים לאפשר להם לקבל בעצם אשרה של עבודה.

אבתיסאם מראענה: אני אשמח לתת רשות דיבור לרשות האוכלוסין, גב' ענבל משש, ראש מינהל עובדים זרים ברשות האוכלוסין, שתפתח את עינינו ותיתן לנו את הממצאים לגבי כל הנכנסות והנכנסים בגל של המלחמה, להבין מה המעמד שלהם, מה הסיפור שלהם, וכמובן שכרגיל, היא תיתן לנו תשובות על השאלות שיעלו בדיון.

אבתיסאם מראענה: שלום לך גברתי, מה שלומך?

ענבל משש: שלום.

אבתיסאם מראענה: את עובדת קשה, כרגיל.

ענבל משש: תודה.

אבתיסאם מראענה: כן גברתי, אני אשמח מאוד לדעת לגבי האשרה שניתנת לפליטות ופליטים מאוקראינה, ניתנת להם בעצם אשרת תייר, ב/2.

ענבל משש: כן.

ענבל משש: אם אפשר אני אפסע רגע צעד אחד אחורה, ואני אתן רגע תמונת מצב לגבי זרים מאוקראינה בכלל שנמצאים בישראל, ותכף אני אתייחס לכל נושא האוקראינים שנכנסו מאז ה-24 לחודש, שזה בעצם תחילת הלחימה באוקראינה, והיום אנחנו 28 ימים אחרי שהתחילה הלחימה הזו.

אבתיסאם מראענה: כן.

ענבל משש: ככלל, אני יכולה להגיד שנמצאים בארץ כ-26 אלף אוקראינים, שהם נכנסו באשרת תיירים.

ענבל משש: לגבי עובדים זרים, גברתי מכירה, מדובר בכ-4,500 עובדים, בעיקר בענפי סיעוד ובנייה, ויש גם מומחים.

ענבל משש: בהתייחס לנתונים של נכנסים ויוצאים מתחילת המלחמה, אני מדברת על אלה שנכנסו מאז ה-24 בפברואר 2022, נכנסים בסך הכל 15,508 אנשים.

ענבל משש: אגב, הנתונים נכונים ליום האתמול, ואלה נתונים שהם כמובן נושמים ומשתנים כל יום.

ענבל משש: מתוכם יש לנו זכאי שבות.

אבתיסאם מראענה: כמה?

ענבל משש: 2,252 אנשים.

ענבל משש: יש לנו 10,516 אנשים שהם נכנסים שאינם זכאי חוק השבות.

ענבל משש: יש לנו זכאי שבות ב-ב/2 גם עוד 2,738 אנשים.

ענבל משש: כך שבסך הכל אנחנו מדברים על 15,508 אנשים שנכנסו.

אבתיסאם מראענה: לא, רגע, אני רוצה להבין.

אבתיסאם מראענה: אנחנו מדברות על זכאי שבות, שהם 2,500 זכאי שבות, ואנחנו מדברות על 10,516 שהם פליטים?

ענבל משש: כן.

ענבל משש: יש עולים ויש זכאי שבות שנכנסו, וביחד הם 2,254, ועוד 2,738, אז בואי נגיד כ-5,000.

אבתיסאם מראענה: שכבר נכנסו?

ענבל משש: כן.

אבתיסאם מראענה: הם גם עולים זכאי שבות וגם פליטים?

ענבל משש: לא, עולים וזכאי שבות.

ענבל משש: כן.

אבתיסאם מראענה: 5,000?

ענבל משש: נכון.

אבתיסאם מראענה: ופליטים?

ענבל משש: 10,516, זה אותם אלה שאינם זכאי שבות.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, בסדר, בבקשה.

ענבל משש: זה נכון לעכשיו תמונת המצב.

ענבל משש: אז כמו שאמרנו, כל מי שנכנס שאינו זכאי שבות ואינו עולה, כל אותם 10,516, קיבלו רישיון כניסה מסוג ב/2, כפי שגברתי אמרה, כניסה למדינת ישראל למשך שלושה חודשים, שתוקפו למשך שלושה חודשים, וזאת בעצם תמונת המצב נכון לעכשיו.

אבתיסאם מראענה: אוקיי.

אבתיסאם מראענה: מה עושה תייר, פליט - - - אותם 10,516 שיש להם מעמד של תיירים שנמצאים במדינת ישראל, מה עושים עם אשרת תייר?

אבתיסאם מראענה: איך חיים?

אבתיסאם מראענה: איך אוכלים?

אבתיסאם מראענה: ממה מצופה שהאנשים האלה יתקיימו?

ענבל משש: צריך, גברתי, לומר גם בצדק, שמרבית האנשים שנכנסו, מתוך אותם מספרים שהקראתי עכשיו, זה אותם אלה שיש להם בני משפחה במדינת ישראל, שהזמינו אותם וביקשו שהם יגיעו לכאן, אז אני מניחה שמרביתם מתארחים אצל אותם בני משפחה.

ענבל משש: עכשיו, זה נכון, רישיון מסוג ב/2 אינו מאפשר עבודה במדינת ישראל בשלב הזה.

ענבל משש: צריך לזכור שזה גם אירוע שהוא מתפתח, זה לא היה צפוי, וגלי כניסה בתחילת הדרך שהיו מאוד משמעותיים וגדולים.

ענבל משש: אני אגיד שקצב הכניסה בהתחלה היה של כ-1,000 ליום, ואם אנחנו מנסים לחשוב על חודש ימים, או על 700 מתוך אותם 1,000 שנכנסו שאינם זכאי חוק השבות, אז מדובר בכ-700 איש ליום שהגיעו עוד בתחילת הלחימה.

ענבל משש: מדובר על בערך 20,000 בחודש שהיו צפויים להגיע.

ענבל משש: אז נכון, עקרונית כרגע הם נמצאים ב-ב/2, מתארכים אצל קרובי המשפחה שהזמינו אותם, ואינם יכולים לעבוד.

ענבל משש: יחד עם זאת, בחלוף זמן המדיניות הזאת, וגם המכסה שנקבעה על ידי השרה, נקבעו לשבועיים ימים, והמדיניות הזו נבחנת כל העת.

ענבל משש: אז מאירוע שבתחילת הדרך היה נראה מאוד זמני זה הפך לאירוע מתפתח, אבל אני גם מפה נושאת תקווה שהאירוע הזה יסתיים כמה שיותר מהר ולא יאריך זמן.

ענבל משש: אז זאת כרגע המדיניות לגבי הכניסה של אותם אנשים, ולגבי האשרה שניתנת להם עם כניסתם לישראל, ואני עוד פעם מדגישה, שהמדיניות הזאת כל העת נבחנת, כל העת, אתם רואים שיש עיסוק מאוד גדול גם של הממשלה וגם של כולם בתוך האירוע הזה של הלחימה באוקראינה, ואנחנו בוחנים את הדברים, אבל כרגע, תמונת המצב היא שהם נמצאים ברישיון ב/2 שאינו מאפשר לעבוד.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, האם אתם יודעות או יודעים לגבי מצב המשפחות שכבר נכנסו לכאן, בעצם פליטות ופליטים המתארחים אצל המשפחות שלהם שהזמינו אותם?

אבתיסאם מראענה: אני אתמול שמעתי כשביקרתי בנתב"ג שכבר חלק מהפליטים, מספר מועט ממה ששמעתי, שהם יצאו מהבתים של המארחים, כנראה בגלל כובד האירוח, כנראה שמי שמזמין לא נערכו כראוי לשאת בנטל הזה של אירוח משפחה, ואנשים פשוט יוצאים החוצה ומוצאים את עצמם בכל מיני מקומות כמו ליד העירייה, כדי שיתנו להם מענה.

אבתיסאם מראענה: האם אתן מודעות לסוגיה הזאת?

ענבל משש: אני אומר בכנות שאני לא נחשפתי למידע הזה, אבל יחד עם זאת, אני יכולה בהחלט להבין שככל שהאירוע מתמשך, יש קושי לארח בני משפחה.

ענבל משש: אני לא נחשפתי למידע שהוציאו אנשים מבתים וכדומה, בסופו של יום, אותם קרובי משפחה הזמינו אותם לבתיהם.

ענבל משש: אני חושבת, בפן האנושי זה נראה שזה מעשה טוב, בשלב הזה, לארח אותם בבתים.

ענבל משש: לא נחשפתי למידע שאנשים פשוט הוצאו מבתים.

ענבל משש: אליי לא הגיע מידע כזה.

אבתיסאם מראענה: אז אני אשמח שתתעדכני עם רשות האוכלוסין וההגירה בנתב"ג, זה מידע שהועבר אליי אתמול דרכם, אז שווה לבדוק מה קורה שם עם מה שמגיע אליהם, ולהתעדכן.

אבתיסאם מראענה: אז את בעצם אומרת שזה אירוע מתגלגל, הם כרגע עם אשרת תייר, הם יתארחו, ויכול להיות שתיבחן האפשרות לתת להם את היכולת לעבוד.

אבתיסאם מראענה: שרת הכלכלה שלחה מכתב, שבו היא בעצם אומרת כי יש תקנים, ואני אדייק לגבי התקנים, משהו כמו 12,500 תקנים פנויים, המסמך לא מולי כרגע אבל זה בהחלט מה שאני זוכרת.

אבתיסאם מראענה: יש תקנים פנויים ששרת הכלכלה ברביבאי מעידה עליהם, והיא מבקשת, שלושה חודשים זה הרבה זמן ויש תקנים פנויים אז אם אפשר אז בעצם כן לתת לאנשים האלה לעבוד.

אבתיסאם מראענה: מה הבעיה בשלושת החודשים האלה שהאנשים יעבדו?

ענבל משש: אני עוד פעם אומרת, נחשפנו למכתב, לפחות אני, ממש ביום האתמול, אני חושבת שזה מכתב שהגיע ממש עכשיו.

ענבל משש: הפנייה הזו נבחנת, וכל הצעדים שננקטים על ידנו הם כמובן תוך הסתכלות קדימה וביצוע התאמות.

ענבל משש: הנושא נמצא בבחינה, אני מניחה שיהיה דיון בנושא הזה, זה בהקשרים של מדיניות, ואנחנו כמובן נשיב לבקשה של שרת הכלכלה בצורה רצינית, אחרי ששקלנו את כלל השיקולים הנדרשים.

אבתיסאם מראענה: שירי לב רן, היא הממונה על זכויות עובדות ועובדים זרים בזרוע העבודה של משרד הכלכלה, היא נמצאת איתנו בזום ואני מאוד אשמח לתת לה רשות דיבור ולבקש שתתייחס לסוגיה הזאת.

אבתיסאם מראענה: שלום, מה נשמע?

רן לביא: שלום שלום, תודה רבה.

רן לביא: אני באמת אשמח להתייחס, ותודה על האפשרות לדבר.

רן לביא: אז באמת, ב-20 לחודש, ביום ראשון, שרת הכלכלה והתעשייה שלחה מכתב אל שרת הפנים, הגב' איילת שקד, והיא ביקשה, היא יצאה בקריאה למדיניות שמאפשרת העסקה לפליטים שמגיעים.

רן לביא: הרי ברור לכולנו שהם לא מגיעים לכאן כתיירים רגילים, ברור לנו שהם נמצאים כאן בתקופת משבר, ואנחנו יודעים שמדינת ישראל כן יודעת לתת כלים הומניטאריים עבור האנשים שמגיעים לכאן.

רן לביא: אנחנו יודעים שהיו לכך תקדימים בעבר.

רן לביא: לדברי יו"ר הוועדה, אני באמת אגיב, שנכון לסוף שנת 2021, אנחנו יודעים להעיד, כזרוע העבודה, שמדינת ישראל נמצאת כיום באחוז אבטלה דומה לאחוז האבטלה שהיה לפני שהתחילה הקורונה, כלומר ארבעה אחוזים, ואנחנו יודעים להעיד על כך שיש למעלה מ-15,000 משרות פנויות במשק, בענפים שונים.

רן לביא: זאת אומרת, שאותם פליטים יכולים להשתלב במקומות עבודה שונים.

רן לביא: אנחנו גם יודעים שמדינת ישראל, תוך כדי שאנחנו מדברים, מאפשרת הגעה של עובדים זרים בתחומים שונים, ולכן, אנחנו בהחלט חושבים שיהיה נכון לאפשר לפליטים לעבוד, זה גם יקל על הנטל שישראל צריכה לשאת בו בתקופה הזו, ובנוסף להכל, זה גם יאפשר לעובדים, למי שעובד, לקבל ביטוח רפואי מעצם כך שהוא מועסק, וזו גם נקודה מאוד חשובה לחיי היום-יום, ולכן אנחנו בהחלט מחזקים פעם נוספת את הקריאה שיצאה, ומבקשים שתישקל האפשרות ליתן לאותם פליטים לעבוד.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, אז בעצם, מה שאת אומרת, גברתי, הוא שכל עוד הם באשרת תייר, כל הסוגייה הזאת של הנגשה למערך הבריאות וביטוח בריאות לא קיים?

אבתיסאם מראענה: בעצם אין להם את זה?

אבתיסאם מראענה: אנשים נשארים כאן על אשרת תייר, אנחנו מדברות על פליטות ופליטים שברחו ממלחמה, ומצופה בעצם שהם יהיו במשך שלושה חודשים, אחרי שהם קמו ולא תכננו לתייר במדינת ישראל ובטח לא ערוכים לתיירות במדינת ישראל וגם אנחנו כמדינה הרבה יותר יקרה מאשר ארץ המוצא שלהם, ואנחנו מצפות ומצפים שבשלושה החודשים האלה האנשים האלה יתיירו בהיעדר ביטוח בריאות, בהיעדר רווחה?

אבתיסאם מראענה: תכף אנחנו גם נפנה למשרד הרווחה ונדבר גם על הילדים האלה שמגיעים לכאן.

אבתיסאם מראענה: אז אנחנו בוועדה מצטרפות לקריאה כן לאפשר להם עבודה, ולא לחכות אפילו לא יום אחד, כי יכול להיות שנהיה במצב בו אנשים בכלל ימצאו את עצמם עובדים באופן לא חוקי, ללא זכויות, בכל מיני עבודות, ואנחנו גם יודעות מהדיון הקודם, שיש כל מיני אנשים שאורבים שם בצד ומחכים בעצם לאנשים האלה, ואנחנו נמצא את עצמנו בסוגיה הרבה יותר מורכבת מבחינת זכויות אדם.

רן לביא: זה נכון, אני יכולה להגיד שאתמול עוה"ד נועה ניימן מהיחידה, הצטרפה לביקור ביחד עם ראש מטה המאבק בסחר, עוה"ד דינה דומיניץ.

רן לביא: זה ביקור שנערך על ידי רשות האוכלוסין בנתב"ג, והיא סיפרה לי שהיא באמת נחשפה למקרים לא פשוטים, אז אנחנו אפילו לא רוצים להציף את הקיצון, אלא לדבר על האנשים שמגיעים לכאן, אף אחד לא רוצה להיות אדם שנתון לא לרווחה ולא לצדקה.

רן לביא: ברור שאפשר לעשות ביטוח רפואי פרטי, אבל כמו שגברתי אמרה, מדובר בעניין יקר, כשבסופו של דבר, התועלת המצרפית המירבית, כמו שאוהבים להגיד, היא כן לאפשר לאנשים שמעוניינים לעבוד ולהתפרנס בכבוד לאיזושהי תקופה מוגבלת, כשיש את האפשרות הזאת, זה לא שהאפשרות לא קיימת, יהיה הרבה יותר הגיוני ונכון, ויעיל כלכלית גם, לאפשר להם לעשות זאת.

אבתיסאם מראענה: גברתי, ענבל משש, מה הפחד בעצם מלאפשר לאנשים האלה לעבוד, כל עוד הם נמצאים כאן?

אבתיסאם מראענה: הרי שלושה חודשים, אנחנו יודעות, גם כשתסתיים המלחמה לא ברור לאן הם יחזרו, האם יש לאן לחזור שם, המדינה מוכה, יש מלחמה, הרס, אנשים נהרגים, הרי אנחנו כולנו - - - מצד אחד אני מבינה את הגישה של להתגלגל עם האירוע, אבל מצד שני, אנחנו כבר יודעות שאנחנו נקיים דיון פה בעוד שבועיים, ואולי בעוד חודש, ואנחנו נבין את גודל האסון הזה בעקבות המלחמה, ואנחנו נמצא את עצמנו, במקום להיערך לסוגיה הזאת ולתת לאנשים האלה להתקיים בכבוד, אנחנו אולי נמצא את עצמנו בסיטואציה עוד יותר מורכבת.

אבתיסאם מראענה: מה הפחד של רשות האוכלוסין וההגירה בעצם לתת לאנשים האלה, כל עוד הם נמצאים כאן, לעבוד?

אבתיסאם מראענה: נגיד, אשרה של 2א5, כמו שיש בעצם אי אכיפה כלפי מעסיקים, בלי היתר עבודה, כמו שיש למחוסרי מעמד שנמצאים בארץ.

אבתיסאם מראענה: מה הפחד?

אבתיסאם מראענה: תדברי איתי על הפחדים שלכם, אני אוהבת לשמוע אותם.

ענבל משש: טוב, אז קודם כל, רק כדי לדבר את האוזן, לגבי אשרה ס' 2(א)5 שציינת עכשיו, זאת אשרה שניתנת למי שניתן לו צו הרחקה מישראל.

ענבל משש: האם גברתי רוצה שנזמין את אותם אנשים לשימוע ונוציא להם צווי הרחקה ממדינת ישראל?

ענבל משש: אני מניחה שלא, התשובה היא לא.

אבתיסאם מראענה: רגע, שנייה, אשרת 2א5?

ענבל משש: כן, האשרה הזו על פי חוק ניתנת למי שהוצא לו צו הרחקה ממדינת ישראל, אז אני מניחה שאת הרעיון הזה את תפסלי מראש ואת לא תרצי שנעשה את זה.

אבתיסאם מראענה: אז בואי נדייק בפרטים.

איילת וולברג: הרעיון שחה"כ דיברה עליו הוא לתת אשרת שהייה זמנית, כמו שניתן היום מנסיבות הומניטאריות, ויחד עם אי אכיפה.

ענבל משש: לא.

איילת וולברג: אז מה שמשנה זה לא הסעיף הספציפי, כמו הרעיון שיש היום תקדימים, כמו שמתייחסים לאוכלוסיות של מבקשי המקלט, ולאנשים שמאפשרים הגנה קבוצתית זמנית ונותנים להם אשרת שהייה זמנית, לאפשר להם אשרת שהייה שהיא אמנם בעצמה לא מאפשרת עבודה, אבל יחד עם זאת יש אי אכיפה כלפי מעסיקים שמעסיקים את אותם עובדים.

