ועדת הבריאות, כנסת 24, פרוטוקול מספר 105, 2022-03-09 10:00

אלינה ברדץ' יאלוב: בוקר טוב.

אלינה ברדץ' יאלוב: היום 9 במרס 2022, ו' באדר ב' התשפ"ב, השעה 10:02, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הבריאות.

אלינה ברדץ' יאלוב: על שולחן הוועדה הארכה של שני צווים ושני תיקונים.

אלינה ברדץ' יאלוב: יעל, בבקשה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אתם רוצים קודם להקריא?

ענת כהן שמואל: משרד הבריאות יציגו.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני אשמח שתציגו את תיקון 26.

אלינה ברדץ' יאלוב: בבקשה.

דניאל שגיא: דניאל, לשכה משפטית, משרד הבריאות.

דניאל שגיא: בוקר טוב.

דניאל שגיא: אנחנו מביאים פה למעשה שני תיקונים, תיקון 26 ותיקון 21 (תיקון מס' 5).

דניאל שגיא: לגבי תיקון 26 יש כמה תיקונים שאנחנו מבקשים לעשות.

דניאל שגיא: הראשון בהם הוא צמצום של חובת הבידוד שחלה היום על לא מחוסנים ולא מחלימים למעשה רק למקרים שיש להם בן בית מאומת.

דניאל שגיא: התיקון השני שאנחנו מבקשים בהקשר של תיקון 26 הוא למעשה להרחיב את הפטור מבידוד בכניסה לישראל גם למי שקיבל אישור החלמה, על בסיס בדיקה שהוא ביצע בארץ ולא רק בחו"ל, והוא למעשה מחלים ב-60 ימים האחרונים, זאת אומרת אישור החלמה שהוא קיבל ב-60 ימים האחרונים.

דניאל שגיא: זה הסדר שחל היום למי שקיבל אישור החלמה על בסיס בדיקה שהוא ביצע בחו"ל, אנחנו מבקשים להרחיב אותו גם לגבי מי שקיבל אישור החלמה על בסיס בדיקה שהוא ביצע בארץ.

דניאל שגיא: למעשה, כתוצאה מהתיקון הראשון שהסברתי, שהוא צמצום של חובת הבידוד רק למקרים של בן בית מאומת, אנחנו מבקשים לתקן סעיף נוסף שיאפשר לנו במקרים מאוד מסוימים ובהוראה שתינתן על ידי המנכ"ל או רופא מחוזי או ראש שירותי בריאות הציבור, מקרים כמו מגע הדוק של זן מסוכן שייתכן ויגיע או חזרה בטיסה או כל מיני מקרים מאוד מאוד ספציפיים, כן בהוראה כזאת לתת הוראה לשהות בבידוד כי באמת למעשה די פטרנו אותם מבידוד, למעט במקרים של בן בית מאומת.

דניאל שגיא: אנחנו מבקשים להאריך הארכה כללית של הצו עד ליום ה-10 באפריל.

דניאל שגיא: הוא אמור לפקוע ב-10 ואנחנו מבקשים להאריך אותו בחודש.

דניאל שגיא: זהו בהקשר הזה.

דניאל שגיא: יש כמה תיקונים שהם באמת קטנים בהיבט של נוסח.

דניאל שגיא: יש שני מונחים בצו של "מתגורר עימו" ו"בן בית", אנחנו מנסים ליישר קו.

דניאל שגיא: תיקנו בהיבט הזה רק ל"בן בית".

דניאל שגיא: תיקון אחד נוסף קטן.

דניאל שגיא: הפטור מחובת בידוד, למעט במקרים של בן בית מאומת, יש הוראה שהיא כבר לא רלוונטית שהיא למעשה מקנה פטור למי שחובש מסכה והוא נותן שירות חיוני במקום העבודה, באמת היא כבר לא רלוונטית, ביקשנו למחוק אותה.

אלינה ברדץ' יאלוב: את יכולה להסביר שוב את התיקון האחרון?

דניאל שגיא: יש היום בצו הוראה ישנה שאם נותן שירות חיוני עוטה מסכה והוא בא במגע הדוק עם חולה, הוא פטור מבידוד כי הוא בא במגע הדוק עם חולה במקום העבודה שלו.

דניאל שגיא: היום זה כבר לא יהיה רלוונטי כי למעשה חובת הבידוד היא רק בבית.

דניאל שגיא: אין לה כבר יותר משמעות, ביקשנו למחוק אותה.

אלינה ברדץ' יאלוב: הבנתי.

אלינה ברדץ' יאלוב: אילנה, בוקר טוב.

אלינה ברדץ' יאלוב: תוכלי להסביר את ההיגיון האפידמיולוגי בכל הדברים האלה.

אילנה גנס: קודם כול, בעקבות גל האומיקרון, תמונת המצב האפידמיולוגית במדינת ישראל באמת השתנתה בצורה מאוד מהותית.

אילנה גנס: אנחנו עומדים היום על סדר גודל של כמעט 82% מהאוכלוסייה במדינת ישראל שהיא או מחוסנת או מחלימה, מרביתה מחלימה טרייה כי שני מיליון זה רק מחלימים מגל התחלואה האחרון, שהחלימו במהלך כחודש וחצי האחרונים.

אילנה גנס: לכן, לאור מצב שונה של מוגנות חיסונית של אוכלוסייה, וגם בעצם מתוך אותם 18% שעדיין לא מחוסנים ולא מחלימים, לפחות שליש זה ילדים מתחת לגיל 12 שעבורם הפטור מבידוד בחשיפה שאינה ביתית כבר חל במסגרת מתווה חינוך במשך כחודש וקצת, ולכן ההשפעה של השינוי הזה על המשק ועל פוטנציאל החשיפה והבידודים היא כבר לא משמעותית כי בעצם נתח האוכלוסייה שנותר שעדיין על פי צווים קודמים כן הייתה חלה עליהם חובת בידוד, הצטמצם בצורה משמעותית.

אילנה גנס: דבר נוסף, משהו שאנחנו רואים לאורך כל המגפה, במיוחד בגל האחרון, מרבית ההדבקות הן בעצם הדבקות בבית, בין שני שלישים לשלושת-רבעי מאירועי ההדבקה קרו בבית.

אילנה גנס: ברגע שיש בן בית חולה, הסבירות להדבקה של בני משפחה היא מאוד מאוד גבוהה, לעומת חשיפה אקראית חד-פעמית במקומות אחרים, ששם הסבירות להדבקה היא יותר נמוכה מאחר שברוב המקומות אנשים עדיין ממשיכים לעטות מסכה בחללים סגורים.

אילנה גנס: הסיכון להדבקה מחוץ למסגרת ביתית יותר נמוך, חלק מהערכת הסיכונים מבחינה אפידמיולוגית וההקלות שהכנסנו בתיקון הנוכחי בצו מבוססות על ההערכה הזאת ולכן במסגרת כל ההקלות שאנחנו כרגע לקראתן – אם זה ביטול תו ירוק, אם זה ביטול הגבלות נוספות במשק – גם כאן

אילנה גנס: אנחנו הולכים לקראת הקלה וגם כמובן זה מבוסס על מידע שיש לנו כרגע מהעולם, שעל פניו, לפחות בנקודת הזמן הזאת אין וריאנטים משמעותיים שמאיימים עלינו.

אילנה גנס: כמובן, אנחנו ממשיכים לנטר ולעקוב.

אילנה גנס: החל מ-1 במרס פתחנו את מדינת ישראל לכניסת זרים, כולל זרים לא מחוסנים וכולל פטור מבידוד בכניסה לישראל שחל היום על כולם, זרים וישראלים כאחד, תיקון שאושר בפעם הקודמת בתיקון צו.

אילנה גנס: זה משהו שהוא בהחלט נקודת דאגה מרכזית שלנו ואנחנו ממשיכים לנטר אותה ולעקוב אחריה בקפידה רבה כדי לראות אם יש איזשהו שינוי, אבל נכון לכרגע אנחנו לא רואים, לא בארץ ולא בעולם, עדות ודאית לווריאנטים שעלולים לשנות את תמונת המצב האפידמיולוגית במדינת ישראל בצורה מהירה או קיצונית, ולכן כחלק מהשיקולים האלה בעצם החלטנו ללכת להקלה נוספת לקראת הציבור ולפטור מבידוד, פרט למצבים של חשיפה ביתית ששם הסבירות להדבקה היא מאוד מאוד גבוהה.

יעל סלנט: מה עם ה-BA2 שהזכרתם בדברי ההסבר של שני הצווים?

יעל סלנט: אתם יכולים להגיד עליו כמה מילים?

יעל סלנט: הזכרתם בדברי ההסבר של שני הצווים את הווריאנט BA2, כתבתם שהוא מדבק ב-30% עד 50% יותר מהאומיקרון.

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: וריאנט BA2 זה וריאנט שתופס תאוצה גם כאן במדינת ישראל, נכון לשבוע האחרון הוא מהווה בין 30% ל-40% מכלל הריצופים בארץ, הוא ממשיך להתפתח.

אילנה גנס: אנחנו רואים מגמה דומה בחלק ממדינות עולם אחרות, לא בכולן.

אילנה גנס: למרות שהפרסומים הראשונים שראינו על הווריאנט, שהוא על פניו במחקרי מעבדה נראה יותר אלים בהשוואה לאומיקרון הקלסי, בפועל אנחנו לא רואים את זה מבחינת הדבקה.

אילנה גנס: אנחנו רואים קלינית תמונת מצב מאוד מאוד דומה לאומיקרון.

אילנה גנס: גם באשפוזים אנחנו לא רואים נוכחות יתר של הווריאנט הזה, במאושפזים במצב קשה וקריטי.

אילנה גנס: אנחנו רואים הלכה למעשה המשך ירידה מהירה במספר המאומתים היומי, אנחנו עומדים כבר על כ-4,000 מאומתים יומי בימים האחרונים, זאת אומרת מגמת הירידה גם במספר המאומתים וגם בתחלואה קשה וקריטית ממשיכה לרדת בקצב מהיר, למרות ההתפשטות של הווריאנט הזה גם בארץ בקצב יותר מהיר.

אילנה גנס: הוא אומנם בגלל המידבקות שלו מצליח לדחוק גם את אומיקרון, אבל קלינית הוא לא מהווה איזשהו איום אחר יותר חמור, יותר משמעותי, על האוכלוסייה של מדינת ישראל ולכן להערכתנו הוא לא משנה את תמונת המצב ומאפשר לנו ללכת להקלה נוספת מבחינת בידוד.

אלינה ברדץ' יאלוב: את אומרת שזה 30%–40% ואתם מאריכים את הצו ב-30 יום.

אלינה ברדץ' יאלוב: יכול להיות שזה ארוך מדי?

אלינה ברדץ' יאלוב: למה בעצם 30 יום?

אלינה ברדץ' יאלוב: בדרך כלל אתם באים עם הארכת תוקף של שבועיים, הפעם אתם אומרים שיש כניסה של וריאנט נוסף, אומנם לא בקצב מסחרר אבל עדיין, אנחנו מדברים פה על 30 יום.

אילנה גנס: הוא לא חדש, הוא נמצא בארץ, כבר ידוע לנו מינואר, יש לנו ריצופים של BA2 במדינת ישראל.

אילנה גנס: הוא לא חדש, ולמרות שהוא תופס תאוצה הוא לא משפיע בכלל על תמונת מצב, לא מבחינת עלייה בתחלואה באופן כללי, וגם לא השפעה על מערך אשפוז ועל מאושפזים במצב קשה וקריטי, ולכן הווריאנט הזה כרגע לא מראה סימנים.

אילנה גנס: אגב, יש די הרבה פרסומים על הווריאנט הזה, גם על משמעות קלינית שלו ממדינות אחרות בעולם – גם דנמרק, גם בריטניה פרסמו הרבה עבודות על הווריאנט הזה – ואנחנו לא רואים עדות לאלימות קלינית יותר משמעותית בהשוואה לאומיקרון.

אלינה ברדץ' יאלוב: אתם אומרים שרוב ההדבקות זה בעצם בבית, ואנחנו מגבילים פה בצורה מסוימת את השהות בבית.

אלינה ברדץ' יאלוב: השאלה מה קורה עכשיו עם כל השאר, לצורך העניין מתווה בודקים לומדים, אני מבינה שאנחנו מבטלים אותו היום בעצם בפועל.

אילנה גנס: נכון.

דניאל שגיא: כמה חידודים.

דניאל שגיא: המתווה פוקע ב-10 – הוא פוקע, אנחנו לא מבטלים אותו.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו לא מאריכים אותו.

אלינה ברדץ' יאלוב: סליחה.

דניאל שגיא: נכון.

דניאל שגיא: ולגבי מה שאמרתם קודם, אנחנו לא ביקשנו להאריך את הצו בשבועיים.

דניאל שגיא: אנחנו ביקשנו להאריך אותו ב-30 ימים.

דניאל שגיא: את הוראת השעה לעניין מתווה האנטיגן, אותה אנחנו כן מבקשים להאריך.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני פוגשת אתכם כל שבועיים.

אלינה ברדץ' יאלוב: איך יכול להיות שאני טועה פה?

אלינה ברדץ' יאלוב: אצלי בפעם האחרונה זה היה לפני עשרה ימים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מרגישה שאתם אצלי כל הזמן.

דניאל שגיא: שי פה מתקן אותי.

דניאל שגיא: בפעם האחרונה באמת השווינו ביניהם כי רצינו לבחון את ההוראות.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני פשוט מרגישה שאתם אצלי פה כל שבועיים עם הארכה.

דניאל שגיא: אנחנו פה כל שבועיים.

אלינה ברדץ' יאלוב: לכן שאלתי לגבי ה-30 יום.

גלעד קריב: מה המשמעות של פקיעת המתווה בבתי הספר?

דניאל שגיא: המשמעות היא שתלמידים לא יצטרכו יותר לבצע בדיקות ביתיות פעמיים בשבוע בשביל להיות פטורים מבידוד, אלא למעשה יחולו עליהם ההוראות הכלליות.

דניאל שגיא: ההוראה הזו שאנחנו ביקשנו עכשיו להחיל על כל האוכלוסייה הלא מחוסנת ולא מחלימה היא למעשה פטור גורף מחובת בידוד, למעט אם יש להם בן בית מאומת, שזו כבר הוראה שחלה לגביהם.

דניאל שגיא: זאת אומרת, גם כשהמתווה חל, אם היה להם בן בית מאומת הם לא יהיו זכאים לפטור, אז למעשה מבחינתם אין שינוי בהיבט הזה אלא רק לגבי יתר האוכלוסייה, לא מחוסנת, לא מחלימה הבוגרת, שמקבלת גם כעת למעשה פטור מבידוד אלא אם כן יש להם בן בית מאומת.

יעל סלנט: לא, יש שינוי במובן זה שהם לא יצטרכו להיבדק ולא יצטרכו - - -

דניאל שגיא: אמרתי, כן.

דניאל שגיא: תלמידים לא יצטרכו יותר לעשות בדיקות אלא יקבלו פטור גורף מבידוד.

גלעד קריב: אני רוצה להבין ברמה הפרקטית האם יש כאן איזשהו שינוי לגבי שגרת הלימודים של תלמידים לא מחוסנים, או שבעצם מה שהיה הוא שממשיך.

שי סומך: רק שגרת הבדיקות.

שי סומך: השינוי לגבי שגרת הבדיקות.

גלעד קריב: אבל אני מבין שגם לפני השינוי הזה, תלמיד לא מחוסן שהיה בביתו בן משפחה חולה - - -

שי סומך: נכון.

אילנה גנס: היה מחויב בבידוד.

דניאל שגיא: היה נדרש בבידוד.

גלעד קריב: של כמה?

גלעד קריב: של חמישה ימים?

דניאל שגיא: אם הוא מקצר אותו.

אילנה גנס: אם הוא עושה בדיקה לקיצור בידוד ביום חמש, כן.

גלעד קריב: וזה את אומרת היה גם עכשיו.

אילנה גנס: נכון.

גלעד קריב: בעוד שתלמידים מחוסנים?

אילנה גנס: פטורים מבידוד.

דניאל שגיא: אותו הסדר שחל לגביהם גם בעבר, לא שינינו לגביהם.

דניאל שגיא: למחוסנים ולמחלימים יש פטור מבידוד, שוב, למעט מקרים קונקרטיים של חזרה מחו"ל ועוד הוראות שחלות עליהם בצו, אבל מחוסנים ומחלימים פטורים מחובת בידוד, למעט – גם עליהם יש איזשהו סעיף בצו, וזו הוראה שהייתה מתחילת הגל לפחות, אם יש להם קטין מתחת לגיל 12 או חסר ישע, גם אם הם מחוסנים מחלימים, הם שוהים איתו במקום הבידוד, היו חייבים בבידוד.

גלעד קריב: אפשר לשאול עוד שאלה?

אלינה ברדץ' יאלוב: אתה הקדמת אותי, חבר הכנסת קריב.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני רוצה לשאול שאלה ואחר כך אני אתן לך לשאול.

אלינה ברדץ' יאלוב: אתם זוכרים, לפני עשרה ימים בדיוק אנחנו דיברנו על מתווה לכיתות ז' עד י"ב, שם היה צריך לכתוב את הטפסים האלה פעמיים בשבוע.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו מבטלים גם את זה, אם אני מבינה נכון, זאת אומרת אין לנו שום דיווחים כרגע?