ענבל משש: אז ודאי שאני מכירה את ס' 2(א)5, את הרישיון הזה שניתן כפי שאמרת, לאותן קבוצות, אבל צריך לזכור, על פי חוק, זה אותן קבוצות שהוצא להם צו הרחקה ממדינת ישראל.

ענבל משש: את זה רגע נשים בצד, כי לא לשם את מכוונת, אני בטוחה.

אבתיסאם מראענה: לא, לא לשם אני מכוונת אבל רגע, בואי נסדיר את הדיון הזה רגע.

אבתיסאם מראענה: אני אדייק שנייה, הרי האנשים האלה לא רוצים, מדינת ישראל, משרד הפנים, רשות האוכלוסין וההגירה, אף אחד מאיתנו לא בדיוק מקווה שהאנשים האלה שנכנסו לכאן יישארו פה לנצח, אנחנו רוצים שהאנשים האלה יחזרו חזרה למדינה שלהם, שישקמו את עצמם, שתהיה להם את השפה שלהם, את המסגרות שלהם, את הזהויות שלהם.

אבתיסאם מראענה: אני לא בטוחה שכל האנשים שמגיעים לכאן באמת ימצאו את עצמם, ימצאו את הזהות שלהם, ימצאו את השפה שלהם.

אבתיסאם מראענה: אני לא בטוחה האם מבחינת טובתם הם יישארו כאן.

אבתיסאם מראענה: אבל, אנחנו רוצים הרי שבכל עת, בעת שהם נמצאים כאן במדינת ישראל, ועד שהם יורחקו בחזרה למדינת המוצא שלהם, אנחנו בעצם שואלות, מה האשרה, או מה המעמד, או מה אשרת השהייה שצריך לתת להם שהיא לא אשרת תייר?

אבתיסאם מראענה: זאת השאלה.

אבתיסאם מראענה: הרי אנחנו רוצים שבסוף הם לא יישארו איתנו.

ענבל משש: אז ודאי, וברור לי שגם ביקורת על מדיניות הכניסה הננקטת כיום היא גם לגיטימית וגם חשובה, ובגלל זה נערך הדיון הזה.

ענבל משש: בשלב הזה, החלטת המדיניות הייתה שנכנסים אותם אנשים באופן זמני, ומתארחים אצל בני המשפחות שלהם ששוהים במדינת ישראל.

ענבל משש: אני עוד פעם מציינת, כולנו רוצים שהמלחמה הארורה הזאת תסתיים ובמהרה.

אבתיסאם מראענה: נכון.

ענבל משש: ואף אחד לא חולם שהיא תימשך, בטח לא 90 ימים ואף מעבר לכך.

ענבל משש: זה בשלב הזה המענה הראשוני שניתן, גם הנושא הזה של המכסה ומדיניות הכניסה, שהיא תהיה מסודרת וברורה, היא תעשה סדר גם לאלה שרוצים להגיע עוד לפני שהם מגיעים, לאלה שכבר נכנסים, והמענה שניתן להם כרגע, כמו שאמרתי, הוא באמת אותו רישיון שלא מאפשר בשלב הזה לעבוד.

ענבל משש: עוד פעם, אני חוזרת ואומרת, המדיניות הזאת נבחנת כל העת.

ענבל משש: נחשפנו, והנה אמרה גם עוה"ד לב רן, נחשפנו לפנייה של השרה, שהיא כמובן חלק מממשלת ישראל, אז המדיניות הזאת נבחנת כעת, ואני מניחה שאנחנו נדע קצת יותר אולי בעוד מספר ימים.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, אני מקווה שזה יקרה.

אבתיסאם מראענה: שלום אדוני, בוקר טוב, מה שלומך?

אבתיסאם מראענה: צוהריים טובים, מר אילן ברוש, מנהל אגף חירום במשרד הרווחה והביטחון החברתי.

אילן ברוש: זה בכובע של היום-יום, וכרגע אני במינוי של שר הרווחה, להיות הפרויקטור שמטפל בכל הסוגייה הזאת, קוראים לזה "נמלטי המלחמה מאוקראינה" ולא פליטים.

אילן ברוש: אז אני אתן רגע איזה רקע קצר, אני בדיוק חוזר מהוועדה השנייה שעוסקת בזה.

אילן ברוש: נכון להיום בבוקר, יש 16,200 אזרחים שהגיעו מיום ה-24 בפברואר 2022 עד היום, מתוכם כ-8,000 הם תחת ההגדרה של אשרת תייר, והם בעצם נמלטי המלחמה באוקראינה, ושר הרווחה בעצם קיבל את האחריות לתת מענה כולל.

אילן ברוש: אני חייב לומר שאנחנו כבר שלושה ימים בשיתוף פעולה מדהים עם הג'וינט, עם מד"א, ועם ארגוני החברה האזרחית על כל גווניה.

אילן ברוש: אני חוזר עכשיו מהמוקד, נכון להבוקר יש 420 פניות, 260 מתוכן טופלו.

אבתיסאם מראענה: ומה הפניות?

אבתיסאם מראענה: מה טיבן?

אילן ברוש: זה על כל הרצף.

אבתיסאם מראענה: מה?

אילן ברוש: מביטוח רפואי, לנושא של השמה, קורת גג, הנושא של מזון - - -

אבתיסאם מראענה: על מה אנשים מתלוננים?

אילן ברוש: הם לא מתלוננים בשום מקום.

אבתיסאם מראענה: הם מבקשים עזרה?

אילן ברוש: בדיוק, הם מבקשים סיוע.

אילן ברוש: אני אסביר.

אבתיסאם מראענה: בבקשה.

אילן ברוש: המוקד זה 5130*, ברגע שמתקשרים למוקד הזה, הוא בעצם מדבר בשלוש שפות, רוסית, אוקראינית ועברית, הוא מקבל רק את הבקשה ואת הפנייה ואז יש לנו ארבעה דסקים, דסק לפניות פרטניות, דסק SOS למצבי חירום של פגיעות מיניות, אלימות, נשים, ילדים, כל הסוגייה הזו, דסק למתנדבים ותרומות, ודסק של הארגונים החברתיים.

אילן ברוש: כלומר, אנשים שיושבים בסמיכות למוקד, זה נקרא מרסלה, מרסלה זה המרכז לסיוע וזה נלקח מהמרסלה הישן, אבל זה לרווחת האזרחים שנמלטו מאוקראינה, זה המודל.

אילן ברוש: מחר אנחנו מכנסים 54 ארגונים תחת אותה קורת גג, ובעצם נותנים את המענה.

אילן ברוש: אני יכול להסביר בקצרה.

אילן ברוש: היום גם פתחנו עמדה בנתב"ג, באמצעות עמותת SIMI ועוד ארגוני נשים.

אילן ברוש: כל מי שיורד מהמטוס מקבל פלייר.

אבתיסאם מראענה: ראיתי, אני גם קיבלתי אותו אתמול.

אילן ברוש: בדיוק, שהוא בעצם מסביר לו.

אבתיסאם מראענה: נכון.

אילן ברוש: זאת עבודה מדהימה שנעשתה ממש בארבעה הימים האחרונים.

אבתיסאם מראענה: נכון.

אילן ברוש: את כל הזכויות שלו, הוא מפנה אותו למספר המוקד, אפשר גם לעשות איזו בדיקה ולהתקשר למוקד.

אבתיסאם מראענה: התקשרתי אתמול, הם לא ענו, אז תגיד להם שיענו לח"כית.

אילן ברוש: אז לא, רגע, קודם כל, זה היה בום של 1,500 פניות בבת אחת.

אבתיסאם מראענה: הבנתי.

אילן ברוש: אני גם אומר שחלק רב מהפניות זה של עולים חדשים וכאלה שהם זכאי חוק השבות, כאלה שהם בעצם בהגדרה של טיפול של משרד הקליטה.

אילן ברוש: אנחנו מטפלים אך ורק, אני אומר את זה בגדול כי זאת המשימה, מי שהתקשר והוא לא תחת ההגדרה הזו ויש לו איזושהי בעיה הוא יקבל טיפול מלא, אבל האוכלוסייה המוגדרת היא אותם 8,000 אנשים שהם בהגדרה של תיירים והם בשהייה של עד שלושה חודשים.

אילן ברוש: אני לא אלאה אתכם בכל התהליך, אבל בגדול, משדה התעופה כשיש נחיתה, עם היכולת לקבל מענה, המוקד מקבל את הפנייה, מגיש אותה לדסק המקצועי שהם אנשי מקצוע, ובסופו של דבר יש לנו SLA של 24 שעות, 48 שעות או מידי אם זה SOS ואנחנו רואים סגירה של המערכת.

אילן ברוש: אני עוד פעם, לא רוצה להלאות, אבל בגדול, המענים המלאים הם מענה רפואי, מענה לבריאות הנפש, אנחנו התקשרנו כבר עם חברת נט"ל שנותנת בעצם מענה טלפוני או אם צריך אז גם מענה פיזי של פגישה, בהתאם לצורך, מענה תזונתי באמצעות שוברים וכרטיסים, אני לא אספר על כל התהליך והמנגנון אבל הוא כבר קיים לצורך העניין, ובמצב שנצטרך גם לתת קורת גג באמצעות כל מיני גופים וארגונים מדהימים.

אילן ברוש: אני בא מהמוקד, גם אתמול וגם היום, זאת שעתה היפה של מדינת ישראל.

אילן ברוש: אני לא נכנס פה להיבט הפוליטי ואני לא נכנס פה לעניין של מי תייר או מי - - - אני רק רוצה לומר שאנחנו מוצפים בבקשות לבוא ולסייע.

אבתיסאם מראענה: אתה באת פיזית מהמוקד?

אבתיסאם מראענה: המוקד הוא פיזי?

אבתיסאם מראענה: יש לו כתובת שאני יכולה לבוא אליו?

אילן ברוש: כן, כן, המוקד יושב בקריית אונו - - -

אבתיסאם מראענה: השקתם אותו אתמול או היום?

אילן ברוש: השקנו אותו עם שר האוצר ושר הרווחה.

אבתיסאם מראענה: נכון.

אילן ברוש: מעבר לעניין הטקסי של ההשקה, הוא כבר עובד 48 שעות והוא כבר פעיל, אנחנו מנהלים אותו, עוד פעם אגיד, עם הג'וינט ומד"א וארגוני החברה האזרחית.

אילן ברוש: זה שילוב זרועות של כל הגופים שיכולים לבוא ולתת סיוע.

אילן ברוש: אני רוצה לומר, באמת, אני חושב ואני רואה את זה גם בפניות, כל נמלט מלחמה שמגיע לישראל והוא מקבל יחס והוא מקבל טיפול, הוא שגריר נאמן כשהוא יחזור חזרה למדינתו, וזה שווה אלף קמפיינים.

אילן ברוש: זאת פשוט שעה שאני חושב שהיא נכונה ויפה, ואנחנו עושים את זה.

אילן ברוש: דבר שני, אנחנו יודעים שבמעלה הדרך זה ילך ויהיה מורכב יותר, אבל - - -

אבתיסאם מראענה: למה?

אבתיסאם מראענה: תדבר איתי על למה זה?

אבתיסאם מראענה: מה התסריט?

אבתיסאם מראענה: התסריט מורכב, כן.

אילן ברוש: מהרבה סיבות.

אילן ברוש: הרעיון הוא, שמי שכרגע מתארח אצל משפחות, ואני מכיר את זה, זה יקשה עם הזמן גם בהיבט הכלכלי אבל גם בהיבט החברתי.

אילן ברוש: אני חייב לומר ש-85 אחוזים מהאנשים הם נשים וילדים.

אבתיסאם מראענה: נכון.

אילן ברוש: הגברים שהגיעו הם או אזרחים ותיקים או כאלה שהם עם מוגבלויות.

אילן ברוש: משרד הרווחה כבר מבצע השמה במסגרות הרווחה, כלומר, אנחנו כבר ביצענו השמה בבתי אבות של אנשים שהם אזרחים ותיקים שהם נמלטי מלחמה ואין להם מקום מוגדר, ביצענו השמה על חשבון המשרד מתעריפי המשרד בבתי אבות.

אילן ברוש: אותו דבר יהיה גם לנושא של פגיעות בנשים, במקלטים או במסגרות לילדים ונוער.

אילן ברוש: אם אנחנו נזהה דברים שמצריכים השמה נקודתית, נקיים אותה.

אילן ברוש: אני רוצה גם לומר שכרגע אנחנו בטיפול של 112 ילדים, ילדי חב"ד, שנמצאים כרגע במדינת ישראל, הם נמצאים כרגע בירושלים באחת המסגרות, וכנראה שאנחנו נעביר את כולם באופן מסודר למרכז אחד שהוא כנראה יהיה בערד, אנחנו בהתקשרות - - -

אבתיסאם מראענה: רגע, שנייה אדוני, אתה אומר לי מלא פרטים מצוינים, אני גם אפרגן לך על הדרך, מה אכפת לך?

אילן ברוש: כולנו באותו מקום.

אבתיסאם מראענה: על הכיפק.

אבתיסאם מראענה: אז רגע, לצד הפרגנת, אני רוצה להבין.

אבתיסאם מראענה: יש 112 ילדים שהם ילדי נמלטי מלחמה בעצם?

אילן ברוש: לא, לא.

אבתיסאם מראענה: ילדי חב"ד?

אילן ברוש: אלה ילדים יהודיים שהם יתומים, ממשפחות שהגיעו כבר לפני שבועיים בישראל, ונמצאים במתקן של קרן קיימת בירושלים, בנס הרים, והם עוד שבוע מסיימים את השהייה שלהם שם, ואנחנו רואים את השהייה שלהם פה כארוכת טווח, לחצי שנה קדימה, ולכן חיפשנו מנגנון של מקום שיודע להנגיש להם את כל השירותים, לא רק שהייה וקורת גג אלא גם חינוך, תרבות, וגם התייחסות למשפחות ולבוגרים שבהם.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, עכשיו אני אעצור אותך פה, אדוני, ואני רוצה לשאול אותך שאלה, כי אתה דיברת על אתגרים, וברגע שמדברים איתי על אתגרים המוח שלי עף קדימה, אז אני רוצה לדבר על האתגרים.

אבתיסאם מראענה: הרי אמרת, אותן משפחות מארחות, ייקח כמה זמן ולאנשים האלה זה יהיה כבר כבד.

אבתיסאם מראענה: גם רוב המשפחות המארחות שלהם הם לא בהכרח משפחות ישראליות מבוססות, הם לפעמים גם משפחות רוסיות או אוקראיניות, אני לא יודעת מה הקשר המשפחתי שם, סביר להניח, וזאת הנחה שלי, שבעצם מבחינת הסטטוס שלהם, אני לא יודעת כמה הם נערכו לסיטואציה כזאת שבה הם בעצם צריכים לארח משפחות שיהפכו להיות סוג של נטל עליהם.

אבתיסאם מראענה: מה אתה מצפה שיקרה בעצם בעוד עשרה ימים, בעוד חודש מהיום, שיקרה לאותן משפחות מארחות?

אבתיסאם מראענה: גם יש ילדים קטנים, אני פגשתי משפחות עם ילדים קטנים, עם צרכים של ילדים שצריכים גן, צריכים בית ספר, זה עסק מורכב, לא תמיד הבית מונגש לילדים.

אבתיסאם מראענה: מה אתה מצפה שיקרה בעוד עשרה ימים?

אבתיסאם מראענה: לך עם התסריט הכי מאתגר שיש לך.

אילן ברוש: אנחנו לא מצפים, אנחנו נערכים, כבר נערכנו.

אילן ברוש: כלומר, המסגרת להיערכות שמדינת ישראל הטילה על משרד הרווחה, בשורה התחתונה, הוא מתן מענה ל-15,000 נמלטי מלחמה.

אילן ברוש: בתוך התסריט הזה, עשינו ניתוח סיכונים ובעצם הגדרות לפי מה שקורה היום.

אילן ברוש: הגדרנו שלמענה רפואי אנחנו כרגע נותנים מענה, בהערכה, מתוך הסך, לכ-260 אנשים שיצטרכו, לבריאות הנפש ל-2,000.

אילן ברוש: עשינו עם אנשי מקצוע ממש ניתוח והערכה, גם מתוך המצב הנפשי, גם המצב הסיכוני, גם המצב הסוציו אקונומי והכלכלי, לדעת מה סדרי הגודל, כי רצינו לעשות מסגרת תקציבית.

אילן ברוש: לצורך העניין, לנושא של חסרי קורת גג, נערכנו ל-1,000 מיטות.

אילן ברוש: אני יכול להגיד לך שכבר היום, אנחנו בקושי בבקשה לחמש מקומות לקורת גג.

אילן ברוש: כלומר, התרחיש של קורת גג ירד כרגע, אבל לעומת זאת, הביטוח הרפואי הוא במספרים מטורפים, ואני רוצה לומר שהביטוח הרפואי היא הסוגייה הכי מורכבת, ושעולה הכי הרבה בשאלות המוקד.

אילן ברוש: אנחנו כבר טיפלנו בזה בשלב הראשוני, במה שנקרא "טיפול קו ראשון" במענה באמצעות טר"ם, שהם כבר יודעים לתת את המענה לתרופות גנריות או לטיפולים ראשוניים, ובשלב השני, כשכל החוזה הביטוחי יסתיים, אז בעצם המענה יהיה שלם יותר.

אילן ברוש: גם בהקשר לחוליות החלשות שאנחנו מזהים, שזה בעיקר כל הסוגייה של סחר בנשים ופגיעות בנשים, וילדים ברמת סיכון כזו או אחרת, אנחנו ביחד עם ארגוני הנשים הקמנו דסק ייעודי בתוך המרסלה, ומחר אנחנו נפגשים ובונים בעצם סט תרחישים ומענים.

אילן ברוש: אני לא רוצה לפרט פה מפאת צנעת הפרט, אבל כבר נתקלנו באירוע מאוד מורכב.

אבתיסאם מראענה: של מה?

אילן ברוש: של ניסיון לגרום לאישה להתפתות באמצעות כסף ולהגיע, אנחנו לא יודעים בדיוק מה הכוונה, אבל ההערכה היא שלא הייתה כוונה טהורה.

אילן ברוש: אנחנו מאוד מקפידים על הדברים האלה, לראות שאנחנו לא נגיע למקרה מהסגנון הזה.

אילן ברוש: האתגר הוא באמת גדול, כי אנחנו קודם כל מנסים לאתר את המוקדים של הריכוזים.

אילן ברוש: אנחנו יודעים כמה הגיעו, אבל אנחנו לא יודעים איפה הם נמצאים בכל מקום.

אילן ברוש: יש לנו הערכה לפי גודל הרשויות ומחלקות הרווחה ברשויות, אנחנו מתחילים ליצור איזושהי תמונת מצב.