אילנה גנס: נכון.

קריאה: לא מאריכים.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא מאריכים, סליחה על המינוח.

אלינה ברדץ' יאלוב: חבר הכנסת קריב.

גלעד קריב: אני מייד אחזור.

אלינה ברדץ' יאלוב: בגדול, אנחנו לא מאריכים גם את זה, זאת אומרת אין לנו שום דיווחים כרגע.

אלינה ברדץ' יאלוב: תקנו אותי אם אני טועה.

דניאל שגיא: אין.

אלינה ברדץ' יאלוב: שוב, אני רוצה שתגידו לפרוטוקול כי זה הדבר הכי מבלבל את רוב ההורים, מה מדווחים ומה לא מדווחים.

אלינה ברדץ' יאלוב: מהיום לא מדווחים כלום, גם אלה שלא מחוסנים וגם אלה שכן מחוסנים.

אילנה גנס: לא ברישום ולא בבדיקות.

אלינה ברדץ' יאלוב: אוקיי.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז גם המלצת הדיווח כרגע מתבטלת.

קריאה: נכון.

אלינה ברדץ' יאלוב: או שעדיין יש המלצה של משרד החינוך בכל זאת לדווח דברים ולבדוק.

אלינה ברדץ' יאלוב: אין המלצות.

דניאל שגיא: בכל מקרה, אתה לא מחויב לפי הצו.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מזכירה לכם שלא הייתה חובת דיווח.

אלינה ברדץ' יאלוב: הייתה המלצת דיווח, כל פעם אנחנו קיבלנו ממשרד החינוך הודעות, אתם מתבקשים וכדומה.

קריאה: לגבי מחוסנים את אומרת?

אלינה ברדץ' יאלוב: לגבי כולם.

דניאל שגיא: לא, לגבי לא מחוסנים זו הייתה חובה.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, זאת לא הייתה חובה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אם רצית להיפטר מבידוד אז בעצם היית מדווח.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא הייתה חובה בשום צורה שהיא, הייתה המלצה.

אלינה ברדץ' יאלוב: לאלה שלא מחוסנים הייתה המלצה כדי להיפטר מבידוד, ואלה שמחוסנים הייתה המלצה באופן כללי.

אלינה ברדץ' יאלוב: עכשיו גם המלצות כאלה מבוטלות?

אלינה ברדץ' יאלוב: יש לנו מישהו ממשרד החינוך שיכול להגיד את זה במפורש?

שי סומך: זה מ-11 במרס.

אלינה ברדץ' יאלוב: כלומר, ממחר בעצם גם המלצה לא קיימת במשרד החינוך.

שי סומך: הייתי אומר, ליתר דיוק, מוחרתיים.

דניאל שגיא: מוחרתיים.

דניאל שגיא: זה בין ה-10 ל-11, בחצות.

אלינה ברדץ' יאלוב: סליחה, מחר זה ה-10, נכון.

אלינה ברדץ' יאלוב: בעצם מחר זה היום האחרון שמומלץ לדווח, וזה נגמר.

דניאל שגיא: נכון.

אלינה ברדץ' יאלוב: הבנתי.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה על ההבהרה.

יעל סלנט: בעצם, חלק מההוראות שיש כאן זה להאריך את הצו כולו, ובצו כולו יש עוד כל מיני הוראות שנכון שאנחנו לא נוגעים בהן פה באופן מפורש אבל שמוארכות מעצם זה שאנחנו מאריכים את הצו.

יעל סלנט: בין היתר, הנושא של ביקור במוסדות בריאות ובמוסדות רווחה.

יעל סלנט: אני מזכירה, יש לנו הוראה שנמצאת בצו כבר זמן מסוים ועכשיו גם הוועדה יכולה לפקח עליה פרלמנטרית – מבחינת הארכת הצו אני מדברת – לא יבקר אורח שהינו קטין מתחת לגיל 3 במבנה של מוסד בריאות או מוסד רווחה, ומנהל של מוסד כאמור לא יאפשר ביקורים של אורח כאמור, אלא אם התקיימו לגביו התנאים המפורטים להלן, ומדובר על זה שסך כל האורחים לכל דייר או שוהה קבוע לא יעלה על אורח אחד ביום.

יעל סלנט: אנחנו רואים פה את ההגבלה לגבי האורחים.

אלינה ברדץ' יאלוב: שממשיכה להיות בעצם.

יעל סלנט: שממשיכה להיות.

יעל סלנט: עוד פעם, אורח אחד ביום, וכתוב כאן גם בדיוק איזה בדיקות צריך לעשות מי שהוא מחלים ואיזה בדיקות צריך לעשות מי שהוא לא מחלים ומחוסן.

אלינה ברדץ' יאלוב: מה קורה מבחינת הצוות?

אלינה ברדץ' יאלוב: מה הם מחויבים ולמה בכלל זה נשאר?

אלינה ברדץ' יאלוב: אם אתם אומרים שכרגע יש ירידה בתחלואה וכדומה, אז למה אנחנו מגבילים לאורח אחד?

אילנה גנס: קודם כול, אנחנו מדברים פה באמת על האוכלוסייה הרגישה והפגיעה ביותר, בסיכון מוגבר לתחלואה קשה ולתמותה, ולכן מבחינתנו, ההוראות שחלות על האוכלוסייה הזאת הן יותר מחמירות, גם לגבי צוות, גם לגבי מבקרים, ואגב, גם לגבי חובת עטיית מסכות בשטח פתוח, שהמקום היחיד שזה נשאר זה במקומות האלה כי שם אנחנו מבינים, עדיין, למרות שבשטח פתוח הסיכון הוא הרבה יותר נמוך וביטלנו את החובה הזאת בכל המקומות האחרים, זה המקום היחיד שאנחנו השארנו את החובה הזאת, באמת בשביל להגן על האוכלוסייה הזאת, כחלק מהאסטרטגיה.

אילנה גנס: מבחינת חובת בדיקות, למעשה תקנות תו ירוק עדיין חלות עד מחר וגם אותן אנחנו לא מחדשים, אבל, מה שחל לגבי מוסדות בריאות זה הוראות מנכ"ל, הוראות מנהל שבעצם מחייבות עדיין את כל העובדים הלא מחוסנים להמשיך לעשות בדיקות PCR בתדירות של פעם בשבוע לפחות, וזה משהו שנשאר בהוראות מנהל, לא בתקנות.

אילנה גנס: כנ"ל מוסדות רווחה, בעצם יהיו לגביהם הוראות מנהל של משרד הרווחה.

יעל סלנט: אם יש את הסמכות בחוק סמכויות מיוחדות, אז למה לא ממשיכים עם תקנות מכוח חוק סמכויות מיוחדות ולמה הולכים למתווה כזה של הוראות מנהל בעצם?

אילנה גנס: קודם כול, המתווה הזה היה קיים גם קודם.

אילנה גנס: יש היום הוראות מנהל שמחייבות עובדי בריאות בפרוטוקול חיסונים והרבה מאוד חובות אחרות שחלות עליהם כעובדי בריאות, לא רק לגבי קורונה או בדיקות אלא לגבי מגוון מאוד מאוד רחב של מחלות מדבקות אחרות, שחלקן בעצם נועדו להגן על העובדים וחלקן נועדו להגן על המטופלים כדי שהעובד לא יוכל להדביק אותם, לא יסכן את המטופלים שהוא נותן להם שירות.

אילנה גנס: זה משהו שהוא קיים בהוראות מנהל כבר הרבה זמן, עוד לפני הקורונה, וסך הכול יש על זה הקפדה ואכיפה בכל מערכת הבריאות, גם מערכת הרווחה הצטרפה לאותו הסדר ויש בעצם סמכות אכיפה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אם אנחנו כבר מדברים על הקלות, אולי בהוראות מנהל יש סמכות לשיקול דעת של מנהל המוסד כי לצורך העניין יש מקרים מאוד מאוד חריגים, ואני הבנתי שבתקופה האחרונה – ככה לפחות שמעתי – אין להם בכלל סמכות לדון לגבי אורח שני או שלישי.

אלינה ברדץ' יאלוב: האם זה נכון או לא נכון, קודם כול, ואם זה לא נכון, האם אולי יש מקום כן לתת להם את שיקול הדעת הזה?

אילנה גנס: באופן עקרוני, יש להם מקום לשיקול דעת במקרים חריגים ומאפשרים במקרים חריגים להכניס יותר מאורח אחד.

אילנה גנס: ככלל, אנחנו עדיין עם אלפי מאומתים מדי יום, אנחנו לא ירדנו עדיין לתחלואה ממש נמוכה, ולכן להערכתנו, בטווח של החודש הקרוב, עדיין נכון להשאיר את ההגבלה הזאת ככלל אצבע, עם כמובן החרגות שאנחנו מאפשרים.

אילנה גנס: כמובן, ככל שהתחלואה תמשיך לרדת, אנחנו מניחים שנוכל להוריד גם את ההגבלה הזאת.

יעל סלנט: יש לכם נתונים ספציפיים על המוסדות מהסוג הזה?

יעל סלנט: בכל זאת, אנחנו מבינים שזאת אוכלוסייה מאוד מאוד רגישה וגם בוודאי החיוב בבדיקות נועד להגן עליהם, אבל ההגבלה של אורח אחד ביום, היא נראית די משמעותית.

יעל סלנט: השאלה אם יש לכם איזשהם נתונים מספריים שאתם יכולים לתת פה על מידת התחלואה במסגרות האלה במוסדות בריאות ובמוסדות רווחה.

אילנה גנס: קודם כול, עדיין התחלואה שם ממשיכה, נכון לעכשיו, גם שם אנחנו רואים מגמת ירידה, אבל רק אתמול עדיין היו עשרות מוסדות שהייתה בהם התפרצות, 60 או 70 מוסדות, אם אני זוכרת נכון, אני יכולה לבדוק את המספר המדויק, זאת אומרת עדיין יש תחלואה במוסדות האלה.

אילנה גנס: וגם, עדיין יש תחלואה באוכלוסייה, בעצם ההוראה מבוססת דווקא פחות על התחלואה במוסד עצמו אלא יותר על התחלואה באוכלוסייה, שפשוט מסכנת את האנשים, וככל שיש יותר מבקרים, יותר מגעים, הסיכון להדבקה של האוכלוסייה הזאת הוא יותר גבוה, למרות שרוב האוכלוסייה במגן אבות היא מחוסנת בארבע מנות, אנחנו מעל 90% מחוסנים בארבע מנות במערך מגן אבות בקרב הדיירים במוסדות.

אלינה ברדץ' יאלוב: אוקיי.

אלינה ברדץ' יאלוב: בעצם אנחנו עם המוסדות האלה הסתדרנו.

אלינה ברדץ' יאלוב: עוד שאלה.

אלינה ברדץ' יאלוב: הרי הצו, אם אני מבינה נכון, הוא כתוב כרגע בצורה מאוד מסוימת.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו כמעט פותחים את הכול, למעט מקרים חריגים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אם אני מבינה נכון, הניסוח פה הוא טיפה מבלבל.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני לפחות כשקראתי, זה לא היה פשוט.

אלינה ברדץ' יאלוב: שאלה אליכם.

אלינה ברדץ' יאלוב: האם אתם רוצים אולי בהמשך, כשאתם תגיעו אליי ב-10 באפריל, איכשהו לנסח את זה בצורה כזאת שגם האזרח הפשוט יבין את זה כי אני נאלצתי להיעזר פה ביעל כדי להבין מה מותר ומה אסור.

דניאל שגיא: יש פה שני דברים שצריך לקחת בחשבון.

דניאל שגיא: דבר ראשון, זאת הוראה שיש לה משמעות שצריך לבחון אותה בתקופה הזו.

דניאל שגיא: יכול מאוד להיות שבסוף התקופה נראה שהיא גרמה להשלכות כאלה ואחרות ונחזור אחורה למה שהיה, אז בהקשר הזה זה ייבחן באמת בתקופת הזמן הזו.

דניאל שגיא: הדבר השני, יש פה מתווה אנטיגן שהוא הוראת שעה, שהוא כרגע עד ה-1 באפריל, שגם הוא בבחינה וגם הוא נבחן.

ענת כהן שמואל: זה בתיקון 21.

אלינה ברדץ' יאלוב: קטענו אותך במשפט, אבל זה כבר התיקון הבא.

יעל סלנט: אני רוצה להגיד שזה גם עלה בשיחות המקדימות עם משרד הבריאות, אני חושבת שציינתי את זה גם בפני משרד המשפטים.

יעל סלנט: באמת ברגע שהתהפכה בררת המחדל ועכשיו הוא הכלל, שככלל, לא צריך בידוד אלא במקרים מאוד מאוד מצומצמים, לעומת קודם שהכלל היה שכן צריך בידוד ויש פטורים מאוד נקודתיים, אז הצו הפך להיות נורא מסורבל ולא ידידותי למשתמש.

יעל סלנט: באמת צריך לחשוב פה על תיקון מאוד משמעותי לקראת החזרה שלכם אלינו לוועדה, תיקון מאוד משמעותי שגם ינגיש את הצו ולא רק מבחינת נוסח אלא גם מבחינה מהותית.

שי סומך: אני יכול לומר, אנחנו מודעים לקושי הזה.

שי סומך: הסיכום הבין-משרדי הוא שיהיה שיח בנושא הזה לקראת התיקון הבא.

שי סומך: חלק מהשיקולים זה גם תיקון 21, זאת אומרת יקל עלינו לעשות את התיקון שאת מדברת עליו אחרי שתיקון 21 יהפוך להוראת קבע.

שי סומך: אנחנו מודעים לזה והסיכום הוא שיהיה שיח בנושא לקראת התיקון הבא.

יעל סלנט: אוקיי.

יעל סלנט: רק עוד חידוד אחד, אילנה.

יעל סלנט: לגבי העובדים במוסדות בריאות ובמוסדות רווחה, גם מבחינה משפטית וגם מבחינה אפידמיולוגית, אתם אומרים שבעצם חובת הבדיקות עכשיו – בדיקות PCR את אומרת – היא תהיה מכוח הוראות מנהל, ואחת לכמה זמן הם יצטרכו להיבדק?

אילנה גנס: אחת לשבוע.

יעל סלנט: וקודם זה היה מכוח תקנות לפי חוק סמכויות מיוחדות?

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: זה היה בתקנות תו ירוק עובדים.

יעל סלנט: ולמה בעצם השינוי הזה עכשיו?

יעל סלנט: למה לא להמשיך לגביהם את ההסדר מכוח התקנות האלה?

יעל סלנט: אם יש סמכות בכוח חוק סמכויות מיוחדות, למה?

דניאל שגיא: אנחנו נבחן את המסגרת המשפטית לעשות את זה.

אילנה גנס: אפידמיולוגית זה לא משנה.

יעל סלנט: אני מבינה, אבל אני כן שואלת מבחינה משפטית למה לעשות את זה בנהלים, בכל זאת תקנות מגיעות לכנסת.

דניאל שגיא: התקנות עדיין בתוקף עד מחר.

יעל סלנט: כן, אבל אין לכם כוונה לתקן.

דניאל שגיא: בסדר, הן כרגע עדיין בתוקף עד מחר ואנחנו באמת נבחן את המסגרת המשפטית איך לעשות את זה.

יעל סלנט: דווקא בגלל שזה עד מחר חשוב לנו כי אנחנו בעצם מאריכים פה הוראה שהיא מאוד משמעותית לגבי כל אותם שוהים במוסדות.

יעל סלנט: אנחנו רוצים לוודא שלגבי העובדים לא יצא שכל אחד יכול להיכנס ובעצם יש פה הגבלה דרקונית רק לגבי המבקרים כי אם זו אוכלוסייה שצריך להגן עליה, כמובן צריך להגן עליה מכל הכיוונים.

דניאל שגיא: שוב, אילנה גם הסבירה, האינטרס פה הוא להמשיך את חובת הבדיקות גם לגבי העובדים, זו חובה שהייתה.

אלינה ברדץ' יאלוב: זה ברור.

אלינה ברדץ' יאלוב: פשוט כדי שזה לא ייפול בין הכיסאות ואם אתם אומרים שזה פוקע מחר, אתם חייבים לשים לב לזה כי אחרת אנחנו מגינים מצד אחד, ונותנים יד חופשית מצד שני.

יעל סלנט: וגם לא סתם יש את חוק סמכויות מיוחדות, שמחייב איזשהו פיקוח פרלמנטרי על הדבר הזה.

יעל סלנט: בהוראות מנהל כמובן שזה לא יקרה, זה לא קורה.

שי סומך: אנחנו נבחן את זה, זו שאלה שצריך לבחון אותה.

שי סומך: אני לא מטפל בזה ישירות, זו שאלה שצריכה להיבחן, רק אני אומר, מגן אבות היה עוד מתחילת הקורונה וגם בתקופות שחוק הסמכויות היה קיים, כסמכות רגולטור או סמכות מעשית.

שי סומך: מעסיק של מוסדות רפואיים, יש לו סמכות לקבוע מגבלות על העובדים שלו שקשורות לתפקיד ולהגנה על האנשים שהוא מטפל בהם, אבל זו שאלה – בהחלט, אני לא הכרתי את העניין הזה, כמו שאמרה דניאל אנחנו נבחן את זה.