אילן ברוש: צריך להבין שזה אירוע שמתגלגל בסך הכל שלושה ימים, ומתוכו כבר עשינו באמת משהו לא יאומן, וזה המקום לפרגן בעיקר למד"א ולג'וינט שקפצו על הרכבת הזאת ושמו את כל המנגנונים שלהם כדי להתחבר, והארגונים של החברה האזרחית, בעיקר המועצה הלאומית להתנדבות שהיא פשוט מהבוקר עד הערב עוסקת בזה.

אילן ברוש: הרעיון המרכזי בסוף הוא לראות שבתקופה הקרובה נצטרך לתת מענים למי שבעצם יידרש להם.

אילן ברוש: זה הרעיון, זאת התוכנית, אני אשמח להציג לך אותה גם בפרוטרוט.

אילן ברוש: אני עוד מעט עולה לעוד ועדה שנוגעת בתקציבים - - -

אבתיסאם מראענה: כן, אתה מתרוצץ היום בוועדות, מצוין.

אילן ברוש: זה ממקום טוב ומכוונות טובות של כולם.

אבתיסאם מראענה: לגמרי.

אבתיסאם מראענה: אתה יודע אם יש מוקדים ספציפיים לקליטה של אותם נמלטות ונמלטי מלחמה?

אבתיסאם מראענה: כלומר, האם יש לנו בארץ כמה מוקדים שבהם יש יותר, למשל יותר בראשון, יותר בחולון, יותר באשקלון?

אבתיסאם מראענה: יש לנו כמה מוקדים שאתה יכול לסמן אותם?

אילן ברוש: כן, בגדול כן.

אילן ברוש: המוקדים הם לפי המקומות שגרים בהם אוכלוסייה מחבר העמים.

אילן ברוש: אנחנו יודעים שכרגע יש מוקד מאוד גדול בנוף הגליל, בבאר שבע, באשדוד, בתל אביב, בירושלים.

אילן ברוש: אנחנו יודעים למפות בצבעים את המרחב האזרחי לפי כמות הנמלטים שנמצאים שם, ואנחנו בעצם מנסים להנגיש להם כמה שיותר מהר, בכל הפלטפורמות, את המוקד, כדי לעשות את החיבור והקישור.

אילן ברוש: השורה התחתונה היא לראות שבסוף נותנים מענה בקצה לבקשה.

אילן ברוש: אתמול באמת המוקד ממש עבד, הצבנו שלושה מוקדנים וחשבנו שיענו, ותגברנו ב-35 מוקדנים של כל מד"א, הם שמו את כל - - -

אבתיסאם מראענה: מה זה?

אבתיסאם מראענה: זה מערך של מתנדבות ומתנדבים?

אילן ברוש: לא, לא, הכל בחוזה ובתשלום.

אילן ברוש: מתנדבים זה במקומות אחרים, דווקא המוקד הוא מוקד מקצועי שיושב על פלטפורמה מאוד מקצועית, עם מערכת 'שו' שמתקשרת בין המוקדן לבין הדסקאי, שיודע להחזיר לו בעצם מה הפתרון, והמוקדן אמור לחזור בחזרה לאותו בן אדם.

אילן ברוש: אני רק אומר, שאנחנו גם מחוברים למינהל האוכלוסין, אם מספר תעודת הזהות או לצורך העניין מספר הדרכון עולה, אז אנחנו יודעים בעצם מה הסטטוס של הבן אדם, האם הוא שוהה מה-24 או שוהה ותיק יותר, שוהה בלתי חוקי או לצורך העניין נמלט מלחמה או משהו שהוא לא תחת הקטגוריה שאנחנו מטפלים בה, או אם הוא בכלל תחת חוק השבות או עולה חדש.

אילן ברוש: אנחנו יודעים לעשות את האבחון הזה כבר בשלב הראשון.

אבתיסאם מראענה: אני מבינה.

אבתיסאם מראענה: גברתי, ענבל משש, יש לי שאלה לגבי הסוגייה הזאת של המוקדים של אותם נמלטי מלחמה.

אבתיסאם מראענה: האם יש לך מפה לפיה את יכולה להגיד פחות או יותר איפה הם נמצאים?

אבתיסאם מראענה: האם יש ריכוזיות מסוימת?

אבתיסאם מראענה: יש ריכוזים לפי אזורים גיאוגרפיים?

ענבל משש: לא.

אבתיסאם מראענה: ועוד שאלה אחת לגבי זה, כשהם בעצם נכנסים לתוך המערכת, יש איזו כוכבית שמסמנת אותם כנמלטי מלחמה?

אבתיסאם מראענה: לפי מה מזהים אותם?

אבתיסאם מראענה: מה הסטטוס שלהם?

אבתיסאם מראענה: יש בעצם איזה סוג של מערכת שמרכזת את אותם אנשים שנכנסים כנמלטות ונמלטי מלחמה או פליטות ופליטים?

ענבל משש: אז כרגע לצידי נמצאת סגנית ראש מינהל אוכלוסין, נטלי אור חן, אז היא תרחיב בנושא בבקשה.

אבתיסאם מראענה: בבקשה.

נטלי אור חן: שלום רב.

נטלי אור חן: אני מניחה שאת מדברת על מרכזי קליטת עולים, כי לנו אין עוד מרכזים מלבד - - -

אבתיסאם מראענה: לא, אני לא מדברת על העולים.

נטלי אור חן: אין לנו מרכזים.

נטלי אור חן: אנשים שנכנסים למדינת ישראל, ברגע שהם קיבלו אישור, אז או שהם הולכים לבני המשפחות שלהם כי הם בעצם הזמינו אותם, או כאלה שהם עולים, ואנחנו בעצם נותנים להם מעמד כאן במדינת ישראל, וזה כן ביחד עם משרד הקליטה ונתיב, פתחנו כשבעה מרכזים בארץ, וביום ראשון הם מתרחבים לעוד 12.

נטלי אור חן: חשוב גם לציין אותם, את העולים האלה, כי גם הם מגיעים חסרי כל, והם חייבים לקבל את תעודת הזהות ובעצם את יתר הזכויות שמגיעות יחד עם המעמד כאן בארץ.

נטלי אור חן: אלה המרכזים היחידים שאנחנו מפעילים במינהל האוכלוסין.

אבתיסאם מראענה: ומה לגבי השאלה שלי, אותם אנשים נמלטי מלחמה, מבחינת הרישום שלהם ברשות האוכלוסין, הם מסומנים כנמלטי מלחמה?

אבתיסאם מראענה: לפי מה מזהים אותם?

אבתיסאם מראענה: הרי תרצו אחר כך להוציא אותם מכאן.

נטלי אור חן: הבקשות מוגשות - - -

ענבל משש: אני אגיד רגע, כל תנועת כניסה ויציאה מישראל כמובן שהיא נרשמת, יש לנו מערכת מאוד מאובטחת של מרשם אוכלוסין, של תנועת זרים, אז הכל רשום בתוך המערכת, בגלל זה יש לנו שליטה מלאה בנתונים, של כמה נכנסו, אנחנו יודעים לגזור את הנתונים.

ענבל משש: ועוד פעם, כל מי שנכנס ראשי להסתובב במדינת ישראל ולהשתכן היכן שהוא רוצה, אצל בני המשפחה כמובן, בכל עיר ובכל מקום במדינת ישראל, אז אין לנו מעקב פרטני על איפה הם נמצאים, אנחנו לא רואים צורך לנהל מקום כזה, אנחנו כן יודעים מתי הם נכנסו, הם כן מסומנים בתוך המערכת, וכן יודעים לפחות מי הזמין אותם אבל זה לא נתון שאנחנו כרגע אוספים או שיש לנו צורך או רצון לעשות בו שימוש בשלב הזה.

אבתיסאם מראענה: האם אתם ערוכים ברשות האוכלוסין וההגירה לסיטואציה שבה בעצם אתם תמצאו את עצמכם עם אשרת התייר, שאנשים יתחילו לעבוד באופן לא חוקי?

נטלי אור חן: תראי, אנחנו לא יודעים להגיד.

נטלי אור חן: זאת אומרת, האנשים שנכנסים מקבלים אשרת תייר בדיוק מאותן הסיבות שהסבירה ענבל קודם, ואין צורך שאני ארחיב על זה.

נטלי אור חן: בסופו של דבר, אם אדם החליט לעשות דין לעצמו אז הוא עושה דין לעצמו, וכמו שענבל ציינה קודם, זו סוגייה שאנחנו מכירים, קיבלנו כבר מספר פניות, כנ"ל גם ממשרד הכלכלה, השרה מכירה את הסוגייה הזאת - - -

אבתיסאם מראענה: כן, את זה הבנתי, בסדר.

נטלי אור חן: ואנחנו, כמובן שאנחנו נגיע בימים הקרובים, כמובן על פי מדיניות הממשלה, ככל שהשרה תחליט את מה שתחליט, אנחנו הגוף הביצועי ואנחנו נבצע.

אבתיסאם מראענה: אוקיי.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתת רשות דיבור למשרד הבריאות, נוכחת איתנו חוה, תציגי את עצמך בבקשה לפרוטוקול.

חוה וקסמן: חוה וקסמן, אני ממונה ארצית יישום סטנדרטים בקהילה, חטיבת הרפואה, ומרכזת את הטיפול בחסרי המעמד במשרד הבריאות.

חוה וקסמן: אני אתייחס למה שהציג מר ברוש.

חוה וקסמן: הוצא כיסוי ביטוחי, מתווה שאנחנו בעצם לא היינו מעורבים בו.

אבתיסאם מראענה: מה?

חוה וקסמן: משרד הבריאות לא היה מעורב בזה.

אבתיסאם מראענה: מה זאת אומרת?

חוה וקסמן: אולי אתה - - -

אילן ברוש: משרד הבריאות מעורב, ד"ר שגית ארבל אלון איתנו, אנחנו הצענו כמה מתווים וכרגע אנחנו בוחנים את המתווה של טר"ם עד 60, ומ-60 פלוס למתווה נוסף, אבל בואי, נשמע.

חוה וקסמן: הכיסוי הביטוחי הזה הוא לא מספק.

חוה וקסמן: בעצם, המענה הוא מענה ראשוני, ובסופו של דבר, כשמדובר בחולים כרוניים, שסובלים מיתר לחץ דם, וסובלים ממלחות סרטן וסכרת, הם בסופו של דבר יציפו את חדרי המיון, דבר שאנחנו לא רוצים שיקרה.

חוה וקסמן: לא רק בחולים כאלה, הרי מדובר גם בחולים הסובלים ממחלות קרדיו וסקולריות והם יכולים להגיע למצבים מסכני חיים, כמו שבץ מוחי, שבץ לבבי, הצטרכות צנתורי לב, הצטרכות טיפולים עמוקים יותר מטיפול ראשוני.

חוה וקסמן: לכן, אנחנו פועלים להרחיב את הכיסוי הזה, במטרה באמת לא להציף את בתי החולים, ושיהיה להם מענה מוסדר, בהתאמה.

אבתיסאם מראענה: אז כשאת אומרת בעצם שזה לא היה בהתייעצות או שזה לא היה בעצם בשילוב, או - - - רגע, אדוני, חכה, אני כולה שואלת שאלה, לא להיבהל, אנחנו על זה.

אבתיסאם מראענה: אז את אומרת שבעצם, למשרד הבריאות יש רף שבעצם פוגש את האוכלוסייה הזאת, והוא בעצם אומר שלאוכלוסייה הזאת יש הרבה צרכים, ואתם מתחילים להבין את הצרכים של אותה אוכלוסייה?

חוה וקסמן: בוודאי, כי הם כבר פונים, הם כבר נמצאים בבתי החולים.

אבתיסאם מראענה: הם כבר פונים?

אבתיסאם מראענה: ספרי לי יותר על הפניות, ומה?

חוה וקסמן: פניות של מחלות לב, ניתוחי לב, אשפוזים אונקולוגיים, דיאליזה, חולי דיאליזה זה מצב מסכן חיים.

חוה וקסמן: כדי שלא נגיע למצבים כאלה, חולה שהוא עם אי ספיקת כליות ולא יהיה לו טיפול מותאם, הוא יגיע בסופו של דבר למצב מסכן חיים לדיאליזה.

אבתיסאם מראענה: כן, אז בעצם, אנחנו אומרות שבטר"ם הם לא נותנים בעצם - - -

חוה וקסמן: טיפול ראשוני.

אבתיסאם מראענה: טיפול ראשוני, אבל הוא לא נותן את המענה שמעבר לזה, לסיטואציות שהן הרבה יותר מורכבות.

אבתיסאם מראענה: אדוני, למה אתה כועס?

אילן ברוש: לא, כי אמרתי את זה בהתחלה ואני חוזר, הטיפול הראשוני הוא כי עדיין לא נסגר החוזה הסופי.

אילן ברוש: היום כנראה יחתמו ההסכמים והחוזים, והטיפול יהיה הרבה יותר מורחב, וטר"ם הסכים לתת את עצמו בהתנדבות - - -

אבתיסאם מראענה: מול מי החוזה?

אילן ברוש: בין טר"ם לבין משרד האוצר.

אילן ברוש: משרד הבריאות מעורב, ד"ר שגית ארבל אלון התייחסה לחוזה של טר"ם, לכל סל המענים, היא נתנה לזה תגובה, משרד הבריאות מכיר את זה.

אילן ברוש: איפה שיש לקונות אנחנו מנסים לדייק אותם, החוזה ייסגר לדעתי היום, ועד שהוא ייסגר, אז טר"ם הסכים להעמיד את המרפאות שלו לטיפול קו ראשון, זה מה שאמרתי.

אבתיסאם מראענה: כן, בסדר, אבל אתה מדבר על קו ראשון והיא מדברת על קו לא ראשון, היא מדברת על קו שני, שלישי, ורביעי, ו-19.

אור צוברי: אני רק רוצה להוסיף משהו.

אבתיסאם מראענה: מי את, גברתי?

אור צוברי: אור צוברי, יועצת של מנכ"לית משרד הרווחה.

אבתיסאם מראענה: כן.

אור צוברי: אני רק רוצה להגיד, שבמסגרת ההסכם שאנחנו עכשיו מגבשים, גם יהיה איזשהו כיסוי לטיפול רפואי קצת יותר מורכב בבתי החולים, ואנחנו מודעים לבעיות הרפואיות שאנשים מגיעים איתם, מעבר לאיזשהו שבר או טיפול תרופתי, ויינתן לזה מענה.

אור צוברי: צריך גם להגיד שמשרד האוצר לגמרי איתנו, הם מבינים את גודל האירוע, אז כן יש לזה התייחסות.

אבתיסאם מראענה: כן, גברתי חוה, את רוצה להגיד משהו?

חוה וקסמן: לנו יש רשימת שירותים נדרשים בתוך אותו מענה, בתוספת לאותו ביטוח רפואי שבעצם הוצע, ואנחנו נשמח להרחיב את השירות הזה, בין אם זה בתוספת תקציבית או בין אם זה בדרישות שלנו להרחיב את הביטוח.

אבתיסאם מראענה: טוב, בתור תסריטאית לשעבר, במאית קולנוע וטלוויזיה, אני רואה פה סרט.

אבתיסאם מראענה: מה הסרט הזה אומר?

אבתיסאם מראענה: הסרט הזה אומר כזה דבר, יש פה סיטואציה, יש פה בעצם כ-10,000 נמלטות ונמלטי מלחמה, פליטות ופליטים, נמלטות ונמלטים כמו שאדוני ממשרד הרווחה אומר.

אבתיסאם מראענה: אנחנו בעצם עם אנשים שבאו אחרי מלחמה, יש להם בעיות בריאותיות, יש להם גם בעיות נפשיות ועוד לא התחלנו לדבר בכלל על הפוסט טראומה, על הנגשה של כל השירותים האלה של נפש, של פסיכולוגיה, על להבין בדיוק איך מטפלים, מאיפה מתחילים, ילדים נעקרו מהמסגרות תוך יום אחד, אני לא יודעת בדיוק מה הם פגשו תוך כדי שהם יצאו ונמלטו מהמלחמה, ואנחנו פה בעצם בסוגייה.

אבתיסאם מראענה: משרד הבריאות, בצדק אומר שהם רוצים תקציבים, משרד הרווחה, בצדק נערך לתרחישים, ויש פה אוכלוסייה שהיא במעמד שהיא לא עובדת, ויש פה עכשיו מעגל שאני באמת אומרת לכם, אני מעט זמן בכנסת ישראל בתור ח"כית, אבל אני כבר רואה את התסריט שיכול להיות אפוקליפטי לסוגייה הזאת.

אבתיסאם מראענה: באמת, תסריט של פגיעה באנשים, שחלקם יכולים בהחלט לעבוד, אנשים שבהחלט יכולים דרך העבודה שלהם והמעסיקים שלהם להסדיר להם את הסוגייה של ביטוח הבריאות שלהם, ובמקום להסדיר את כל הסוגייה הזאת אנחנו פה רבים, או לא רבים, או מנסים לחשוב על הסכם פה והסכם שם, בזמן זה אנשים סובלים מפוסט טראומה ומלחמה.

אבתיסאם מראענה: אז זה התסריט שלי, שאני בעצם מזמינה את כולם להתבונן בו, ואפשר לחסוך את הקטסטרופה שאנחנו נפגוש אותה, אם כבר אנחנו לא פוגשות אותה בכל מיני חדרי מיון.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, אני רוצה לתת זכות דיבור לגברתי, שמסמנת לי מהבוקר.

אושרה פרידמן: את מדברת עליי?

אבתיסאם מראענה: כן, עשית לי סימנים, אז מי שעושה לי סימנים אני בהחלט קשובה.

אושרה פרידמן: אז אני שמחה.

אבתיסאם מראענה: את רוצה להציג את עצמך ולהגיד לי מי את?

אושרה פרידמן: כן, בשמחה רבה, אושרה פרידמן, סמנכ"לית הרשות לקידום מעמד האישה.

אבתיסאם מראענה: שלום לך.

אושרה פרידמן: שלום שלום ונעים מאוד, לי כיף להיות פה.

אבתיסאם מראענה: איזה כיף לפגוש אותך.

אושרה פרידמן: תודה רבה.

אושרה פרידמן: אני אתנצל מראש על זה שאיחרתי, היינו פשוט בוועדה אחרת שהתארכה יותר ממה שתוכנן.

אושרה פרידמן: חשוב לי רק לדבר על ההיבט הזה, לאור העובדה שמדובר במצב שהוא באמת חריג ומיוחד, ולצד זה שמדינת ישראל, על כל גווניה, למודת ניסיון בקליטה והגירה, ואני חושבת שלמדנו שיעורים מאוד גדולים לאורך השנים.

אבתיסאם מראענה: איזה שיעורים למדנו?

אבתיסאם מראענה: תזכירי לנו.