אלינה ברדץ' יאלוב: הוועדה מעלה את הסוגיה הזאת כדי שזה יהיה גם לפרוטוקול, שזה לא יתפספס ובסופו של דבר אנחנו לא נצא עם סיטואציה שבאמת הם חצי מוגנים, אולי אפילו לא מהצד הנכון.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני רוצה להעלות בזום את עורך דין אורן פסטרנק, בבקשה.

אלינה ברדץ' יאלוב: בוקר טוב.

אורן פסטרנק: תודה רבה, גברתי ממלאת מקום היושבת-ראש.

אורן פסטרנק: עורך דין אורן פסטרנק, מייסד מחאת הריבון.

אורן פסטרנק: מספר נקודות, ברשותך.

אורן פסטרנק: נקודה ראשונה היא שלשיטתנו, צריך ללכת, הגיע הזמן שישראל תלך בעקבות מולדות האומיקרון, שהן דרום אפריקה, בריטניה, הן המולדות הגדולות של האומיקרון, ושם כמעט מתחילת הדרך לא היה צורך בכניסה לבידוד או ביצוע בדיקות בחשיפה למאומת, למעט כמובן מי שלא מרגיש טוב, ופה המקום שוב להדגיש, כל מי שלא מרגיש טוב, שיישאר בבית.

אורן פסטרנק: אבל, אם משרד הבריאות בכל זאת חושב שעדיין יש מקום לבדיקות ולמתווה בידודים כזה או אחר, בין אם לתלמידים ובין לשאר המשק, דבר שאנחנו חושבים שהוא טעות והוא פוגע בכלכלה והוא פוגע בזכויות-יסוד, אבל אם עדיין זו הסברה של משרד הבריאות, יש לייצר מתווה שוויוני למחוסנים ולא מחוסנים כאחד.

אלינה ברדץ' יאלוב: לדעתי אנחנו מתקרבים לזה היום עם כל התיקונים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אם אני מבינה נכון, אנחנו מבטלים גם את הבדיקות בבתי ספר וגם בעוד כל מיני מקומות, אז אנחנו בדיוק מתקרבים למה שאתה אומר.

אורן פסטרנק: צריך לחדד פה נקודה, ואולי באמת אפילו אני אקטע את דבריי רק כדי שישר ישיבו ואולי יחסכו ממני עוד פרק של דברים.

אורן פסטרנק: אני רוצה לשמוע ממשרד הבריאות, החל מיום 10 במרס, תלמידים שאינם מחוסנים ואינם מחלימים, בגלל שכרגע מתבטל הפטור שניתן בעקבות הבדיקות הדו-שבועיות, האם עכשיו הם יחזרו למתווה המקורי ולמעשה יתחילו בבידוד אחר בידוד אחר בידוד אחר בידוד – אני מכיר את זה מקרוב, הבנים שלי כבר חוו חודשים של בידודים בגלל חשיפה למאומת של מחוסנים, שנדבקים ומדביקים בדומה בנתונים ללא מחוסנים.

אורן פסטרנק: נהפוך הוא, לפי הנתונים של משרד הבריאות בדשבורד, 1 ל-100,000 מנורמל, המחוסנים בבוסטר בתוקף הם אלה שהכי הרבה מאומתים, יותר מאשר הלא מחוסנים ולבטח יותר מאשר המחוסנים לא בתוקף שהם כרגע מראים משום מה את שכבת ההגנה הגבוהה ביותר, אבל אני רוצה להבין תשובה לדבר הזה לפני שאני ממשיך.

אלינה ברדץ' יאלוב: לדעתי התשובה ניתנה אבל אני אשמח שוב לתשובה של משרד הבריאות, רק לא מ-10 אלא מ-11.

אורן פסטרנק: בבקשה.

אורן פסטרנק: את צודקת.

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: הסברנו את זה גם קודם, שמה-11 במרס בעצם הפטור מבידוד בעקבות חשיפה שהיא איננה חשיפה ביתית, ניתן ללא התניה בדיווח היעדר תסמינים או ביצוע בדיקות, גם עבור ילדים שאינם מחוסנים, שיהיו רשאים להמשיך במתווה חינוך פרונטלי והגעה לבית הספר.

אילנה גנס: ולא רק לבית ספר, בעצם חל עליהם פטור מבידוד, אלא אם כן מדובר בחשיפה ביתית, שאז גם לגביהם, כמו כל יתר אזרחי מדינת ישראל, תחול חובת בידוד במידה ואינם מחוסנים.

אורן פסטרנק: אוקיי.

אורן פסטרנק: אז קודם כול אני שמח שמשרד הבריאות קיבל את גישתנו בנושא, בשעה טובה, וצריך להרחיב את העניין מעבר לתלמידים גם לשאר אזרחי ישראל.

אורן פסטרנק: אני לא מוצא הבדל בין תלמיד שהולך לבית ספר לבין עובד שהולך לעבודה, כלומר לא יכול להיות שעובד שמגיע למקום עבודתו, בגלל שהוא לא מחוסן, הוא עכשיו יצטרך להיכנס לבידוד אחר בידוד אחר בידוד אחר בידוד.

דניאל שגיא: אולי לא הסברנו טוב.

אלינה ברדץ' יאלוב: אם אנשים עדיין לא מבינים, אולי זה דורש הסבר יותר מורחב כי אני הבנתי ולכן לא שאלתי שאלות נוספות.

אורן פסטרנק: כי זה לא ברור.

אורן פסטרנק: אני עורך דין וקראתי את הצווים, שום דבר שם לא ברור.

אורן פסטרנק: זה פשוט בלתי אפשרי.

אלינה ברדץ' יאלוב: על זה כבר דיברנו, שיש לנו בעיה עם נוסח הצו ואתם אמרתם שאתם תשקלו את הניסוח.

אורן פסטרנק: יש לי הצעה לגברתי היושבת-ראש בנושא הזה.

אורן פסטרנק: אני מבקש מיושבת-ראש הוועדה, אם מחליטים להשאיר את התקנות – כשעמדתנו היא שלא צריך להשאיר אותן ותיכף אני אמנה עוד כמה סיבות – אבל גם אם מחליטים לאשר, צריך לאשר אותן לשבוע ימים, לכל היותר, כדי שמשרד הבריאות יחזור עם תקנות מסודרות וברורות שהציבור, לפחות חברי הכנסת ועורכי הדין, לפחות שאנחנו נבין אותן.

אורן פסטרנק: בלתי אפשרי להבין מה קורה שם, זה פטור על פטור על פטור.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני אשמח למשפט אחד של עורכת דין דניאל, באמת תסכמי את כל מה שאמרת שוב.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו דיברנו על זה שהצו – כמו שאמר עורך דין אורן – בגלל שהוא פטור על פטור, אז לפעמים לא מבינים מי פטור ומי לא פטור, אז יותר פשוט להגיד מי לא פטור, וזה יהיה לדעתי במשפט אחד וחצי.

אורן פסטרנק: האם לא מחוסן צריך להיכנס לבידוד.

אילנה גנס: חובת הבידוד עדיין חלה.

אילנה גנס: האוכלוסייה היחידה זה אנשים שאינם מחוסנים או מחלימים בחשיפה ביתית בלבד.

אילנה גנס: זהו.

אילנה גנס: זה זהה למבוגרים, ילדים בכל קבוצות הגילאים, ולא משנה אם החשיפה היא במסגרת חינוך, בסופר או במקום עבודה.

אילנה גנס: במידה וזאת לא חשיפה ביתית, ומדובר באדם מחוסן או לא מחוסן, אין עליהם חובת בידוד יותר החל מ-11 במרס.

אורן פסטרנק: אין הבדל בין מחוסנים ללא מחוסנים?

אלינה ברדץ' יאלוב: לא.

אורן פסטרנק: המתווה שוויוני לחלוטין גם לגבי עובדים?

גלעד קריב: אורן, אתה לא מקשיב למה שאומרים.

אורן פסטרנק: סליחה, לא שמעתי.

גלעד קריב: לא.

גלעד קריב: נאמר בצורה מפורשת.

גלעד קריב: ההבדל בין מחוסנים ללא מחוסנים הוא במקרה של חשיפה ביתית.

גלעד קריב: אם ישנה חשיפה אז יש הבדל בין מחוסנים ללא מחוסנים.

אורן פסטרנק: זה מה שאני אומר.

אורן פסטרנק: שמישהו יסביר, שמישהו ייתן הצדקה אפידמיולוגית בבקשה כי אני יושב כרגע מול הדשבורד של משרד הבריאות ורואה שהמחוסנים נדבקים יותר מאשר לא מחוסנים, ולבטח יותר מאשר מחוסנים לא בתוקף.