אושרה פרידמן: אני חושבת שכל הנושא הזה של קליטה בעתות מצוקה, ובעתות מלחמה, ובעתות חירום, התוויה להמשך הליך קליטה בתוך החברה, בתוך הרשויות, וכמובן כל מנגנוני הבירוקרטיה למיניהן במשרדים השונים, אני מאוד מאוד שמחה לראות שחלק מהדברים באים לידי יישום, חלק מהדברים עוד קצת מאתגרים אותנו.

אושרה פרידמן: אבל לא זה העניין, אני דווקא רוצה לתת את ההיבט בהתייחסות לכך שעיקר הנפגעות במקרה הזה, לצורך העניין, הן נשים, נשים וילדים.

אבתיסאם מראענה: נכון.

אושרה פרידמן: שלא נדבר, כפי שהזכרת, את הנושא של הטראומה, שהוא קריטי.

אושרה פרידמן: השלב הראשון שמצריך טיפול באופן מידי, גם לאור העובדה שאין לנו שום מידע ממשי לגבי ההיסטוריה, מה קרה בארץ שלהן שם לטובת העניין, ולצד זה שהן מגיעות לכאן מבלי יכולת לעבוד ולפרנס את עצמן, מבלי שיש להן איזושהי תשתית כזו או אחרת.

אושרה פרידמן: אני לא נכנסת לרזולוציה של האם הן יוגדרו כפליטות או כתיירות, אני אסתכל על זה כהיבט של מצב חירום ומלחמה, ומשבר שצריך לתת עליו את המענה.

אושרה פרידמן: דווקא מההיבט הזה, אני חושבת שבתהליך הקליטה או בתהליך הסיוע, המשקפיים המגדריות הן מאוד קריטיות.

אבתיסאם מראענה: נכון.

אושרה פרידמן: והן צריכות לבוא לידי ביטוי כבר מהשלב הראשון, בין אם זה שם, בין אם זה בשדה התעופה, ובין אם זה במעקב בהמשך לאן הן הולכות - - -

אבתיסאם מראענה: מה עם בריאות האישה?

אבתיסאם מראענה: מה עם כל הסוגיות האלה?

אושרה פרידמן: כל הנושא של מתן סיוע רפואי ראשוני, על כל גווניו, גם בהיבט הפסיכיאטרי, גם בהיבט הפיזי והנפשי, גם האלמנט של מתן מסגרות חינוכיות כאלה ואחרות לילדים, ופעילויות שונות ומגוונות - - -

אבתיסאם מראענה: תכף נשמע את משרד החינוך.

אושרה פרידמן: ואני חושבת שהמשקפיים האלה מצריכות גם אפילו מתן כלים או גורמים בשטח, שהם בעלי ניסיון וידע מקצועי.

אושרה פרידמן: סביר להניח שנעשות פה פעולות, ובאמת, אני רוצה במקום הזה גם להגיד יישר כוח למשרד החוץ, למשרד הפנים, רשות האוכלוסין וההיגרה, משרד הקליטה, ולהוסיף לזה את ארגוני החברה האזרחית והאנשים שמתנדבים, שהם באמת הפנים היפות של המדינה שלנו, שעושים הכל ביחד כדי לסייע, אבל המשקפיים האלה צריכות להיות איתנו 24/7, כי אחרת, אנחנו נחטא למטרה.

אושרה פרידמן: מכיוון שאין לנו איזשהו דדליין שאומר מה יקרה, או מה יעלה בגורלן של אותן הנשים ואותן הילדות, ואין לנו טווח זמן ספציפי, חשוב שהמשקפיים האלה ישרתו אותנו לאורך זמן, ושנעשה יד אחת, כל המשרדים, בין אם מסכימים, ומותר להסכים שלא להסכים זה בסדר, אבל כדי באמת לתת את המענה ההולם, הנכון, והמדויק, ועם כמה שפחות נזקים.

אבתיסאם מראענה: נכון, אני מודה לך.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לעבור למשרד החינוך, לנציגה שהגיעה, כמובן תציגי את עצמך.

טירה אמרוסי גלינויר: שלום, שמי טירה, ואני מנהלת את האגף לקליטת תלמידים עולים ותושבים חוזרים.

טירה אמרוסי גלינויר: אנחנו נערכנו כבר לפני כמעט חודשיים, לקליטת עלייה של 5,000 עולים שהיו צפויים להגיע, ומהר מאוד הבנו שזה יהיה אירוע מתגלגל, ושיגיעו לא רק עולים חדשים, יגיעו גם אזרחים אוקראינים במצב של פליטות, ונצטרך גם להם לתת מענה.

טירה אמרוסי גלינויר: אנחנו בנינו תוכנית חינוכית, גם לבאים לתוך מרכזי הקליטה במלונות של משרד העלייה והקליטה, וגם בנינו תוכנית חינוכית בעבור הילדים שמשרד הרווחה מטפל בהם.

טירה אמרוסי גלינויר: אנחנו כבר משלבים ידיים במרכז, בנס הרים, הכנסנו לשם גרעיני מחנכים שדוברים את השפה, על מנת להמשיך לשמור לילדים על איזשהו רצף.

טירה אמרוסי גלינויר: העמדנו תקציב לטיפולים וסדנאות שיחזקו את החוסן, גם בעבור הילדים וגם בעבור ההורים, גם של העולים וגם של האזרחים.

טירה אמרוסי גלינויר: הבוקר במקרה דיברתי כבר עם איריס ממשרד הרווחה, ויש לנו המון שיתופי פעולה, גם עם החברה האזרחית, כמו "לב אחד", מכינות, תנועות נוער, כולם באמת התגייסו לסייע.

טירה אמרוסי גלינויר: גם מתוך הבנה של המצב, יש לנו מורות חיילות אז גם אותן הזזנו, למרות שאנחנו אחרי שנתיים של קורונה, אבל אנחנו מבינים שזו שעה שאנחנו נדרשים לעשות ביחד.

אבתיסאם מראענה: יש ניטור לגבי אותה אוכלוסייה שהם בעצם אזרחים?

אבתיסאם מראענה: אני לא מדברת על עולים וזכאי שבות, כי בטח יש להם את הסל שלהם ויש להם משרד משלהם שמטפל בהם.

אבתיסאם מראענה: השאלה היא האם לגבי פליטי המלחמה, יש ניטור לגבי ילדות וילדים שבעצם אין להם מסגרות חינוך?

טירה אמרוסי גלינויר: כן, אז אנחנו עובדים בשיתוף פעולה כמובן עם השלטון המקומי.

טירה אמרוסי גלינויר: יש לנו נתונים לגבי רשויות, שמשפחות מארחות אותן, והילדים הם באשרת תייר, כמו למשל מודיעין, נוף הגליל, כרמיאל, ועוד הרבה רשויות.

טירה אמרוסי גלינויר: יש לנו מסד נתונים מאוד מסודר.

אבתיסאם מראענה: אני אשמח לקבל אותו.

אילן ברוש: אני נשמח לקבל אותו.

אבתיסאם מראענה: אנחנו גם.

טירה אמרוסי גלינויר: כן, זה מה שרציתי להגיד, אני אשמח גם לשתף את החברים שלנו בנתונים שאנחנו אוספים.

טירה אמרוסי גלינויר: אנחנו מפעילים חדר מצב כבר שבוע וחצי עוד מעט, וכן, זה אירוע מתגלגל.

טירה אמרוסי גלינויר: אני חושבת שהמענים מתהווים, בשיתופי פעולה מאוד גדולים ואחריות משותפת, גם של משרדי הממשלה וגם של החברה האזרחית.

אבתיסאם מראענה: אז רגע, אני רוצה רק להבין.

אבתיסאם מראענה: אני מאוד אשמח לקבל את הנתונים, את הפילוח, את הרשימה הזאת של פריסה גיאוגרפית, איפה האנשים, איפה המרכזים וכולי.

אבתיסאם מראענה: את אומרת שזה נמצא במשרד החינוך, ואתה רוצה לבקש ממנה?

אילן ברוש: לא, אני רק רוצה להבין, עדיין אין להם ביטוח רפואי - - -

טירה אמרוסי גלינויר: נכון.

אילן ברוש: אתם מכניסים אותם למוסדות החינוך?

טירה אמרוסי גלינויר: לא.

אבתיסאם מראענה: לא, היא לא אמרה את זה.

טירה אמרוסי גלינויר: לא, לא אמרתי.

אילן ברוש: אני שואל, אז מה קורה עם הילדים?

טירה אמרוסי גלינויר: אז אני אסביר, ברשותך.

טירה אמרוסי גלינויר: בעיקרון, אנחנו כפופים לאמנות בין-לאומיות ולכל מיני הסכמים כאלה ואחרים.

אבתיסאם מראענה: נכון.

טירה אמרוסי גלינויר: בעיקרון, מערכות חינוך בעולם קולטות ילדים רק אחרי שלושה חודשים של שהייה, מבלי קשר למעמד שלהם או של ההורים שלהם, זה הדבר הראשון, וזה המצב כרגע.

טירה אמרוסי גלינויר: לצד זה אנחנו מבינים את הצורך ואת החשיבות של שגרה, על מנת לשמור על חוסן, ואיזושהי פעולה, וגם כדי שההורים - - -

אבתיסאם מראענה: אני חייבת לציין שהשגרה היא לא רק השגרה שלהם, אני חושבת שגם אנחנו, כאזרחיות ואזרחי מדינת ישראל, המלחמה באוקראינה והכניסה של הנשים, אנחנו מאוד מוטרדות ומוטרדות.

טירה אמרוסי גלינויר: אני מסכימה, נכון.

אבתיסאם מראענה: אני לא מדברת בקול שלי רק, אני מדברת בקול של אנשים שפונים ואומרים שהם גם מעורערים, הם מוטרדים והם מודאגים.

טירה אמרוסי גלינויר: אז גם לזה המשרד נתן מענה, ופתחנו מוקד בשפה שגם הורים וילדים ומורים, כשיש קושי, יוכלו לפנות.

טירה אמרוסי גלינויר: גם ראינו בהתחלה כיתות שהיו בהם גם תלמידים ממוצא רוסי וגם תלמידים ממוצא אוקראינים, ראינו שיש מתח, אז טיפלנו בזה, וגם הוצאנו להורים ולמחנכים איזשהו דף מידע.

טירה אמרוסי גלינויר: כן, אנחנו באירוע חזק מאוד, ומנסים לתת מענה לכל צורך שעולה.

טירה אמרוסי גלינויר: אנחנו הרבה מאוד בשטח, אני בעצמי מסתובבת, ונמצאת בקשר תמידי גם עם רשויות מקומיות וגם עם חברים נוספים במעגלים.

טירה אמרוסי גלינויר: אנחנו נשמח שתיפתר סוגיית הביטוח, על מנת שנוכל - - -

אבתיסאם מראענה: הרפואי?

טירה אמרוסי גלינויר: בכלל של ביטוח.

אבתיסאם מראענה: מה זאת אומרת?

אבתיסאם מראענה: למה את מתכוונת?

טירה אמרוסי גלינויר: תראי, כשאני או את נוסעות לחו"ל, אנחנו עושות ביטוח, נכון?

אבתיסאם מראענה: נכון.

טירה אמרוסי גלינויר: הם פה, אין להם ביטוח.

טירה אמרוסי גלינויר: אני חושבת שזה אירוע הרבה יותר רחב וגדול, וכן נדרשת איזושהי מדיניות, שלא אנחנו, משרדי הממשלה, קובעים אותה, אלא הממשלה קובעת את המדיניות ומאפשרת 'גו' הרבה יותר גדול לטובת - - -

אבתיסאם מראענה: עכשיו למה את קושרת את סוגיית הביטוח, סליחה על הבורות שלי ורק שלי, למה את קושרת את סוגיית הביטוח לגבי מערך החינוך או מערך אחר?

טירה אמרוסי גלינויר: אז אני אסביר.

אבתיסאם מראענה: כי מה?

אבתיסאם מראענה: את מחכה לשלושה החודשים ואת אומרת שאת צריכה להיערך לאחר כך?

טירה אמרוסי גלינויר: לא, לא.

אבתיסאם מראענה: למה?

אבתיסאם מראענה: זו שאלה מצוינת, אני מפרגנת לעצמי.

טירה אמרוסי גלינויר: גם, אבל כרגע יש גם ילדים שהם האזרחים האוקראינים, מי שמשרד הרווחה אמור לטפל בהם.

טירה אמרוסי גלינויר: אנחנו מוכנים להיכנס מחר בבוקר לרשויות שהודיעו לנו שיש להם קבוצות של למעלה מ-20 ילדים שצריכים מסגרת.

טירה אמרוסי גלינויר: אנחנו ניתן מסגרת בלתי פורמלית לילדים האלה, שבועית, ידעו מה קורה בכל יום ובכל שעה, תהיה פונקציה שתהיה אמונה על הפעילות שלהם, אבל צריך להסדיר את הביטוח.

טירה אמרוסי גלינויר: אז אנחנו נשמח שזה יקרה.

אבתיסאם מראענה: וואו, מדהים.

אבתיסאם מראענה: אז בעצם, הילדים והילדות האלה בלי ביטוח הם לא יכולים להיות כמעט בשום מסגרת, כי אם הם ייפגעו אז לא יהיה אפשר לטפל בהם?

טירה אמרוסי גלינויר: אז לא יהיה אפשר לתת טיפול רפואי.

אבתיסאם מראענה: מדהים, פשוט מדהים.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, אני מודה לך, וגם אני אשאל אותך עוד שאלה.

טירה אמרוסי גלינויר: בשמחה.

אבתיסאם מראענה: את בעצם אומרת שאחרי שלושה חודשים הם יכולים להיקלט לבתי הספר ולגני הילדים, אין פה בכלל שאלה?

טירה אמרוסי גלינויר: אין שאלה.

אבתיסאם מראענה: עם ביטוח ובלי ביטוח?

טירה אמרוסי גלינויר: כן.

אבתיסאם מראענה: עם ביטוח ובלי ביטוח?

טירה אמרוסי גלינויר: כן, כי משרד החינוך עושה לכל תלמיד ביטוח.

אילן ברוש: אחרי שלושה חודשים פג להם התוקף של אשרת התייר והם צריכים לעזוב, אז אין פה שום עניין.

אילן ברוש: התוקף של השהייה שלהם היא תחת אשרת תייר לשלושה חודשים בלבד.

טירה אמרוסי גלינויר: אתה יודע כמה ילדים חסרי מעמד יש לנו במערכת?

אילן ברוש: אני יודע בדיוק, אבל - - -

אבתיסאם מראענה: לא, אבל היא שואלת שאלה מצוינת, כי היא בעצם אחת מהיחידות שאומרת, רגע חברים, בואי נתסרט.

אבתיסאם מראענה: נראה לי שבעבר שלך היית משהו בענייני קולנוע וטלוויזיה.

טירה אמרוסי גלינויר: חוץ משאני חיה בסרט, לא.

אבתיסאם מראענה: הבנתי, אוקיי.

אבתיסאם מראענה: אז בעצם, היא אומרת שבעוד שלושה חודשים, אוקיי, אנחנו מקווים שהמלחמה תסתיים וכולם יחזרו, אבל סביר להניח וגם בואו לא ניתמם, אנחנו מכירים ומכירות את המציאות היטב, יכול להיות שחצי יצאו מכאן וחצי לא יצאו מכאן, יכול להיות שהמלחמה כן תימשך, מה יהיה?

אבתיסאם מראענה: יחדשו להם את אשרת התייר?

אבתיסאם מראענה: אני לא יודעת בדיוק מה יקרה בעצם.

אבתיסאם מראענה: משרד החינוך נערך לסוגייה הזאת, שבעצם אחרי שלושה חודשים יצטרכו לפתוח את שערי בתי הספר לאותן ילדות ולאותם ילדים שיישארו כאן.

אבתיסאם מראענה: אז או שעושים גירוש המוני בזמן מלחמה, ואני לא חושבת שזה יקרה, אנחנו מדינה מצוינת שיכולה להיות גם מצוינת בזמנים שכאלה, אני לא חושבת שגירוש של אנשים בזמן מלחמה יקרה, אבל איך אנחנו נערכות אחרי שלושה חודשים - - -

טירה אמרוסי גלינויר: אנחנו קולטים אותם במערכת כמו כל ילד בישראל.

אבתיסאם מראענה: אני מבינה.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, אז אני מודה לך גברתי, תמשיכי לחיות בסרט שאת חיה בו, הוא סרט מצוין.

טירה אמרוסי גלינויר: בשמחה.

אור צוברי: אני רק חייבת להוסיף פה, שטיפול רפואי הילדים האלה כן יקבלו, זה מה שדיברנו עליו קודם.

אבתיסאם מראענה: שמה?

אור צוברי: שאנחנו כן עובדים לפי - - -

אבתיסאם מראענה: לפי ההסכם עכשיו?

אור צוברי: כן, 60-0 טיפול רפואי חירומי.

טירה אמרוסי גלינויר: אבל לא ביטוח?

אור צוברי: לא, לא ביטוח, זאת אומרת, אם ילד חס וחלילה נפגע או מגיע עם איזשהו - - -

אבתיסאם מראענה: יהיה לו ביטוח?

אור צוברי: לא ביטוח, אבל הוא יקבל סיוע רפואי.

אבתיסאם מראענה: לא, אבל גברתי, היא אומרת משהו אחר.

אור צוברי: לא, אבל הביטוח, כשאת אומרת - - -

אבתיסאם מראענה: אם מישהו שובר את הראש באמצע משחק כדורגל במסגרת לא פורמלית, בטר"ם לא יעזרו לו.

אבתיסאם מראענה: את מסכימה איתי?

אבתיסאם מראענה: אתה מסכים איתי?

אבתיסאם מראענה: מסכימות איתי?

קריאה: כן.

אבתיסאם מראענה: אנחנו בבעיה.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, אנחנו מבינים את ההשתלשלות של הבעיות, אני מקווה שהן ייפתרו בהקדם.

אבתיסאם מראענה: אני חושבת שיש לנו משרדי ממשלה מצוינים, ושרות ושרים מצוינים, שיעשו בעת הזאת את ההחלטות הכי נכונות והומניטאריות, ואנחנו לא נהיה במצב שהוא הרבה יותר מורכב וסבוך.

אבתיסאם מראענה: היועצת המשפטית כותבת לי פתק, אני אקרא שנייה - - - הבנתי, היועצת המשפטית שואלת שאלה מצוינת, אני מפרגנת לך, איילת.

אבתיסאם מראענה: מה עושות ועושים היום הילדות והילדים של מבקשי המקלט, מבחינת הביטוח הרפואי, שהן נמצאות במערכת החינוך?

טירה אמרוסי גלינויר: המשרד מבטח את כל הילדים, גם הילדים שלך וגם הילדים שלי, לכל ילד במערכת החינוך יש ביטוח.