אורן פסטרנק: מי שנעצר בזריקה השנייה, לפי הנתונים בדשבורד של משרד הבריאות הוא בסיכוי הרבה יותר נמוך להידבק, אז איפה ההצדקה?

אורן פסטרנק: חוק הסמכויות דורש להביא הצדקות אפידמיולוגיות לדברים, ופה אני מכניס במאמר מוסגר, גם דיברו קודם למה מכניסים את זה בהוראות מנהל.

אורן פסטרנק: הדבר הזה צריך להיפסק, זאת שערורייה.

אורן פסטרנק: תבהירו את הדברים מכוח חוק הסמכויות בצורה מסודרת, את כל ההנחיות, תעבירו תקנות מסודרות, תאשרו את זה עכשיו ליומיים-שלושה, לשבוע, תעבירו תקנות שאפשר להבין אותן.

אורן פסטרנק: אי אפשר להבין אותן.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה רבה לך, עורך דין אורן.

אורן פסטרנק: אני רוצה לעבור לנקודות הבאות כי יש מסכות שגם כלולות פה בצו וחשוב לדבר גם על כך.

אורן פסטרנק: לגבי מסכות, העברתי גם ליושב-ראש ועדת חוקה והעברתי גם לך, גברתי ממלאת מקום היושבת-ראש הקבועה של ועדת הבריאות.

אורן פסטרנק: יש שני מחקרים רציניים שנעשו בעולם בנושא מסכות.

אורן פסטרנק: אם משרד הבריאות רוצה להציג בפניי ובפני הציבור מחקרים רציניים נוספים, אנא שיעשה זאת.

אורן פסטרנק: אנחנו לא מכירים, בדקנו עם גדולי המדענים והחוקרים בישראל.

אורן פסטרנק: שני המחקרים הכי רציניים שנעשו בעולם בנושא מסכות, האחד בדנמרק, קובע שאין שום יעילות למסכות, אפס יעילות; המחקר השני הבנגלדשי מדבר על יעילות של בין 5% ל-9%, אולי 10%, אל תתפסו אותי במילה, מתוך 100.

אורן פסטרנק: חברים, זה יכול להיות אפילו סטיית תקן.

אורן פסטרנק: אני מבקש לתת הצדקה אפידמיולוגית לכך שפה פעם אחר פעם מאריכים את התקנות שמדברות על חובת מסכות.

אורן פסטרנק: החוק דורש הצדקה אפידמיולוגית.

אורן פסטרנק: אי אפשר להגיד יש איזה מחקר עלום שם בחו"ל.

אורן פסטרנק: בבקשה, תציגו אותו, תעבירו אותו ליושבת-ראש, תפרסמו אותו באתר, נקרא אותו, ניתן למדענים שלנו לשבת עליו.

אורן פסטרנק: אנחנו יודעים שיש כל מיני מחקרים איזוטריים לא רציניים, שזו בדיחה בכלל שמדינת ישראל יכולה להסתמך עליהם.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה רבה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו שמענו את הנקודה, פשוט בגלל הגבלות הזמן אני לא יכולה לתת לך יותר.

אורן פסטרנק: אני אמשיך לנושא הבא כי יש פה עוד נושא חשוב.

אלינה ברדץ' יאלוב: בקצרה, בדקה אם אפשר.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה.

אורן פסטרנק: בקצרה, בנושא המסכות, גם להתייחס לכך שמסמך הצט"מ מיום 30 במרס 2020 היה חד-משמעי לגבי כל הנושא של מסכות, שהן לא יעילות.

אורן פסטרנק: אומנם הם חזרו בהם אולי לאחר מכן אבל הדברים שם מדברים בעד עצמם.

אורן פסטרנק: שלחתי לגברתי היושבת-ראש שתקרא את המסמך ותבין עד כמה הדברים חמורים כי מדברים שם על כך שמסכות, הן נועדו בעיקר לייצר צייתנות אצל הציבור ואין מחקרים רציניים שמראים את היעילות שלהן.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני אשמח עכשיו להתייחסות של משרד הבריאות בנושא, אבל אתה רצית לעבור לנקודה אחרונה.

אורן פסטרנק: שר הבריאות צולם לפני יומיים במקום סגור עם כל צמרת משרד הבריאות, כולם ללא מסכות, למעט איזה שני עובדים זוטרים עם מסכות, ואני חושב שהגיע הזמן להפסיק מייד מייד עם הדבר הזה, לשחרר את אזרחי ישראל מהמסכות.

אורן פסטרנק: לא יכולה להיעשות פה הפרדת מעמדות, שהבן שלי ישב בכיתה שמונה שעות ביום חנוק עם מסכה, ושר הבריאות מסתובב בלי מסכה.

אלינה ברדץ' יאלוב: עורך דין פסטרנק, אנחנו הבנו את הנקודה.

אלינה ברדץ' יאלוב: היית מאוד מאוד ברור.

אורן פסטרנק: בבקשה, נקודה אחרונה.

אורן פסטרנק: משרד הבריאות פה מדבר על זה שיש רק 18% לא מחוסנים, הכול טוב ויפה.

אורן פסטרנק: אני מבקש שמשרד הבריאות יציג בשקיפות לציבור באופן מיידי את כמויות האוכלוסיות השונות שהוא מדבר עליהן, בחתכים: מחוסנים, לא מחוסנים, מחלימים שקיבלו זריקה, מחלימים שלא קיבלו זריקה, את כל הנתונים, אני דרשתי את זה במכתב רשמי לפני שלושה חודשים, משרד הבריאות עדיין מסתיר את המידע הזה ולכן אי אפשר לנרמל גם את הנתונים כמו שצריך, שמוצגים באתר משרד הבריאות, את המספרים המוחלטים, בשביל לבדוק את הנרמולים שלהם.

אורן פסטרנק: תודה רבה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אוקיי.

אלינה ברדץ' יאלוב: הבנו.

אלינה ברדץ' יאלוב: שמענו.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה רבה לך, עורך דין פסטרנק.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו נקשיב עכשיו לתשובה קצרה של משרד הבריאות כי יש לנו עוד צו.

אורן פסטרנק: אשמח להגיב אחר כך לדבריה.

אורן פסטרנק: תודה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מצטערת שלא אוכל לתת לך, פשוט יש לנו עוד צו והזמן שלנו קצוב, עד 11:00, כי המליאה נפתחת.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מתנצלת.

אילנה גנס: לגבי מסכות, שימוש במסכות לפתוגן שמועבר דרך הדבקה נשימתית, אם זה טיפתית או אם זה הווירוסולית, בעצם המסכה יש לה תפקיד מאוד מאוד חשוב בהגנה ובמניעת חשיפה.

אילנה גנס: אנחנו יודעים לפי נתונים לגבי פתוגנים נשימתיים, לאו דווקא קורונה, שהסבירות להדבקה ברגע ששני הצדדים עוטים מסכה היא פחות מ-5%, כולל אם אנחנו משתמשים במסכת פה-אף רגילה.

אילנה גנס: אם אנחנו משתמשים כמובן במסכות ברמת מיגון יותר גבוהה – אם זה N95, N98, N99 – הן לא נדרשות למתאר הרגיל היומיומי אלא מיועדות בעיקר עבור חולים שיש להם גורמי סיכון מאוד מאוד משמעותיים, מדוכאי חיסון וכו', ובעיקר במתארים כמו מחלקות אשפוז של קורונה, שם רמת העומס הנגיפי גם באוויר היא מאוד גבוהה, ולכן שם אנחנו כן דורשים בהמלצה גם של יועצים של מחלות זיהומיות שלנו, של משרד הבריאות, לעטות מסכה מסוג N95 ומעלה.

אילנה גנס: אלה המקומות היחידים שיש חובה.

אילנה גנס: חלק מהשיח היה גם בצט"מ על סוג המסכה, האם נכון להמליץ לכל צוותי הרפואה להשתמש ב-N95, כן או לא, והעמדה שלהם הייתה בסוף שאין צורך.

אילנה גנס: למרות שזה נותן רמת הגנה יותר גבוהה, כל מי שמשתמש במסכת N95 ומעלה מכיר שהמסכה הזאת היא הרבה פחות נוחה לשימוש, הרבה יותר קשה לנשום איתה במשך שעות ארוכות, ולכן בסופו של דבר אנשים יותר מורידים את המסכה הזאת, עושים הפסקה, ולכן הסיכוי להדבקה הוא יותר גבוה.

אלינה ברדץ' יאלוב: יש לכם מחקרים שמוכיחים את הדבר הזה?

אלינה ברדץ' יאלוב: עורך דין פסטרנק פה אמר – שוב, לא בדקתי – אבל הוא אמר שיש שני מחקרים ששוללים את הטענה הזאת.