איילת וולברג: ומכוח מה אתם מחכים את השלושה חודשים האלה.

אבתיסאם מראענה: אה, שאלה טובה.

טירה אמרוסי גלינויר: אנחנו מחכים שתהיה מדיניות ממשלתית.

איילת וולברג: אוקיי, אבל זה לא עניין של נוהל, ההמתנה הזאת של השלושה חודשים?

איילת וולברג: כלומר, למה לא להכניס אותם עכשיו?

טירה אמרוסי גלינויר: כי אנחנו, כמדינה, כחלק מהעולם, יש אמנות כרגע, עד שממשלת ישראל לא - - -

איילת וולברג: אז זה מה שאני שואלת, באיזו אמנה כתוב שצריך לחכות שלושה חודשים עד שאפשר - - -

טירה אמרוסי גלינויר: כל אמנה, כנסי ל"כל זכות", אני יכולה תכף להראות לך, אני אכניס אותך, תכף כשיסתיים הדיון אני אראה לך.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, אז בעצם את אומרת שאתן מחויבות לאמנה, אחרי שלושה חודשים של ויזת תייר, בעצם מערכת החינוך צריכה - - -

טירה אמרוסי גלינויר: כן, חייבת להכניס את הילד למערכת החינוך.

אבתיסאם מראענה: אני מבינה.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, טוב, אז אנחנו בעצם - - -

טירה אמרוסי גלינויר: היא מערכת, היא לא בייביסיטר.

איילת וולברג: בסדר, אבל באמנה כתוב שצריך לדאוג לחינוך, לרווחה של הילדים - - -

טירה אמרוסי גלינויר: נכון, אחרי שלושה חודשים.

אבתיסאם מראענה: אני מבינה.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, אני אשמח לתת רשות דיבור לשני בר טוביה, מקדמת מדיניות בפורום ארגוני פליטים ומבקשי מקלט.

אבתיסאם מראענה: כן, גברתי.

שני בר טוביה: תודה רבה.

שני בר טוביה: אני אשאיר לחברותיי לדבר על הדברים הספציפיים שקשורים למדיניות הרווחה, ובעצם, מדיניות הקליטה בישראל וכולי.

שני בר טוביה: אני רק רוצה להגיד, שמה שאנחנו בפורום, בפורום ארגוני הפליטים, מה שהציבור הישראלי מתחיל לראות בשבועות האחרונים, מה שהממשלה מתחילה לראות, זה שכשיש פה אנשים שזקוקים להגנה בין-לאומית, לחברה הישראלית יש אינטרס לטפל בהם.

שני בר טוביה: אנחנו מאוד מאוד שמחות על ההתגייסות הציבורית למען פליטי אוקראינה, להתגייסות של הכנסת ומשרדי הממשלה, למוקד המדהים הזה שמשרד הרווחה והג'וינט הקימו תוך כלום זמן, על המענים שמתחילים לחשוב עליהם, על עצם ההתייחסות לבעיה, ואנחנו מאוד מקוות, שמה שהמשבר הזה יוביל אליו, וההתמודדות הישראלית המאוד מרשימה איתו, זה גיבוש של מדיניות הגנה ישראלית שהיא צופה פני העתיד.

שני בר טוביה: מדיניות שהיא לא מדיניות אד הוק שיוצרים אותה בגלל לחץ ציבורי כרגע, אלא מדיניות שצופה פני העתיד, שמשפרת את היחס הישראלי ואת העמידה הישראלית באמנות הבין-לאומיות, בחובות המוסריות והערכיות שמדינת ישראל עד היום הביעה מחויבות אליהן, אבל לא מימשה אותם בפועל כלפי מבקשי מקלט ופליטים אחרים, כמו שאנחנו מכירות ואת מכירה היטב כבר יותר מעשור.

שני בר טוביה: אנחנו מאוד מקוות שבעצם, שמה שהדבר שקורה פה כרגע מראה ומצביע עליו, זה שמהיום והלאה יהיה שיפור בנושא הזה, ותהיה מדיניות הגנה מסודרת, צופה פני העתיד, ושכוללת סל מסוים של זכויות, שכמובן תשתדרג עם חלוף השנים.

שני בר טוביה: תודה.

אבתיסאם מראענה: אני מודה לך, תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתרגם במילה וחצי, לא לערבית אלא לעברית, את מה שאת אמרת.

אבתיסאם מראענה: את בעצם אומרת שאנחנו בעולם שקורים בו המון דברים, המון תרחישים, זה יכול להיות מלחמות של בני אדם עם בני אדם, וזה יכול גם להיות אסונות טבע.

אבתיסאם מראענה: אנחנו לא רחוקות ורחוקים מזה, ולכן הדברים האלה, לצערי הרב, יקרו, ושווה שמדינת ישראל בעצם תיערך לאסונות שיקרו בעתיד, והם יקרו, ואני לא הבן אדם היחיד שמדבר עליהם, גם מלחמות וגם אסונות טבע.

אבתיסאם מראענה: זו הזדמנות מצוינת להיערך למקום הזה שבו, במקום שכל פעם אנחנו נמצא את עצמנו באותה סיטואציה, מחוסרי מדיניות והתנהלות, אז שיהיה משהו מוסדר, ושלא נגיע למצב שבו אנחנו בכאוס.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: שפי, מה קורה?

שפי פז: אני מקשיבה לך.

אבתיסאם מראענה: את מהממת.

שפי פז: תודה.

אבתיסאם מראענה: תודה על הקשב, אבל תוך כדי הקשב אין מלמלת.

שפי פז: בסדר, אני - - -

אבתיסאם מראענה: לא, רגע, אבל אין לך זכות דיבור.

שפי פז: אני יכולה לענות לה?

אבתיסאם מראענה: לא, אין לך זכות דיבור בינתיים.

אבתיסאם מראענה: אני אתן לך, ותמתיני.

אבתיסאם מראענה: כמו שהקשבת עד עכשיו, אז תמתיני בבקשה.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, טירה דיברה עכשיו, שני גם דיברה, ד"ר איילת עוז, כן גברתי, קראתי לך קודם עורכת דין ועכשיו את דוקטור?

איילת עוז: אני גם וגם.

אבתיסאם מראענה: מהמם, תוך שעה יש לך שני טייטלים, בבקשה גברתי, מנכ"לית המוקד לפליטות ופליטים ומהגרות ומהגרים.

איילת עוז: כן, זה דרש רק עשר שנים של עבודה, ויש לי את הטייטלים.

איילת עוז: אני רוצה להגיד דבר אחד, באמת, אני קצת מצטרפת לשני, בזה שעצם העובדה הזאת שכל המדינה יושבת וחושבת ביחד על כך שיש כאן אנשים שזקוקים להגנה ומה הם צריכים, זה דבר מדהים.

איילת עוז: זאת אומרת, אני לא רגילה להחמיא למשרדי ממשלה, זה עדיין קצת קשה בגרון, אבל זה באמת דבר מדהים, לשבת ולחשוב ביחד על מה אנשים שזקוקים להגנה צריכים, ואני מאוד מקווה, שבאמת כמו ששני אמרה, שתהיה עכשיו מדיניות הגנה בישראל.

איילת עוז: אני רוצה להגיד דבר אחד, שבאמת פשוט מתחבר לדברים שתיארתם בהתחלה על הוויזות.

איילת עוז: לא בכדי זה היה מין דיון מוזר כזה, שאומר שהם תיירים, או שהם יקבלו את ה-2א5 שזאת ויזת שחרור מהכלא, למה היא קשורה?

איילת עוז: וגם ראינו, שוב, אם אנחנו לומדים מלקחי העבר, ראינו מה קורה כשלא מסדירים את הדבר הזה, אנשים נשארים 15 שנה עם ויזת שחרור מהכלא, שיש לזה חתיכת משמעות.

איילת עוז: לכן, גם במישור הזה של סוג האשרה, אני חושבת שנכון שיהיה סעיף בחוק הכניסה לישראל שהוא ויזה של הגנה זמנית, של אנשים שנמצאים בסטטוס של הגנה זמנית, ואנחנו ביחד תופרים - - -

אבתיסאם מראענה: את אומרת שבעצם היא לא קיימת כרגע, ואנחנו רוצים להמציא אותה?

איילת עוז: נכון, היא לא קיימת כרגע, נכון.

אבתיסאם מראענה: אני בעד.

איילת עוז: הגיע הזמן שהדבר הזה יקרה, זה להוסיף סעיף לחוק הכניסה לישראל שיעשה סדר, וכן, כמו שאמרה גם שפי, הוא יחול על זכאי ההגנה הזמנית החדשים, והוא יחול על זכאי ההגנה הזמנית הישנים, כי תהיה מדיניות אחת ברורה.

איילת עוז: אלה אנשים שהמדינה החליטה להגן עליהם, המדינה החליטה שהם כרגע פה תחת ההגנה שלנו, והדבר הזה בא עם כלל ברור.

איילת עוז: זה באמת לא דבר יוצא דופן, ואם אנחנו לומדים לקחים מהעבר, הלקח הכי חשוב הוא עכשיו לקבל את ההחלטות האלה, עכשיו לסגור את הדברים האלה, ולא להיות מופתעים כאילו הדבר הזה הוא פעם ראשונה, וסוף סוף גם לתקן עוול היסטורי על הדרך.

אבתיסאם מראענה: מדהים, אני לחלוטין מסכימה.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, אלון שוורצר.

יהודה שרבאני: הוא לא פה, אני אדבר במקומו.

אבתיסאם מראענה: יהודה שרבאני, אם תרצו, שלום.

יהודה שרבאני: תודה רבה, אז אני אשמח רגע לענות לגברת בציטוט של תומר מוסקוביץ', ראש רשות האוכלוסין וההגירה שדיבר בדיון הקודם בוועדת הפנים.

יהודה שרבאני: הוא אמר כך: "מי שמגיע לישראל הוא לא פליט, הוא לא פליט, הגיעו אלינו אנשים שהגיעו מאוקראינה לפולין, משם לבלגיה, ואז הגיעו לישראל, אז הסמנטיקה צריכה להישאר בעינה, הם לא פליטים הם אזרחים".

קריאה: זה לא נכון, משפטית.

יהודה שרבאני: משפטית, לפי הדין הבין-לאומי, זה החוק, את יכולה ללכת ולנסות לקדם לשנות אותו.

איילת עוז: אם תסתכל על - - -

אבתיסאם מראענה: אה, לא, חברים - - -

יהודה שרבאני: פליט זה אחד שעבר ממדינה אחרת - - -

אבתיסאם מראענה: אדוני, שוורצר - - -

יהודה שרבאני: אני לא שוורצר, אני לא נראה כמו שוורצר.

אבתיסאם מראענה: שרבאני, אנא עארף, אני רואה את כולם אותו דבר אז לא אכפת לי.

אבתיסאם מראענה: תמתין שנייה, שאלת שאלה?

אבתיסאם מראענה: אמרת טיעון - - -

יהודה שרבאני: אני אשמח לענות, כן?

אבתיסאם מראענה: אז אני מנהלת את הדיון, לא אתה.

יהודה שרבאני: בשמחה.

אבתיסאם מראענה: חכה אדוני.

אבתיסאם מראענה: בבקשה, גברותיי, יש פה כמה נשים וקפצתן ביחד.

אבתיסאם מראענה: זכות הדיבור למי?

אבתיסאם מראענה: יש פה חברה שלנו שלא דיברה בכלל.

אבתיסאם מראענה: אני אשמח לדבר על הנושאים החברתיים.

אבתיסאם מראענה: כן, ד"ר איילת עוז.

איילת עוז: אז אנחנו ממש לא נפתח פה עכשיו סמינריון בדיני פליטים, אבל מבחינתי, הקריאה שלהם של "נמלטי מלחמה", אם זה עוזר לך אפשר לקרוא להם נמלטי מלחמה.

איילת עוז: כששלושה מיליון אנשים מציפים את העולם במצוקה ובקריאה לעזרה, העולם מתגייס לעזור להם, זה ריב על - - -

יהודה שרבאני: נכון, ובאירופה - - -

אבתיסאם מראענה: לא, לא, אתה לא מפריע לה, אנחנו פה לא בדיאלוג.

איילת עוז: זה לא מקדם אותנו בשום צורה, לא למענה הוגן, לא למענה צודק, לא למענה ראוי, ולא למענה שמגשים את המדינה.

יהודה שרבאני: אני אשמח לענות לך גברתי, אם אפשר כמובן.

יהודה שרבאני: אז קודם כל, מדינות אירופה פתחו את שעריהן לכל פליטי אוקראינה, והם מציעים להם אשרה של שלוש שנים - - -

אבתיסאם מראענה: אז למה אתה אומר שהם לא פליטי אוקראינה?

אבתיסאם מראענה: הנה, אתה בעצמך אומר פליטי אוקראינה.

יהודה שרבאני: שלוש שנים של עבודה, פולין, גרמניה - - -

אבתיסאם מראענה: אבל אדוני, רגע, אתה רוצה שאני אלך איתך - - -

יהודה שרבאני: אני מדבר מפליטי אוקראינה, נכון?

יהודה שרבאני: לפולין, למולדובה, להונגריה, צמודות גדר.

אבתיסאם מראענה: הם פליטים עד שהם מגיעים לישראל?

יהודה שרבאני: רגע, שנייה, סליחה, תנו לי רק להשלים את הטיעון.

אבתיסאם מראענה: בבקשה.

יהודה שרבאני: את התייפייפות הנפש בואו נשאיר למקום אחר.

יהודה שרבאני: ארצות הברית, אומת הדמוקרטיה הכניסה פחות מ-100 אזרחים אוקראינים.

יהודה שרבאני: אנגליה שנמצאת בסמיכות טריטוריאלית הרבה יותר קרובה ממדינת ישראל לאוקראינה, הכניסה רק 2,000, אוי אוי אוי.

יהודה שרבאני: זה שנכנסו לפה 9,000 אנשים מתחת לאף שלנו שהלכו - - -

אבתיסאם מראענה: 10,000.

יהודה שרבאני: לא, אני מדבר על לא זכאי חוק השבות, שנכנסו מתחת לאף שלנו, בניגוד למתווה של שרת הפנים של מדינת ישראל, כששגרירות אוקראינה הולכת ועותרת נגד מדינת ישראל בבג"ץ, כשאין לה בכלל זכות עמידה, כן?

יהודה שרבאני: איפה נשמע כדבר הזה, בכלל בעולם?

אבתיסאם מראענה: אז לא הבנתי את הטיעון שלך.

יהודה שרבאני: הטיעון שלי הוא טיעון ענייני.

יהודה שרבאני: מדינת ישראל היא מדינת הלאום של העם היהודי, החובה המוסרית שלנו זה לדאוג קודם כל לזכאי חוק השבות, ואני לא נכנס בכלל לחוק השבות ומיהו יהודי, זה לא מעניין אותי, אתם רואים שגם לי אין כיפה.

יהודה שרבאני: אני אומר מבחינה טכנית, לכו, יש שם כמעט 100,000 איש, ואפילו יותר מזה, יש מאות אלפי אנשים שנמצאים במדינות הסובייטיות, אם זה במולדובה, אם זה בבלרוס, אם זה באוקראינה, אם זה ברוסיה, תנסו להעלות אותם.

יהודה שרבאני: למה מדינת ישראל הולכת בניגוד לכל היגיון, בניגוד לכל צורך - - -

אבתיסאם מראענה: טוב, אדוני, רגע.

יהודה שרבאני: רגע, לא, כי הדיון שלך - - -

אבתיסאם מראענה: לא, אני לא מבינה - - -

יהודה שרבאני: אני אשמח לענות לך - - -

אבתיסאם מראענה: אני לא מצליחה להבין.

יהודה שרבאני: הכותרת של הדיון שלך, ברשותך - - -

אבתיסאם מראענה: כן.

יהודה שרבאני: זה מתן אשרות עבודה לאזרחי אוקראינה, כשאת לפני חמש דקות, קצת יותר, את אמרת בעצמך - - -

אבתיסאם מראענה: חצי שעה.

יהודה שרבאני: חצי שעה, את אמרת בעצמך - - -

אבתיסאם מראענה: שעתיים.

יהודה שרבאני: שחצי מהאנשים, אם נהיה פרגמטיים, חצי מתוכם בכלל יישארו במדינת ישראל.

יהודה שרבאני: אני עוזב רגע את כל הטיעונים הסוציולוגיים, שאנחנו המדינה שגם ככה הולכת להיות המדינה הכי צפופה בעולם לפי הנתונים של ה-OECD - - -

אבתיסאם מראענה: אולי זה לפי הפחדים שלך ולא לפי נתונים אמיתיים.

יהודה שרבאני: זה לא הפחדים שלי - - -

אבתיסאם מראענה: אוקיי, בסדר.

יהודה שרבאני: הפחדים שלי הם שמדינת ישראל זונחת את החובה שלה לעזור ליהודים קודם, כן?

יהודה שרבאני: ליהודים שזכאים - - -

אבתיסאם מראענה: אוקיי, אז זה לא המקום.

יהודה שרבאני: סליחה, זה כן, אנחנו בתוך משכן הכנסת - - -

אבתיסאם מראענה: אדוני.

יהודה שרבאני: אנחנו בתוך משכן הכנסת, זה כן דיון עקרוני.

אבתיסאם מראענה: לא, לא, אז אני - - -

יהודה שרבאני: אתם חייבים לדבר על זה.

יהודה שרבאני: יושבים פה נציגי ממשלה, עם כל הכבוד לך גברתי - - -

אבתיסאם מראענה: עם כל הכבוד לך אדוני - - -

יהודה שרבאני: משרד הרווחה ומשרד החינוך הם עובדים אצל אזרחי מדינת ישראל - - -

אבתיסאם מראענה: לא, אתה תעצור, אתה תעצור - - -

יהודה שרבאני: הם לא עובדים אצלך והם לא עובדים אצל אף אחד מכם.

אבתיסאם מראענה: עכשיו תקשיב לי טוב.

יהודה שרבאני: אני אשמח להקשיב.

אבתיסאם מראענה: תקשיב לי טוב.

אבתיסאם מראענה: אתה קורא למדינת ישראל מדינה מוסרית, ומבחינתי היא מדינה מוסרית, היא רואה גם את כולם ביחד - - -

יהודה שרבאני: אני אשמח רגע להכניס לך הערת ביניים - - -

אבתיסאם מראענה: עכשיו אתה - - -

יהודה שרבאני: היא מדינת הלאום של העם היהודי.

אבתיסאם מראענה: אתה, אדוני, מוזמן לצאת החוצה ולקחת רמקול וגם מיקרופון מכאן - - -

יהודה שרבאני: אוקיי, אני אעשה את זה.

אבתיסאם מראענה: ולקרוא ולהכריז על מדינת ישראל כמדינת העם היהודי - - -

יהודה שרבאני: נכון, אנחנו עושים את זה.