אלינה ברדץ' יאלוב: האם יש לכם באמת מחקר שלכם או של שיבא, מהארץ או מחו"ל, שמוכיח את זה?

אלינה ברדץ' יאלוב: יש פה טענה שהיא צריכה באמת להיבדק.

אילנה גנס: יש על זה הרבה עבודות, גם על צוותי רפואה דרך אגב, במתארים שונים.

אילנה גנס: בתחילת הקורונה נעשו לא מעט סקרים גם על עובדי בריאות, על עובדים בתחום של רפואת שיניים, על כל מיני מצבים חריגים שבהם המטופל לא יכול לעטות מסכה ולכן ניסינו לבחון מה רמת המיגון הנדרשת עבור מטפל, שהוא בעצם הצד היחיד שיכול להתמגן.

אלינה ברדץ' יאלוב: אתם יכולים לפרסם איפשהו את התוצאות?

אילנה גנס: אפשר.

אילנה גנס: אנחנו עשינו את ההערכות האלה גם לצורך קבלת החלטות ומדיניות שלנו עבור דרגת מיגון נדרשת לצוותי רפואה, לציבור, ולכן יש לנו הרבה נתונים על זה.

אילנה גנס: אפשר לרכז את זה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני אשמח.

אילנה גנס: וזה לא חדש לגבי קורונה, זה משהו שאנחנו מכירים על פתוגנים נשימתיים לאורך שנים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אם זה מעלה סימני שאלה, אני חושבת שהדברים צריכים להיות מפורסמים, כי שוב, זה לא משנה מה אני חושבת בנושא הזה אבל אנשים לפעמים צריכים באמת נתונים רשמיים כדי להרגיש שלא סתם מכריחים אותם לשים את הדבר הזה על הפה.

אלינה ברדץ' יאלוב: חבר הכנסת קריב.

גלעד קריב: אני חייב לומר, הנושא הזה גם נדון בוועדת חוקה בדיון האחרון.

גלעד קריב: אני מוטרד מהעובדה שהממשלה לא הביאה מתווה הדרגתי בנושא המסכות ואני עוד יותר מוטרד מזה שמבקשים פה הארכה ל-30 ימים.

גלעד קריב: אני בוועדת חוקה אמרתי שראוי היה לבוא עם מתווה הדרגתי, כמו שבאו עם מתווה הדרגתי בנושא התו הירוק בחודשים האחרונים, לבוא ולומר, במקומות עבודה למשל, שבהם אין תחלופה דרמטית, פוטרים ממסכות, משאירים את המסכות להתקהלויות גדולות, לפעולות.

גלעד קריב: צריך להבין איפה אנחנו נמצאים.

גלעד קריב: במסעדות ובחדרי כושר, שבהם הפעילות הנשימתית מואצת, משרד הבריאות הוא זה שאומר שכשאוכלים, כשרוקדים, כשעושים פעילות גופנית, יש יותר סכנה.

גלעד קריב: שם החזירו את הכל לשגרה ואין חובת מסכות.

גלעד קריב: אתה לא יכול להיות בחדר כושר עם מסכה, או במסעדה, אבל במשרד שבו יושבים יותר משני עובדים בחדר צריך מסכה.

גלעד קריב: זה לא הגיוני.

גלעד קריב: זה פשוט לא הגיוני.

גלעד קריב: אני לא נמצא במקום של עורך הדין פסטרנק, אני לא חושב שצריך להסיר במהירות את המסכות, אבל להביא מתווה שאין בו שום הדרגתיות ועוד לבקש 30 ימים, בעיניי זו טעות.

גלעד קריב: אני רוצה להמליץ – אני לא חבר בוועדה הזאת – אני רוצה להמליץ לא לאשר את הצו ל-30 ימים.

גלעד קריב: אני חושב שזה לא הגיוני במתארים הנוכחיים לאשר צו ל-30 ימים כשמדובר על השארת אותו סטנדרט.

גלעד קריב: אני חושב שבנושא המסכות צריך לתת פה שבועיים ולאותת לממשלה, תחזרו עם מתווה יותר מדורג בנושא המסכות.

גלעד קריב: זה דבר אחד.

גלעד קריב: דבר שני, אני מנצל את ההזדמנות כי נאמרו פה דברים.

גלעד קריב: מכובדיי במשרד הבריאות ובמשרד המשפטים, יש חוק.

גלעד קריב: מנהלים במדינת ישראל לא מכוח החלטות מחייבים עובדים שלהם בבדיקות רפואיות.

גלעד קריב: זהו.

גלעד קריב: ולכן, ככל שאתם חושבים שעדיין צריכים שעובדים לא מחוסנים במקום כזה או אחר יבצעו בדיקות, יש מסלול אחד, קוראים לו חוק הסמכויות ותקנות.

גלעד קריב: ואני אומר כאן, אל תביאו אותנו למצב שבעוד שבועיים נגלה שאתם באים לוועדת החוקה, מודיעים שאתם לא מאריכים תקנות, ואז בפועל, בחלק גדול מהמקרים המציאות נמשכת מכוח הוראות מינהל.

גלעד קריב: הסיפור הזה לא יהיה, אני אומר את זה כאן.

גלעד קריב: אתם יודעים שוועדות הכנסת בגדול מגבות הרבה מאוד מן הצעדים שלכם, גם כשיש בינינו חילוקי דעות או השקפות, לרוב אנחנו נוטים לסייע ולתמוך ולגבות.

גלעד קריב: אל תעקפו את הבית הזה בכל מיני מהלכים ותרגילים.

גלעד קריב: אני שם את זה כאן, זה רלוונטי לוועדת הבריאות, זה רלוונטי לוועדת החוקה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מסכימה איתך.

גלעד קריב: אך ורק תקנות בהתאם לפקודת בריאות העם, צווים פקודת בריאות העם, ותקנות על פי חוק הסמכויות.

יעל סלנט: אני רוצה להגיד שבאמת הנושא הזה עלה אפרופו ההגבלה במוסדות רווחה ובמוסדות בריאות, בעצם ההגבלה על מבקרים היא בצו בידוד בית, מבקר אחד והוא נדרש לעשות בדיקות, ואנחנו שאלנו באמת מה לגבי אותם עובדים במוסדות האלה ונאמר לנו שגם לגביהם תהיה הגבלה, הם יידרשו לעשות בדיקות PCR.

גלעד קריב: אז תעשו צו.

קריאות: - - -

גלעד קריב: לא, אתם ביטלתם כרגע את תקנות תו ירוק לעובדים.

גלעד קריב: אלה התקנות שקבעו בדיקת PCR לאנשים במגן אבות ואימהות.

גלעד קריב: אני חייב לומר שאני קצת הופתעתי שגם מגן אבות ואימהות, אתם מבטלים שם את הבדיקות, אבל אתם לא הנחתם תקנות.

גלעד קריב: אם אתם רוצים שעובדים במוסדות של מגן אבות ואימהות יהיו מחויבים בבדיקות PCR, זה עובר דרך תקנות.

גלעד קריב: אז תביאו את התקנות לפיקוח פרלמנטרי, עם הצדקות, בדרך המלך.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני פה רוצה לשמוע גם את דעתה של חברת הכנסת טטיאנה מזרסקי בנושא הזה כי השאלה שפה עולה היא העניין של ההדרגתיות.

אלינה ברדץ' יאלוב: עד עכשיו הקשבתי בקשב רב לכל הסעיפים, גם שאלתי לגבי 30 יום עוד מהתחלה, ולכן יש פה באמת שאלה שעולה גם בקרב חברי הוועדה ולא חברי ועדה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני אשמח להתייחסות שלכם.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה, גברתי היושבת-ראש, באמת הגעתי היום לדיון עם השאלה העיקרית שרציתי לשאול את משרד הבריאות, איך אנחנו עושים הקלות או שינויים בשימוש ומחייבים את האוכלוסייה לעטות מסכות, ואנחנו רואים חלק מהמקומות כן מחייבים, חלק לא, וכפי שהזכיר חבר הכנסת גלעד קריב, במקומות שהכי הכי יש סיכון להידבק – חדרי כושר, בתי אוכל – כן מסירים מסכות, וכשיושבים במשרדים, במקומות ציבוריים אחרים, בכל זאת מחייבים את המסכות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אז באמת אני מציעה לתת 10 ימים או 14 יום להארכה של ההוראה, ולראות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו רואים מגמה של ירידה בשיעור התחלואה, אז יש לשקול ואני חושבת שאתם מקצוענים ומבינים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תשקלו את זה ותציעו לנו מתווה ירידה הדרגתית בשימוש במסכות וחובה לעטות מסכות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תציעו מתווה מקצועי שונה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני יודעת שהוראת השעה היא עד סוף החודש.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני הייתי ממליצה 31 במרס.