אבתיסאם מראענה: על הכיפק, תעשה את זה גם בחוץ, אף אחד לא יפריע לך - - -

יהודה שרבאני: אנחנו עושים את זה, אתמול עשינו את זה במחנה יהודה, שלשום באיילון, עושים את זה.

אבתיסאם מראענה: הדיון פה, אדוני - - -

יהודה שרבאני: כן?

אבתיסאם מראענה: הדיון פה הוא לא דיון פופוליסטי - - -

יהודה שרבאני: אז על מה הוא?

אבתיסאם מראענה: סליחה?

אבתיסאם מראענה: באת לדיון ואתה לא יודע על מה הדיון פה?

יהודה שרבאני: אני קראתי את - - -

אבתיסאם מראענה: זה דבר אחד, שאלתי שאלה - - -

יהודה שרבאני: קראתי את הכותרת - - -

אבתיסאם מראענה: לא, לא.

יהודה שרבאני: הדיון הוא על מתן אשרות עבודה לאזרחי אוקראינה.

אבתיסאם מראענה: בדיוק, ועכשיו - - -

יהודה שרבאני: בדיוק.

אבתיסאם מראענה: ועכשיו, הדיון כאן, אם אתה מבולבל, אולי כן, הדיון כאן הוא דיון שבו אני נערכת לאנשים שתכף הם יהיו פה, כנראה עם אשרות עבודה כי לא תהיה ברירה, ואני מתדיינת על סוגיות שהוועדה הזאת מטפלת בהם, אתה מוזמן גם לקרוא מה בדיוק הוועדה הזאת עושה.

אבתיסאם מראענה: אם אתה רוצה לקרוא שוב ושוב האם המדינה הזאת היא מדינת העם היהודי, אתה מוזמן לעשות את זה בחוץ.

אבתיסאם מראענה: אנחנו מבינות היטב את המדיניות של המדינה הזאת, אנחנו פה במדינת העם היהודי, הכל טוב, אף אחד לא מתווכח על זה.

אבתיסאם מראענה: אם אתה רוצה ויכוח, אתה מוזמן לצאת החוצה - - -

יהודה שרבאני: אני לא מתווכח על זה, אני רק ציינתי - - -

אבתיסאם מראענה: תודה רבה - - -

יהודה שרבאני: אני רק ציינתי עובדות כהווייתם - - -

אבתיסאם מראענה: תודה רבה - - -

יהודה שרבאני: שהן לא נשמעות כיום, לצערי לא - - -

אבתיסאם מראענה: תודה רבה, אז תעשו הפגנה בחוץ ותשמיעו את מה שאתם רוצים להשמיע - - -

יהודה שרבאני: בעזרת השם.

אבתיסאם מראענה: אל תזלזל בדיון פה, ואל תהפוך אותו לפופוליסטי - - -

יהודה שרבאני: אני לא זלזלתי בו - - -

אבתיסאם מראענה: זה מה שאתה עושה.

יהודה שרבאני: לא הפכתי אותו לפופוליסטי.

אבתיסאם מראענה: אני מודה לך, תודה, סיימנו את השיחה איתך.

יהודה שרבאני: תודה לך.

אבתיסאם מראענה: כן, גברתי.

שפי פז: אני רוצה להגיד משהו, כי מה שנאמר פה, מה שאמרו פה - - -

אבתיסאם מראענה: שפי, לא כולם מכירים אותך, את צריכה להציג את עצמך בשביל הפרוטוקול.

שפי פז: אה, אוקיי, שפי פז מדרום תל אביב.

שפי פז: יושבות פה שלוש נשים - - -

אבתיסאם מראענה: כן, אבל שפי, לא לזלזל.

שפי פז: לא, לא, הן נחמדות מאוד.

אבתיסאם מראענה: תהיי עניינית.

שפי פז: מנכ"לית א.ס.ף, מנכ"לית המוקד, ומנכ"לית הפורום, אני לא יודעת בדיוק מה התפקיד של שני, והן אומרות בדיוק את מה שהיה צפוי שהן גם יגידו, והן כבר אומרות את זה מאז שפרצה המלחמה "וואו, הנה ההזדמנות הגדולה שלנו, יש לנו עכשיו את פליטי אוקראינה, אנחנו עכשיו נעקוב ואת כל מה שיתנו לפליטים מאוקראינה אנחנו נדאג שייתנו גם לפליטים מסודן, מאריתריאה" - - -

אבתיסאם מראענה: יש לך בעיה עם זה?

שפי פז: ולא משנה שאין שם מלחמה, ולא משנה שיש לנו יחסים דיפלומטיים ושלום עם המדינות האלה.

שפי פז: כן, בטח שיש לי בעיה עם זה, את יודעת שיש לי בעיה עם זה, אבל זה מדהים איך הן ישר, בשנייה שהגיע האוקראיני הראשון לארץ הן כבר יצאו בהכרזות, "הנה ההזדמנות הגדולה שלנו ואנחנו נשווה את כל התנאים".

שפי פז: אגב, לגבי הילדים, אין לנו שום התנגדות שיכניסו את הילדים האוקראינים לבתי הספר של המסתננים.

שפי פז: הם רוצים אינטגרציה?

שפי פז: הם רוצים ללמוד עם לבנים?

שפי פז: זאת הזדמנות נהדרת, כדאי שגם יכניסו קצת שוטרים כי כנראה תהיה שם אלימות, אבל אני רוצה - - -

אבתיסאם מראענה: נו, באמת, שפי.

אבתיסאם מראענה: לא יפה, את אמא, נכון?

שפי פז: אבל אני רוצה - - -

אבתיסאם מראענה: שפי, את אמא?

שפי פז: נשמה, רק לפני לא מזמן יצאה כתבה על אלימות - - -

אבתיסאם מראענה: לא, רגע נשמה, אבל שאלתי, את אמא?

שפי פז: כן, אני אמא.

אבתיסאם מראענה: נכון, גם אני אמא, ושתינו מסכימות שהזכויות של הילדה שלך או הילד שלך הן אותן זכויות של הילדה שלי - - -

שפי פז: אני בעד לגמרי, ואין לי שום בעיה עם זה שהילדים ילמדו - - -

אבתיסאם מראענה: נכון?

אבתיסאם מראענה: אז מה הבעיה להשוות תנאים?

אבתיסאם מראענה: מה אכפת לך?

אבתיסאם מראענה: זאת השוואת תנאים.

שפי פז: הם יקבלו חינוך, הם רצו אינטגרציה אז הנה ההזדמנות, אבל אני חוזרת ואומרת את זה שוב - - -

אבתיסאם מראענה: אלימות יש בכל מקום.

שפי פז: אנחנו לא ניתן, אנחנו נעשה את כל מה שאנחנו יכולים ואנחנו לא ניתן, נשתמש במשבר הזה, שכמו שאת אמרת, חצי כנראה יישארו פה, נשתמש במשבר הזה כדי פתאום לספק זכויות לאנשים שלא יקבלו זכויות, שלא מגיע להם לקבל זכויות, ושמן הראוי שיגרשו אותם כמה שיותר מהר, וזה מה שהיה לי להגיד.

אבתיסאם מראענה: אני מבינה.

אבתיסאם מראענה: יש לי שאלה, את רוצה?

שפי פז: בבקשה.

אבתיסאם מראענה: טוב, איזה תנאים את חושבת שצריך לתת לאוקראינים, לפליטות ולפליטים שנכנסו למדינת ישראל בעת המלחמה הזאת?

שפי פז: קודם כל, שזה יהיה זמני, שיהיה ברור לגמרי שכל אחד - - -

אבתיסאם מראענה: מה זה אומר?

שפי פז: תראי, ביטלו את הערבויות, נכון?

אבתיסאם מראענה: לא.

שפי פז: ביטלו את הערבויות.

אבתיסאם מראענה: לא, לא, יקירה.

שפי פז: יש רק חתימה, אני יודעת בדיוק מה יש.

אבתיסאם מראענה: לא, אני רוצה להגיד לך - - -

שפי פז: אלה שחתמו על ערבויות בהתחלה זה - - -

אבתיסאם מראענה: לא, לא, אתמול אני הייתי בנתב"ג, הערבויות לא בוטלו, אני מצטערת להגיד לך.

אבתיסאם מראענה: אין ערבויות?

אבתיסאם מראענה: אתם מוזמנים לתת תשובות, תבררו בבקשה ותנו לי תשובות אחרי בירור, כי אני אתמול הייתי בנתב"ג והערבויות עדיין קיימות.

נטלי אור חן: הערבות ניתנת במקרים שיש איזושהי בעיה, אבל זה לא משהו שהוא גורף, זה פרטני לגבי כל מקרה.

נטלי אור חן: הערבויות בוטלו כאשר הכניסו אותם - - -

אבתיסאם מראענה: הערבויות לא בוטלו, הערבויות עדיין קיימות והן נבחנות - - -

נטלי אור חן: אז אמרתי, נכון - - -

אבתיסאם מראענה: אבל הן לא בוטלו, את לא יכולה להגיד שהן בוטלו, הן לא בוטלו.

נטלי אור חן: לא, אנחנו מדברים על הכלל, אוקיי?

נטלי אור חן: פרטני, כשיש איזשהו חשש מסוים כן משיתים ערבות אבל זה מקרה פרטני וזה לא משהו שהוא גורף.

אבתיסאם מראענה: כן, גברתי.

שפי פז: תראי, מבחינתי, המתווה הראשון שהיה, היה בסדר גמור.

שפי פז: זכאי חוק השבות כולם, אוקיי?

שפי פז: בלי לבדוק סביב הנכד וסביב הסבא, זכאי חוק השבות כולם, וכמות סבירה של אנשים - - -

אבתיסאם מראענה: מה זה סבירה?

אבתיסאם מראענה: כמה את רוצה שייכנסו לישראל?

שפי פז: קרובי משפחה מדרגה ראשונה ושנייה, אני לא חושבת שצריכים להיכנס מעבר לזה, אני חושבת שגם המכסה של ה-5,000 הייתה מיותרת, אבל כבר היו פה בלאו הכי איזה 20,000 - - -

אבתיסאם מראענה: לא, 5,000 היא לא מיותרת הם זכאי חוק השבות - - -

שפי פז: 20,000, את צריכה לזכור - - -

אבתיסאם מראענה: הם יהודים, את רוצה להשאיר אותם בחוץ?

אבתיסאם מראענה: שפי, באמת.

שפי פז: לא יהודים, אמרתי, 27,000 כבר היו פה לפני המתווה, עוד 5,000 זה כבר שלושים ומשהו אלף - - -

אבתיסאם מראענה: לא, לא, הם עולים והם יהודים והם צריכים להיות פה, נקודה.

שפי פז: זכאי חוק השבות, אמרתי, בהחלט כן - - -

אבתיסאם מראענה: כן, את מבולבלת במספרים, יקירתי.

שפי פז: אני אומרת לך שוב, זכאי חוק השבות, כן.

שפי פז: לא, אני אגיד לך - - -

אבתיסאם מראענה: את רוצה לשמוע את המספרים?

שפי פז: אני יודעת מה המספרים, אני שמעתי לפני חמש דקות בוועדה אחרת.

שפי פז: זכאי חוק השבות נכנסים בלי מכסות, קרובי משפחה מדרגה ראשונה ושנייה נכנסים בלי מכסות.

שפי פז: המכסה מתייחסת אך ורק לאנשים שאין להם שום זיקה ושום קרוב ושום דבר, זאת המכסה.

אבתיסאם מראענה: בסדר.

שפי פז: עכשיו, לכל אלה שזכאים, עולים זה ברור הם מקבלים אזרחות, וגם לגבי אלה שיש להם קרובי משפחה, בינתיים, בהחלט - - -

אבתיסאם מראענה: להסדיר להם את המעמד?

שפי פז: להכניס את הילדים לבית ספר, אני רק אומרת שזאת הזדמנות טובה לערבב את - - -

אבתיסאם מראענה: טוב, זאת הזדמנות מעולה לראות את בני האדם - - -

שפי פז: בכל מקרה, הנושא שאני רציתי לדבר עליו הוא לא זה, זאת פשוט הייתה תשובה אליהן - - -

אבתיסאם מראענה: אוקיי.

שפי פז: אל תנסו בכלל לעשות הקבלה בין שני הצדדים.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, בסדר, אז תודה לאל שפי, שאת לא מחליטה על המדיניות, תודה לאל שלא רק אני אחליט על המדיניות, תודה לאל שהן לא מחליטות על מדיניות, לא רק הן, תודה לאל שיש פה כאן גיוון - - -

שפי פז: אני לא מחליטה על כלום - - -

אבתיסאם מראענה: לגמרי.

אבתיסאם מראענה: אני עושה את מה שאני יכולה.

אבתיסאם מראענה: בסדר.

אבתיסאם מראענה: אני קוראת כאן בעקבות הדיון הזה, האם להשוות את האוקראיניות והאוקראינים לפליטים השחורים והסודנים?

אבתיסאם מראענה: אז אני קוראת כאן לראות את כולם כבני אדם, צבע העור שלי וצבע העור שלך - - -

שפי פז: זה לא מעניין אותי, זה לא משנה - - -

אבתיסאם מראענה: אנחנו שוות.

שפי פז: אני תמיד אמרתי שצבע העור לא משנה, ועובדה, עובדה שאני נשארת פה היום גם לדיון על פליטים אוקראינים.

אבתיסאם מראענה: בסדר גמור.

אבתיסאם מראענה: כן גברתי, את רוצה להגיד משהו?

אבתיסאם מראענה: תציגי את עצמך, בבקשה.

טלי אהרנטל: תודה רבה.

טלי אהרנטל: טלי אהרנטל, אני עובדת סוציאלית ומנכ"לית עמותת א.ס.ף ארגון סיוע לפליטים ומבקשי מקלט בישראל.

אבתיסאם מראענה: כן.

טלי אהרנטל: קודם כל, חשוב לפתוח באמת במילה טובה, אנחנו באמת שמחות ומברכות על כך שהמדינה לקחה אחריות מבחינת משרד הרווחה ומי שאינם זכאי חוק השבות, ופתחה את קו החירום בהובלת משרד הרווחה והג'וינט.

טלי אהרנטל: יחד עם זאת, כעובדת סוציאלית שעומדת בראש ארגון שמספק שירותי רווחה למבקשי מקלט משנת 2007, אנחנו מאוד מאוד מוטרדות מכך שבארץ יש כרגע שתי קבוצות נוספות שנמצאות בארץ ומוגנות מפני הרחקה, חשוב לומר, תחת הגנה קבוצתית, והן אינן זכאיות בעצם לזכויות חברתיות כלכליות בסיסיות, שהוכרז שיינתן בעצם לפליטים לאוקראינה שהגיעו מאז ה-24 בפברואר 2022.

טלי אהרנטל: אז קודם כל, יש פה אזרחי אוקראינה שהגיעו לפני התאריך הזה, שנמצאים כאן ושוהים כאן כחוק או לא כחוק, זה לא משנה.

טלי אהרנטל: בסופו של דבר, מדינת ישראל החליטה שחלה עליהם ההגנה הקבוצתית, ואנחנו מאוד מוטרדים מכך שבעצם, להגנה הזאת כרגע לא תהיה שום משמעות בסופו של דבר.

טלי אהרנטל: ושנית, באמת מבקשי מקלט מסודן ואריתריאה, שחיים בישראל קרוב ל-16 שנה, מופשטים מזכויות חברתיות וכלכליות בסיסיות ביותר, ובעצם אין להם שום נגישות גם לסל השירותים הבאמת מאוד מרשים שנציג הרווחה הציג כאן.

טלי אהרנטל: אנחנו רואים מה זה אומר, אני חושבת שהנתון הזה הוא מאוד מטריד, במיוחד אגב, כשנותנים פה נתונים, שלמעלה מ-85 אחוזים ממי שנכנסו מאוקראינה הם נשים וילדים, אז זה פשוט לא סביר כל הדבר הזה של לא לספק שירותים רחבים יותר, ובהחלט הגיע הזמן שישראל תקבע מדיניות הגנה סדורה, ברורה, שזה לא יהיה שוק, שזה לא יושפע מדעת קהל, שזה לא יהיה משהו שנתון ללחצים פוליטיים כאלה או אחרים - - -

אבתיסאם מראענה: וצבע עור.

טלי אהרנטל: או צבע עור, תודה שאת אומרת את זה.

טלי אהרנטל: לא רק זה, אלא שגם יוסדר באופן ברור מה ההגנה הזאת אומרת, כי אשרת תייר אינה הגנה, אשרת תייר באמת תדחק אנשים, כמו שמכובדי סיפר פה, וגם אנחנו מקבלים דיווחים על פניות לעולם הזנות.

טלי אהרנטל: כבר היה דו"ח של ארצות הברית, דו"ח הסחר, שדיבר על זה שבגלל הקורונה כבר יש פי שלוש מבקשות מקלט בזנות, אז אנחנו לא רוצים לראות את הדברים האלה, בטח לא לגבי קהלים חדשים שנכנסים לכאן.

טלי אהרנטל: אז צריך להסדיר באופן ברור את הזכויות החברתיות והכלכליות הבסיסיות שיעזרו לאוכלוסייה הזאת לחיות כאן בכבוד כל עוד הם נמצאים כאן.

טלי אהרנטל: אי אפשר לתת הגנה בלי זכויות, זה לא עובד, ואשרת תייר היא לא הגנה, וגם 2א5, כמו שמכובדתי הסבירה מה זה אומר, היא לא הגנה.

טלי אהרנטל: אנשים נמצאים פה 16 שנה עם האשרה הלא ברורה הזאת, שגם מכובדתי אמרה שהיא לא הגנה.

אבתיסאם מראענה: אני מבינה, אדוני ממשרד הרווחה וגם גברתי ממשרד הבריאות, רציתי לשאול שאלה.

אבתיסאם מראענה: ברגע שבעצם ההסכם הזה שמנוסח, הוא הסכם שתקף רק לפליטי המלחמה באוקראינה, או שהוא הולך אחורה גם לכל סוגיית הפליטות.

אילן ברוש: אז אני אעשה סדר במספרים, חזרתי מהדיון ותומר מוסקוביץ' הציג שם מספרים מאוד מדויקים.

אילן ברוש: אנחנו מדברים על 16,000, מתוכם 8,000 ולא 10,000.

אילן ברוש: יש 2,000 שהם נמצאים בתהליך של go no go, שכרגע הם אפילו נמצאים במלונות שמדינת ישראל נתנה להם.

אילן ברוש: אנחנו מדברים כרגע על אוכלוסיית היעד שלנו, על 8,000 נמלטי מלחמה, זאת ההגדרה וזה המספר.

אילן ברוש: ההתקשרות מדברת על כל אלה שהגיעו מה-24 בפברואר 2022 וצפונה, בהקשר לשאלה.

אבתיסאם מראענה: הבנתי, אז ההסכם הזה, הסכם הבריאות שמנסחים אותו, שאני מאוד מקווה שיהיה מקיף וכולל, הוא בעצם הסכם שיהיה מה-23 בפברואר 2022, והוא תקף רק על האזרחים והאזרחיות האוקראיניות והאוקראינים?

אילן ברוש: מי שנמצא בתוך המעטפת הזאת, נכון.

אבתיסאם מראענה: הבנתי.

אבתיסאם מראענה: למה?

אילן ברוש: לא אני האדם לתת את התשובה הזאת.

אבתיסאם מראענה: האם השאלה הזאת נדרשת?

אבתיסאם מראענה: אנחנו נבקש אותה להבהרה, ההסכמים האלה שבעצם נכתבים עכשיו, האם אפשר לכלול בתוכם את כל מי שנמצא כאן בעצם והוא מחוסר מעמד?

אבתיסאם מראענה: וגם את כל הסוגייה של ביטוח הבריאות לא תקפה עבורו.

אבתיסאם מראענה: אגב, השאלה הזאת נשאלת כל הזמן, עוד קודם, אבל עכשיו היא נשאלת בצורה יותר מחודדת, אנחנו כבר פנינו למשרד הבריאות בסוגיה הזאת.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, אני מודה לך.

אבתיסאם מראענה: יעל דניאל, מנכ"לית התאחדות בתי המלון, היא נמצאת איתנו פה.

יעל דניאלי: היי.

אבתיסאם מראענה: היי, שלום.

יעל דניאלי: אני יושבת ומקשיבה לדיון החשוב הזה.

יעל דניאלי: אני רוצה רגע לקחת אתכם מהסרט, כמו שאת קראת לו, למציאות שבה אנחנו חיים.

יעל דניאלי: אני רק אומר, שהתאחדות המלונות עוסקת בימים אלה בגיוס מסיבי של חדרים עבור עולים מגיעים לארץ, בשיתוף פעולה מלא עם משרד הקליטה ורשות החירום הלאומית.

יעל דניאלי: עד היום כבר למעלה מ-1,500 חדרים מאוישים על ידי עולים.

יעל דניאלי: אבל לא לשם כך הגעתי, הגעתי כדי לומר לכם שמלונות ישראל רוצים, ערוכים, ויכולים לקלוט מיידית 5,000 פליטים, אזרחים, או איך קראתם להם?

יעל דניאלי: נמלטי מלחמה - - -

אבתיסאם מראענה: יאללה, בואו ניתן - - -

אילן ברוש: וואו, זו בשורה - - -

יעל דניאלי: המלונות, כמו שאתם יודעים, כשנתיים עברו תקופה מאוד קשה, ובימים אלה, עם פתיחת השמיים, התחילו להגיע תיירים רבים למדינת ישראל.

יעל דניאלי: כמו כן, אנחנו נמצאים ערב החגים, אבל מהצד השני, איבדנו כמחצית מהעובדים שלנו במהלך הקורונה.

יעל דניאלי: הענף שלנו, שבשגרה העסיק 42,000 עובדים, איבד כמחצית מהם, וכיום הוא זקוק לעובדים כמו אוויר לנשימה.

יעל דניאלי: שוב, אנחנו בפתח החגים והחופשות, וההעסקה של העובדים הללו במלונות היא לא דבר חדש, אנחנו גם מעסיקים כ-1,000 מסתננים.

יעל דניאלי: בימים אלה אנחנו עומדים לקבל כ-800 עובדים בהיתר מהפיליפינים, בסיוע כמובן של רשות ההגירה.

יעל דניאלי: אנחנו מעסיקים כ-1,500 עובדים זרים מירדן באילת, ועדיין, הדבר הוא טיפה בים.

יעל דניאלי: אנחנו זקוקים, ואני שבה ואומרת, אנחנו מפצירים לקבל עובדים, 5,000 עובדים בכל הארץ, בכל המקצועות, החל בעובדי קבלה, ומצילים, ומלצרים, ושפים, וקונדיטורים, ועובדי אחזקה, וחדרנים, וכן האלה, מצפון עד דרום.

יעל דניאלי: כמובן שהעובדים הללו יועסקו בתנאים סוציאליים מלאים.

יעל דניאלי: אנחנו מוכנים לקבל עובדים זמניים, כאמור, החודשים הקרובים הם חודשים מאוד עמוסים בענף, וישנם 8,000 או 10,000 אזרחים אוקראינים בישראל כרגע, לתקופה של שלושה חודשים, אז אלה מהם שכשירים לעבודה ויכולים להשתלב, שוב, הרבה עבודות הן ללא מקצועיים, אנחנו לא דורשים מהם איזושהי השכלה או מיומנות מסוימת.

יעל דניאלי: כמובן שאם יגיעו עובדים עם מיומנויות כאלה ואחרות הם יוכלו להשתלב בהם, אבל אני חושבת שאין סיבה לא להעסיק את אותם עובדים שיכולים וכשירים לעבוד בעבודה, והנה אני אומרת, אנחנו זקוקים לעובדים האלה.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה, בעצם יש פה - - -

אילן ברוש: אפשר שאלה, בבקשה?

יעל דניאלי: כן.

אילן ברוש: את אומרת שיש לכם 5,000 חדרים פנויים?

אבתיסאם מראענה: לא חדרים, תקנים.

יעל דניאלי: לא, לא, 5,000 משרות.

אבתיסאם מראענה: משרות.

אילן ברוש: לא חדרים?

יעל דניאלי: לא, לא, אל תתבלבל, על חדרים דיברתי - - -

אבתיסאם מראענה: למה?

אבתיסאם מראענה: אתה מחפש חדרים?

אילן ברוש: כן, מאוד.

אבתיסאם מראענה: באמת?

אילן ברוש: כן.

אבתיסאם מראענה: למה?

אבתיסאם מראענה: מה זאת אומרת?

אילן ברוש: כי הכל מלא לקראת החגים, ואנחנו מחפשים מקומות שיש בהם חדרים, שאנחנו נוכל לשכן אותם.

יעל דניאלי: אבל מה זאת אומרת?

יעל דניאלי: אבל ברור, משרד הקליטה הוציא כבר שלוש פעמים קול קורא, מלונות רבים נענו לקול הקורא, אנחנו מגייסים אותם.

יעל דניאלי: כאמור, אני אומרת לך, יש מאגר חדרים מאוד גדול, הוא מנוהל על ידי משרד הקליטה ורשות החירום הלאומית שהתגייסה לעניין הזה.

אילן ברוש: זה לזכאי חוק השבות.

יעל דניאלי: ולהיפך, כרגע דווקא גויסו מלונות שלמים לתקופה של חודשיים שלושה, על מנת שנתיב יוכלו להגיע למלונות הללו ולהסדיר להם את האשרות בצורה מסודרת.

אבתיסאם מראענה: אוקיי.

יעל דניאלי: אבל שוב, לשים בצד, אני דיברתי על 5,000 משרות.

אור צוברי: חשוב להגיד, כבוד היו"ר, לגבי קשישים או אנשים עם מוגבלות, אנחנו כן נשים אותם במסגרות שלנו, כלומר, הן לא יישארו בלי מענה.

אבתיסאם מראענה: אני מבינה.

אור צוברי: המצוקה כרגע היא לגבי קורת גג זמנית למי שהוא לא מוכר כאוכלוסיית - - -

אבתיסאם מראענה: כן, אוקיי.

אבתיסאם מראענה: יעל, מנכ"לית התאחדות בתי המלון, הקריאה שלך לגיוס מידי של אותם - - -

יעל דניאלי: אזרחים שנמצאים.

אבתיסאם מראענה: שנמצאים כאן, אתם הוצאתם מכתב רשמי למשרדי ממשלה?

אבתיסאם מראענה: לשרת הפנים?

יעל דניאלי: כן, פנינו.

אבתיסאם מראענה: כן?

אבתיסאם מראענה: מתי?

יעל דניאלי: כן, פנינו לשרת הפנים בשבוע שעבר, אם אני לא טועה.

יעל דניאלי: כן, פרסמנו את זה.

אבתיסאם מראענה: קיבלתם תשובה?

יעל דניאלי: טרם.

אבתיסאם מראענה: טוב, אני מאוד מקווה שינצלו את ההזדמנות הזאת באמת שיש עבודה ויש משרות פנויות, ואנשים יכולים באמת להתפרנס בכבוד ושלא יהיו נטל על אף אחד - - -

יעל דניאלי: סליחה, כבוד היו"ר, אולי זאת הזדמנות גם באמת לאמץ את ההצעה של שרת הכלכלה, שמעסיקים שיעסיקו עובדים עם אשרה כזו או אחרת כעובדים זמניים, לא יינקטו כנגדם סנקציות.

אבתיסאם מראענה: כן, אני לחלוטין מצטרפת.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לד"ר יונה שרקי, המרכז למדיניות הגירה ישראלית, שלום.

יונה שרקי: שלום רב.

אבתיסאם מראענה: כן אדוני, במה אני יכולה לעזור לך?

יונה שרקי: כן, גברתי, קודם כל חשוב לציין, שהסוגייה של ההגעה של נתינים אוקראינים לישראל נתונה במחלוקת ציבורית קשה.

יונה שרקי: אנחנו לא בתמימות דעים, רחוק מאוד מזה מבחינת הדבר הזה.

יונה שרקי: אני גם מתקשה לקבל שבפורום כזה, אנחנו מדברים במונחים שהם לא מונחים אדמיניסטרטיביים, סטטוטוריים או משפטיים ברורים.

יונה שרקי: כאשר נמלט מלחמה מבחינתי, זה אולי משהו פקטואלי, אבל אין פה שום סטטוס מבחינת המעמד הזה.

יונה שרקי: אנחנו מדברים, לצורך העניין באירופה - - -

אבתיסאם מראענה: אז תנו להם סטטוס.

יונה שרקי: אני אסביר.

יונה שרקי: אנחנו מדברים למעשה על ההגעה מאוקראינה למדינות אירופה, של פליטים מאוקראינה.

יונה שרקי: אני רק אעשה סדר כי אני בעצמי גם כן עורך דין ודוקטור למשפט בין-לאומי, וזה תחום המומחיות שלי.

יונה שרקי: כך שכאשר אנחנו מדברים על אדם שמגיע וחוצה גבול ומגיע למדינה, אז הוא ממילא נחשב שם לפליט, הוא מבקש מקלט, וברגע שבקשת המקלט נידונה אז הוא מקבל סטטוס של פליטות.

יונה שרקי: כאשר בן אדם כזה מבקש להגיע לישראל, אין לו סטטוס של פליטות לפי המשפט הבין-לאומי.

יונה שרקי: ההגנה היחידה שקיימת לו, היא על פי סעיף 33 לאמנת הפליטים של ג'נבה, ששם זה בעצם ההגנה של 'עיקרון אי ההחזרה' - - -

שני בר טוביה: זה לא נכון משפטית - - -

יונה שרקי: שנייה, אני מבקש רק לסיים - - -

שני בר טוביה: ואתם חייבים להגיד - - -

אבתיסאם מראענה: שני - - -

יונה שרקי: אני לא הפרעתי - - -

שני בר טוביה: זה לא נכון משפטית.

אבתיסאם מראענה: שני - - -

יונה שרקי: אני שתקתי כאן 40 דקות, נתתי לכולם לדבר בכבוד, תודה.

יונה שרקי: עכשיו, כאשר פליט מגיע למדינה אירופאית - - -

שני בר טוביה: זה לא נכון משפטית.

אבתיסאם מראענה: שני, לא להפריע, אחרת את פשוט תמצאי את עצמך בחוץ.

יונה שרקי: כאשר פליט מגיע למדינה אירופאית, אז בוודאי, לפי הדירקטיבות האירופאיות הוא מקבל אשרת עבודה זמנית, כפי שהוצע פה, ומקבל גם ביטוח רפואי, כפי שהוצע פה, וכן הלאה.

יונה שרקי: אבל בית המשפט העליון, לפני פחות מ-36 שעות הבהיר, שאין כאן בכלל שאלה של פליטות, של מעמד של פליטים.

יונה שרקי: מדוע?

יונה שרקי: מכיוון שאין להם מעמד כזה.

יונה שרקי: עכשיו, אם אנחנו מדברים למעשה על אנשים שהם לא בעלי מעמד פליטות והם מגיעים לישראל, הסטטוס שכרגע אנחנו מכירים, לפחות לפי הטענות שעלו באותה עתירה ושנידונו בבית המשפט, זה באמת שאלה, האם מדובר בתיירים, אנשים שמגיעים לכאן באופן זמני?

יונה שרקי: עכשיו, פה בעצם הנקודה שאני רוצה להגיע אליה, והיא שכאשר אנחנו יושבים בוועדת עובדים זרים, לדבר על מתן אשרות עבודה לתיירים, או להעלות כאן את השיח בנוגע לילדים, כאשר אנחנו לא מדברים על ילדים של עובדים זרים, אנחנו לא מדברים על עובדים זרים, אנחנו גם לא מדברים על פליטים, אנחנו מדברים לצורך העניין על אנשים שנמצאים במצוקה, ואין ספק, אבל אני חושב, באמת לטובת כולם, כאשר השיח הוא ענייני ולא דמגוגי, אז ממילא אפשר להגיע לפתרונות שכולנו יכולים להסכים עליהם.

יונה שרקי: אבל כאשר משתלטים על השיח, במובן הזה שעושים שימוש דמגוגי במונחים לא מדויקים, במטרה לקדם אג'נדות, או מטרות שכלל אינן שייכות למצב הספציפי שעליו אנחנו מדברים כעת, כמו שזה עלה קודם, השאלה של הפליטים מדארפור, השאלה של פליטים מאריתריאה, זה לא רלוונטי בכלל לסוגייה.

יונה שרקי: אבל הניסיון לבוא ולהכליל את הכל תחת כפיפה אחת, ולהציג את הכל במונחים שאינם מדויקים, אינם רלוונטיים לעולם המשפט, הוא דבר שבסופו של יום חוטא לשיח הציבורי, גברתי, ואני חושב לצורך העניין, שמתפקידנו, כאשר אנחנו יושבים סביב שולחן עגול כמו זה בכנסת, אז הוא דווקא לדון בסוגיות שקשורות, ומדברים במונחים רלוונטיים.

יונה שרקי: לכן, אני חושב שהדיון הזה לא צריך להתקיים בוועדת עובדים זרים, מכיוון שאנחנו, בוועדת עובדים זרים, צריכים לדון בזכויותיהם של עובדים זרים, ולא בסוגיות של פליטות ולא בסוגיות של ילדים, כי הדברים האלה כלל אינם רלוונטיים לעובדים זרים.

אבתיסאם מראענה: אני מודה לך, תודה רבה, אמרתי את זה בתחילת הישיבה, גם בישיבה הקודמת שלי בוועדה.

אבתיסאם מראענה: האנשים האלה תכף יהיו תחת הוועדה הזאת, ואני מכירה את התהליכים האלה, הם תהליכים מאוד מהירים בחוסר מדיניות, ואני יודעת טוב מאוד להיערך לתרחישים הבאים.

אבתיסאם מראענה: לכן, אתה לא תגיד לי איזה דיונים אני מקיימת.

אבתיסאם מראענה: כל עוד יש אנשים פה שעובדים, שהם לא אזרחי מדינת ישראל, אז מבחינתי אני כן רוצה כוועדה להיערך לסיטואציה הזאת.

אבתיסאם מראענה: אם וכאשר הם לא יהיו עובדים, אז סיימנו, עשינו דיון, דיברנו, נפגשנו, היה סבבה.

אבתיסאם מראענה: כאשר האנשים האלה, אם וכאשר יתנו להם אשרות של עבודה, או שהם יעבדו לא כחוק, אני אהיה המקום שבו ידונו בסוגייה הזאת.

אבתיסאם מראענה: אז אני שמעתי אותך, אני מודה לך.

אבתיסאם מראענה: הסוגייה הזאת של נמלטי מלחמה ופליטות, האנשים האלה כן מבקשים מקלט מדיני, האנשים האלה יוכרו או לא יוכרו, השאלות האלה פתוחות, ואנחנו כאן במקום דמוקרטי שבו מותר לדבר על הכל.

אבתיסאם מראענה: אתה יכול להגיד את האג'נדות שלך, ואני גם יכולה בהחלט להציף פה את האג'נדות של אנשים אחרים שרוצים להציף אותן.

יונה שרקי: היחיד שלא דיבר פה על אג'נדות זה אני, גברתי - - -

אבתיסאם מראענה: אני מודה לך.

יונה שרקי: ובכבוד רב, אני מקווה שהדבר הזה נקלט טוב, שהיחיד בדיון הזה שלא דיבר על אג'נדה אלא על שיח משותף - - -

אבתיסאם מראענה: זה אתה, בטח.

יונה שרקי: זה אני.

אבתיסאם מראענה: נכון.

יונה שרקי: ומי שפה מדבר על אג'נדות, ובמונחים שכלל אינם רלוונטיים, גברתי, אלה השותפות שנמצאות כאן ומדברות על פליטים מדארפור - - -

אבתיסאם מראענה: אוקיי, אני מודה לך.

יונה שרקי: בוועדה של עובדים זרים בכנסת - - -

אבתיסאם מראענה: נכון.

יונה שרקי: כאשר הדיון הוא בכלל על אנשים מאוקראינה - - -

אבתיסאם מראענה: הילדים של עובדים זרים הם - - -

יונה שרקי: אז אני מבקש, הנושא של הדמגוגיה פה הוא כל כך זועק לשמיים, גברתי, שאולי היה נכון שגברתי תשים פה איזשהו קו ותאמר, זה לא הדיון כעת.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, אני מודה לך, גברתך לא תשים שום קו כל עוד שהוא מכבד - - -

יונה שרקי: אני אומר את זה ככה, זה לא מצופה, גברתי.

אבתיסאם מראענה: לא, גברתך לא תשים - - -

יונה שרקי: אני אומר את זה ככה, זה לא מצופה.

אבתיסאם מראענה: תודה, שמעתי, גברתך לא תשים קווים לאף אחד, גברתך תיתן לכולם לדבר, גברתך מאוד תשמח לשמוע סוגיות שלא עולות בוועדות אחרות, של פליטים, של מחוסרי מעמד - - -

יונה שרקי: הן עולות בכל הוועדות, גברתי - - -

אבתיסאם מראענה: אתה לא תקטע אותי - - -

יונה שרקי: בכל הועדות - - -

אבתיסאם מראענה: אתה לא תקטע אותי - - -

יונה שרקי: בוועדת הכספים, בוועדת הפנים, בכל הוועדות זה עולה.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, אם ועדת הכספים דנה בפליטים - - -

יונה שרקי: כולם דנים בכך.

אבתיסאם מראענה: אז יופי, מצוין, אז אנחנו יישרנו קו, וגברתך תיתן לכולם פה זכות דיבור, ואנחנו נשמח לדבר על פליטים לשעבר, וגם על פליטים בהווה.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה לך.

יונה שרקי: תודה, גברתי.

אבתיסאם מראענה: להתראות.

אבתיסאם מראענה: אני אשמח לתת למשרד המשפטים, לגברתי עו"ד דינה דומיניץ להגיד את הדברים שלה.

דינה דומיניץ: תודה רבה.

דינה דומיניץ: אני אשמח להעיר היבט נוסף שכן עלה פה מבין הדברים, וגם בדיון הקודם, אבל בכל זאת אני חושבת שראוי לתת את הדעת בדיון שכן עוסק ביכולת של הנמלטים מאוקראינה לעבוד או שלא לעבוד כאן.

דינה דומיניץ: אני דווקא אומרת את זה בכובע שלי כמי שמנהלת גם את הוועדה על הנושא של איסור צריכת זנות, ועדת היישום הבין-משרדית, שמלווה גם את החלטת הממשלה בעקבות החוק לאיסור צריכת זנות, וכל המענים הממשלתיים שהמדינה משקיעה רבות בשנים האחרונות, כמובן בתמיכת הכנסת, תמיכה מאוד רחבה, לאחר חקיקת החוק ו-30 מיליון שקלים שנכנסו על בסיס זה לתקציב המדינה, שאנחנו מוציאים כל שנה על תוכניות מאוד יפות ומגוונות וחדשניות, כדי לנסות להוציא אנשים ונשים ממעגל הזנות בישראל.

דינה דומיניץ: כמובן שהחשש שלנו, ואני גם כמובן אומרת את זה כאן בזהירות רבה, הוא לא מיוחס דווקא לאוקראינה או לא לאוקראינה, הוא מיוחס לכל אישה וגם לגברים בנסיבות מסוימות, שנמצאים במצב של מצוקה, שנמצאים במצב של עוני, שנמצאים במצב בו הם לא יכולים לעבוד.

דינה דומיניץ: אז החשש שלנו הוא שלצד המאמצים המאוד גדולים שהמדינה משקיעה, כאמור, במיגור תופעת הזנות בישראל, אנחנו כאן בעצם נראה זליגה וניצול של המצוקה של הנשים, כשבעיקר מגיעות היום נשים מאוקראינה כנמלטות מלחמה, נראה את הזליגה שלהן לתוך מעגל הזנות בישראל, וזאת תופעה שמתוקף תפקידי אני חייבת להתריע עליה, אני חייבת לומר שזה מאוד מדאיג אותי.

דינה דומיניץ: אנחנו כבר רואים היום ניסיונות של אנשים שמגיעים, והם לא עושים את האבחנה בין מי שנמצא בסטטוס של מחכה להכרעה בעניין הזכאות שבות, או מחכה להכרעה בעניין סירוב הכניסה שלו לישראל, הם מגיעים לכל המקומות שבהם יש נשים מאוקראינה, והם מנסים לשדל אותן לעבור לעסוק בתחום.

דינה דומיניץ: אנחנו גם רואים ממש פיק ברשת, באינטרנט, של קבוצות שלמות שנפתחות תחת הכותרת "אוקראיניות חדשות בישראל", ואנחנו גם מכירים כמובן את מה שהיה לפני המלחמה, שכל הזמן היו ניסיונות, ובחלקם גם כנראה מצליחים, כי אנחנו מזהים פה קורבנות סחר שהובאו למטרות זנות בישראל מאוקראינה.

דינה דומיניץ: אבל כאמור, כאן אנחנו גם מודאגים ממי שלא הובאה מלכתחילה כקורבן סחר לזנות, אנחנו מאוד מודאגים מזה שבסופו של דבר, מטעמי מצוקה ובגלל שאי אפשר לעבוד באופן חוקי, אז מטעמי הישרדות ואילוץ הן יצטרכו להיכנס לזנות - - -

אבתיסאם מראענה: למעגל הזה, ולניצול.

דינה דומיניץ: כן, עכשיו, כמובן שמשרד הרווחה כבר יצא, ואני יודעת שגם משרד האוצר נערך ותקצב, והכנו מענים בשביל לקלוט כנראה את העלייה הצפויה הזאת לתוך המסגרות המאוד יפות שדיברנו עליהן קודם, כדי שנוכל לטפל ולעזור, והפצנו פליירים בנתב"ג, ואנחנו מפיצים גם למלונות את אותם פליירים ושלטים, שהם יכולים להתקשר למוקד ולקבל סיוע ראשוני.

דינה דומיניץ: אבל, כל הדבר הזה היה נחסך, כמו הרבה מאוד מאמצים שתוארו כאן שהיו נחסכים, אם אפשר היה לתת להם אפשרות לעבוד, ואם גם יש מקומות שמוכנים לקלוט אותם ושזקוקים לעובדים, אז אני באמת מצטרפת גם לחברתי שירי לב רן מהבוקר, בקריאה שכן, שזה דבר נכון לעשות, לאפשר להם לעבוד.

אבתיסאם מראענה: לגמרי, אם הייתה להם אפשרות לעבוד, יכול להיות שאנחנו נחסוך מעצמנו את כל הסוגיות האלה של סחר בנשים, ונשים יכולות להתדרדר, וגם ילדות וגם ילדים, ויש כל כך הרבה זאבים מחכים בחוץ בדיוק בשביל לטרוף את הטרף שלהם.

אבתיסאם מראענה: אני מאוד מקווה ששרת הפנים בהחלט תקבל את ההחלטה הראויה, ואני פונה אליה ברמה האישית, אחרי דיון כזה שעוד לא הסתיים אפילו, ברמה המגדרית מאישה לאישה, במקום שנמצא את עצמנו פה באמת בסוגייה כל כך קשה של אנשים שינצלו נשים, ינצלו נערות, ינצלו אימהות וידרדרו אותן לניצול ולזנות.

אבתיסאם מראענה: שווה שאנחנו נחשוב שעה קודם, לפני שבאמת תהיה כאן קטסטרופה, שאותן נשים יוכלו להתפרנס בכבוד ושאף אחד לא ינצל אותן.

אבתיסאם מראענה: יש פה משרות פנויות, יש פה ארגוני נשים שמתריעות על סוגייה כזאת.

אבתיסאם מראענה: אני מאוד מקווה ששרת הפנים באמת תקבל את ההחלטה הראויה בעת הזאת, ותיתן לאותם אנשים שיעבדו בכבוד ושלא יתדרדרו לעבודה בזנות או בסחר.

אבתיסאם מראענה: אני אשמח לתת את זכות הדיבור לעוה"ד אוסנת חיטרון, המטה למאבק בסחר בנשים.

אוסנת חיטרון: שלום.

אבתיסאם מראענה: מה שלומך?

אוסנת חיטרון: תודה רבה.

אוסנת חיטרון: טוב, הדברים נאמרו עכשיו, דינה בעצם אמרה את זה, אנחנו רצינו גם להדגיש את הסכנה ואת העובדה שהנשים האלה נמצאות בפגיעות קשה ליפול קורבן לסחר ולזנות.

אוסנת חיטרון: אני לא רוצה לחזור על הדברים, אבל כשגברתי בעצם הציגה את השאלה הזאת בפני משרד הרווחה, התשובה הייתה שהם סומכים על כך שיש מארחים, ושני דברים אני רוצה להגיד על זה.

אוסנת חיטרון: דבר ראשון, מארחים הביאו את המשפחה שלהם, את הקרובים שלהם בגלל מצוקה, בגלל שלא הייתה ברירה, זה ממש לא אומר שאפשר לסמוך על זה כדי שהם בעצם יפרנסו אותם עכשיו לתקופה ארוכה שאנחנו גם לא יודעים כמה זמן היא תיארך.

אוסנת חיטרון: מעבר לזה, יש 4,000 אנשים שאין להם פה קרובים, שנכנסו במסגרת המכסה.

אוסנת חיטרון: איך הם אמורים לפרנס את עצמם בלי אישורי עבודה?

אוסנת חיטרון: ממה הם יחיו?

אוסנת חיטרון: לאנשים האלה אין שום דרך להתפרנס, והם הקורבן הכי מועד ליפול לתעשייה הזאת.

אבתיסאם מראענה: אני מודה לך, תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: אני נותנת רשות דיבור למוריה ברבי, התאחדות התעשיינים, היא נמצאת איתנו בזום.

מוריה ברבי: שלום.

מוריה ברבי: אני גם אשמח להתייחס להיבט התעסוקתי.

מוריה ברבי: כפי שציינו קודמותיי, שהיית נמלטות ונמלטי מלחמה, מביאה איתה לא רק צורך במענה לצרכים כמו מגורים ומזון ובריאות, אלא גם צורך בתעסוקה כדי למנוע מצבים לא רצויים של קושי להתפרנס ולכלכל את עצמך או עצמך, קל וחומר כאשר מדובר באירוע שאין ודאות לגבי מועד הסיום שלו.

מוריה ברבי: בהקשר הזה, התאחדות התעשיינים, בהנחה שמדינת ישראל אכן תאפשר לקבוצה הזו לעבוד במשך השהות שלהם בישראל, התעשייה הישראלית ערוכה ומוכנה לקלוט אנשים שמעוניינים לעבוד, היא תירתם ותסייע ככל הניתן.

מוריה ברבי: אנחנו מציעים להעמיד את מיטב המשאבים שלנו לטובת סיוע במציאת פתרונות תעסוקה.

מוריה ברבי: אני כן אציין שבתעשייה יש מחסור, אנחנו סובלים ממחסור במשרות, יש 15,000 משרות פנויות בתעשייה.

מוריה ברבי: מפעלי התעשייה, כידוע, פזורים בכל רחבי הארץ, בצפון, בדרום, ובמרכז, יש להן משרות המותאמות גם לנשים וגם לגברים.

מוריה ברבי: מדובר במפעלים ותיקים שמעסיקים עשרות ומאות עובדים, וברבים מהם מתקיימים יחסים קיבוציים.

מוריה ברבי: אז בהקשר הזה, גם אנחנו נשמח לסייע ולקלוט אנשים שמעוניינים לעבוד, כל עוד באמת המדינה תאפשר להם לעבוד כאן בישראל.

מוריה ברבי: תודה.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: אני נותנת את זכות הדיבור האחרונה למרגלית לורבר, מעמותת ואהבת.

מרגלית לורבר: שלום.

מרגלית לורבר: לי קוראים מרגלית לורבר, אני רופאה מחיפה, בטכניון וברמב"ם.

מרגלית לורבר: הקמתי ואני עומדת בראש ארגון, שלפני שנתיים פתח מרפאה כמענה לחסרי מעמד שנמצאים בצפון.

מרגלית לורבר: עשינו סקר בין כל רשויות הצפון, מחדרה צפונה, וההנחה היא שיש בסביבות ה-60,000 מחוסרי מעמד.

אבתיסאם מראענה: 60,000?

מרגלית לורבר: כן.

אבתיסאם מראענה: מחוסרי מעמד?

מרגלית לורבר: מחוסרי מעמד.

מרגלית לורבר: יש לנו פילוח, אני לא אלאה אתכם כרגע בכל הפרטים.

מרגלית לורבר: לאור הנתון הזה, הקמנו מרפאה שעובדת שנתיים מאוד מאוד קשה, ועושה עבודה נהדרת.

מרגלית לורבר: אני לא מחמיאה לעצמי, אבל כרגע נדרשנו לסוגייה של הפליטים מאוקראינה, שהיא בסך הכל תופעה של חודש, ואני רוצה לתאר תופעה שאנחנו ממש לא האמנו שהיא תהיה כל כך ברורה, כל כך גדולה.

מרגלית לורבר: אנחנו מדברים על חודש ימים, ויש לנו מלא נשים בהריון שהגיעו לחדרי מיון ואין להן מענה, נשים שעברו הפלות בדרך והגיעו, סליחה, מדממות ואין להן מענה.

מרגלית לורבר: אנחנו מדווחים גם לבתי החולים, ויש מושג שנקרא חובות אבודים, כשבית החולים אין לו ממי לגבות אז בית החולים לא מוכן לקבל.

מרגלית לורבר: אנחנו נדרשים לעמוד מול הנהלות בתי החולים, בלילות ובימים, ולשכנע לקבל אנשים כאלה, כי אין מענה.

מרגלית לורבר: חבל שאנשי משרד הרווחה כבר הלכו - - -

אבתיסאם מראענה: אבל אנשי משרד הבריאות פה.

מרגלית לורבר: אני חושבת שההסכם שהם תופרים כרגע הוא מחורר, הוא מלא מלא חורים, חסרים בו המון אלמנטים שאין עליהם מענה, כולל ילדים.

מרגלית לורבר: אחת הסוגיות שהצענו זה להכניס את הילדים לביטוח קופת חולים מאוחדת, כמו שקיים כרגע לחסרי מעמד, וזה לא נידון בינתיים.

מרגלית לורבר: מגיעים אלינו המון ילדים, ילדים עם מחלות כרוניות, ילדים בדיאליזה, ילדים עם סכרת, והם חייבים ביטוח.

מרגלית לורבר: אז רציתי רק להעלות את התופעה, להגיד שבצפון, מכיוון שיש הרבה מאוד עולים מחבר המדינות, הגיעו כבר המונים לכרמיאל, לעכו, לנוף הגליל, לנהריה, והם כולם כרגע מגיעים אלינו, אז הייתי שמחה מאוד שיתפרו את החליפה הזאת הבריאותית בצורה יותר מקצועית, כי היא לא נראית שהיא נותנת מענה.

אבתיסאם מראענה: וואו, אני מודה לך, תודה רבה ד"ר מרגלית.

אבתיסאם מראענה: קודם כל, אני אשמח להגיע לביקור אצלכם במרפאה, והאמת היא שאני די נדהמת מהמספר, 60,000 מחוסרות ומחוסרי מעמד, ואת בעצם מכירה את הנתון הזה.

אבתיסאם מראענה: אנחנו נשמח שתחלקו איתנו את המידע הזה.

מרגלית לורבר: אנחנו קיבלנו את הנתון מהמועצות המקומיות והעיריות.

מרגלית לורבר: הייתה תופעה לפני מספר שנים של ניסיון להעביר את הפליטים, או את חסרי המעמד, להוציא אותם מתל אביב, ואז באמת הייתה הגירה אל הצפון.

מרגלית לורבר: זה לא רק פליטים מדארפור, סודן ואריתריאה - - -

קריאה: אוקיי, זה כולל את הסודנים והאריתראים?

מרגלית לורבר: כולל סודנים ואריתראים, כן.

קריאה: הבנו, אז להם יש מעמד, הוא פשוט לא מעמד - - -

מרגלית לורבר: אין להם מעמד - - - אני בכובע של רופאה.

אבתיסאם מראענה: איזה רופאה?

מרגלית לורבר: אני רופאה מומחית באימונולוגיה, אני עוסקת באיידס בעיקר, אני מסתובבת הרבה בעולם, באפריקה גם - - -

אבתיסאם מראענה: איזה מהממת.

מרגלית לורבר: שם אולי קיבלת את החמלה ואת אהבת האדם.

מרגלית לורבר: אני יוצאת קיבוץ - - - הוריי ניצולי שואה.

מרגלית לורבר: הנה, כל הסעיפים בדקה.

אבתיסאם מראענה: תודה ששיתפת, תודה רבה, תבורכי על עבודתך, וכמובן שאני אגיע לביקור.

אבתיסאם מראענה: אנחנו נסכם את הישיבה הארוכה הזאת.

אבתיסאם מראענה: האם יש לוועדה הזאת לגיטימציה לדון בסוגיות האלה או אין לה לגיטימציה, אז אני אתן לעצמי את הלגיטימציה לדון בסוגיות האלה שהן כל כך חשובות.

אבתיסאם מראענה: אני מקווה שנתראה בקרוב ונתחיל לדבר באמת על אשרות העבודה שלהם ועל הזכויות של האנשים שנמצאים כאן.

אבתיסאם מראענה: אני מסכמת את הדיון.

אבתיסאם מראענה: הוועדה קוראת לשרת הפנים, איילת שקד, לאפשר לפליטות ופליטים מאוקראינה לעבוד בישראל בתקופת שהייתם כאן, לטובת רווחת הפליטים והפליטות, צרכי המשק, כמו ששמענו כאן, והורדת נטל הטיפול של המדינה על אותה אוכלוסייה.

אבתיסאם מראענה: הוועדה קוראת למשרד הרווחה ומשרד הבריאות לפעול להרחבת סל שירותי הבריאות לנמלטות ולנמלטים מהמלחמה, כולל שירותי בריאות, בריאות הנפש, ובטח ובטח בריאות האישה וכמובן טיפול בילדים.

אבתיסאם מראענה: הוועדה מבקשת לקבל ממשרד החינוך את הנתונים הקיימים אצלם, וקוראת לשיתוף מידע עם משרד הרווחה.

אבתיסאם מראענה: הוועדה קוראת לממשלת ישראל לגבש מדיניות הגנה זמנית ולהסדיר את הזכויות של הנתינים במסגרתה.

אבתיסאם מראענה: בנוסף, הוועדה קוראת להחיל את הסדר הסיוע של משרד הרווחה על כלל האנשים המצויים בישראל במסגרת הגנה זמנית.

אבתיסאם מראענה: אני קוראת את הסיכום שלנו, ואני פתאום מבינה שזה מתחיל בפליטים, אחר כך נמלטי מלחמה, אחר כך אזרחים של אוקראינה - - - בואו נסדיר את המדיניות של אותם האנשים.

אבתיסאם מראענה: הגיע הזמן, בשביל שאף אחד לא יתחיל להגיד לי אם דייקתי במונחים או לא דייקתי.

אבתיסאם מראענה: אז בואו נגיד, הם כרגע לא אזרחי מדינת ישראל, הם מחוסרי מעמד, אז בבקשה, מדינת ישראל, ממשלת ישראל, ממשלת השינוי שאני שותפה לה, זה זמן מצוין להגדיר ולהתוות מדיניות הומאנית, כמו שאנחנו יכולות ויכולים להיות תמיד.

אבתיסאם מראענה: אני מודה לכולן, באמת.

אבתיסאם מראענה: סליחה שהארכתי בזמן.

אבתיסאם מראענה: תודה לרשות האוכלוסין, למשרדים, למשרד החינוך, לשותפות שלנו במשרד המשפטים ובמשרד הבריאות, לחברות ולאיילת, תודה למנהלת הוועדה מיכל דיבנר כרמל, תודה לטל, תודה ללשכה שלי, תודה לדוברות, תודה לכנסת, תודה לכל מי שהגיע, הישיבה הסתיימה, שיהיה לנו יום טוב.