יעל סלנט: תיקון מס' 5 לתיקון מס' 21 הוא עד ה-31 במרס, כן.

דניאל שגיא: אבל הצו עצמו, מוצע להאריך אותו עד ה-10 באפריל.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מציעה להאריך את הצו עד 31 במרס.

דניאל שגיא: 1 באפריל עדיף, יחד עם הוראת השעה של מתווה האנטיגן.

יעל סלנט: אבל הוראת השעה של מתווה האנטיגן היא עד ה-31 במרס.

דניאל שגיא: מבקשים להשוות ביניהם.

דניאל שגיא: הארכנו את הוראת השעה של מתווה האנטיגן בתיקון 21, תיקון 5.

דניאל שגיא: ביקשנו להאריך אותה עד ה-1 באפריל.

יעל סלנט: עד ה-31 במרס כתוב לי.

דניאל שגיא: 31 במרס?

דניאל שגיא: אז להשוות ביניהם.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מציעה להאריך את זה עד 31 במרס, עד אז יש לכם שבועיים בערך לבדוק את הנושא.

אלינה ברדץ' יאלוב: אם מצב התחלואה משתפר בצורה משמעותית אז תשקלו את המתווה החדש של המסכות, ואם לא, אולי צריך באמת להחמיר עם הדברים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני לא יודעת, יכול להיות שתהיה תחלואה קשה פתאום או התפרצות או משהו כזה ואז אנחנו באמת נראה דווקא החמרה.

אלינה ברדץ' יאלוב: יש פה באמת יותר מדי שאלות כי לדעתי חודש במצב הנוכחי זה מאוד מאוד בעייתי, וכמו שאמרו חבר הכנסת קריב וגם חברת הכנסת טטיאנה מזרסקי, השאלה באמת במשרדים – לצורך העניין במשרדים שאני מכירה יושבים שני אנשים או שלושה אנשים בחדר וכל הזמן עם מסכות – אז השאלה עד כמה זה באמת נחוץ.

אילנה גנס: לגבי שני אנשים יש פטור.

אילנה גנס: עד שני אנשים יכולים להיות ללא מסכה בחדר, במקום עבודה.

אלינה ברדץ' יאלוב: בסדר גמור.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז ארבעה אנשים, לצורך העניין.

אלינה ברדץ' יאלוב: אגב, זאת גם הבהרה חשובה כי רוב האנשים, גם שניים בחדר, יושבים עם מסכות ואני יודעת על כמה וכמה מקומות עבודה כאלה.

אלינה ברדץ' יאלוב: הינה, עובדה שלא תמיד אפשר להתעמק ולקרוא כמו שצריך את הצו.

אלינה ברדץ' יאלוב: זאת ההמלצה של הוועדה.

יעל סלנט: אולי נקריא את הצו.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מבקשת שתקריאי את הצו עם התיקון.

יעל סלנט: "בצו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש)(בידוד בית והוראות שונות)(הוראת שעה), התש"ף-2020 להלן הצו העיקרי: בסעיף 2, בסעיף קטן (ד), המילה "מחלים" – תימחק.

יעל סלנט: " דניאל, אני חושבת שאת זה לא הצגת.

יעל סלנט: זה אומר שמי שחזר ממדינה אדומה ב-14 הימים שקדמו לחזרה - - -

דניאל שגיא: כן, אמרתי את זה בהתחלה.

דניאל שגיא: שזה התיקון השני.

יעל סלנט: כל חוזר שהצהיר, זה ייחשב כעבירה פלילית ולא רק חוזר שהוא מחלים.

דניאל שגיא: סליחה.

דניאל שגיא: נכון, את זה לא הצגתי.

אלינה ברדץ' יאלוב: סליחה, את יכולה לחזור על זה?

אלינה ברדץ' יאלוב: שמישהו יסביר את הנקודה.

יעל סלנט: סעיף 2(ד) מדבר על זה שיראו כהפרת חובת בידוד גם ניסיון להפרת חובת בידוד של חוזר מחלים, כאמור בסעיף קטן (י) שנכנס לישראל לאחר שבתקופה של 14 הימים שלפני כניסתו לישראל היה במדינה שהוגבלה היציאה אליה בתקנות לפי סעיף 7א(א) לחוק סמכויות מיוחדות.

יעל סלנט: פה מבקשים בעצם להגיד לגבי כל חוזר שלא דיווח על זה שהוא היה במדינה אדומה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אבל כרגע אין מדינות אדומות, אם אני מבינה נכון.

יעל סלנט: נכון, אבל זה איזשהו תיקון שעשו לעבירה הפלילית.

יעל סלנט: בגלל שלא דובר על זה קודם, כן רציתי להגיד את זה במילה.

אלינה ברדץ' יאלוב: בסדר גמור.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה.

יעל סלנט: המילה "מחלים" תימחק, ובמקום "המתגורר עימו" יבוא "שהוא בן ביתו", שזה בעצם התאמה של כל המינוח בכל הצו.

יעל סלנט: זה החוזרים מחו"ל.

יעל סלנט: אני מוסיפה בלשון חופשית, לא משנה איפה הוא חלה ואיפה הוא החלים, 60 ימים.

יעל סלנט: זו אותה סמכות של המנהל או ראש השירות או רופא מחוזי להכניס לבידוד במקרים מסוימים.

יעל סלנט: זה אותו פטור מבידוד למי שעטה מסכה בשירות חיוני.

יעל סלנט: בעצם אנחנו אומרים שאנחנו מגבילים את התוקף של כל הצו עד ה-31 במרס, זאת אומרת שהצו כולו יהיה בתוקף עד ה-31 במרס.

יעל סלנט: כאן אנחנו אומרים שהוועדה תצביע על הצו, עם הגבלת התוקף עד ה-31 במרס.

אלינה ברדץ' יאלוב: 20 יום בעצם.

אלינה ברדץ' יאלוב: נכון?

יעל סלנט: כן.

יעל סלנט: טיפה יותר.

אלינה ברדץ' יאלוב: מי בעד תיקון מס' 26?

אלינה ברדץ' יאלוב: מי נגד?

אלינה ברדץ' יאלוב: אושר.

אלינה ברדץ' יאלוב: אין נמנעים.

אלינה ברדץ' יאלוב: הצו אושר עד 31 במרס.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו נעבור לצו השני.

אלינה ברדץ' יאלוב: תציגו בבקשה את התיקון השני לצו.

אלינה ברדץ' יאלוב: (תיקון 21) (תיקון מס' 5).

דניאל שגיא: אנחנו מבקשים להאריך פעם נוספת את תיקון 21, שלמעשה קובע כמה הוראות.

דניאל שגיא: הראשונה בהן היא הכרה בבדיקת האנטיגן כבדיקה אבחנתית וכבדיקה לצורך קיצור בידוד.

דניאל שגיא: יש גם הוראה שלמעשה ביטלנו את הבדיקה הראשונה לצורך קיצור בידוד כך שתידרש רק הבדיקה השנייה.

אלינה ברדץ' יאלוב: מתי הבדיקה השנייה, תזכירו גם לי וגם לציבור.

דניאל שגיא: גם היא למעשה הייתה ביום השביעי וקיצרנו אותה באותה הוראת שעה ליום החמישי.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז יש לנו בדיקה אחת ביום החמישי, והיא יכולה להיות בדיקת אנטיגן.

דניאל שגיא: אבל מוסדית.

אלינה ברדץ' יאלוב: מוסדית כמובן, אין פה ויכוח בכלל, אנחנו לא דיברנו על ביתיות במסגרת הזאת.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו מאריכים את זה גם עד ה-31 במרס.

אלינה ברדץ' יאלוב: שוב, אתם חוזרים לוועדה עם אותו משפט בדיוק שאתם מעדיפים את ה-PCR.

אלינה ברדץ' יאלוב: למה אנחנו מאריכים את זה ל-20 יום כאשר יש לנו ירידה בתחלואה?

אלינה ברדץ' יאלוב: יכול להיות שצריך כבר לחזור ל-PCR-ים.

אילנה גנס: קודם כול, למרות הירידה אנחנו עדיין בתחלואה משמעותית, נכון לאתמול מעל 5,000 מאומתים ביממה האחרונה.

אלינה ברדץ' יאלוב: עד כמה שזכור לי, מערך ה-PCR כן יכול לספוג את זה כי אנחנו היינו עם PCR-ים, אם אני זוכרת נכון, עד 10,000 חולים, בלי שום בעיה.

אלינה ברדץ' יאלוב: למה אנחנו בעצם עכשיו ממשיכים?

אלינה ברדץ' יאלוב: שוב, יכול להיות שאתם צודקים וצריך להשאיר את האנטיגן לתמיד.

אילנה גנס: זה לא קשור לעומס על מערך הבדיקות.

אילנה גנס: עדיין יש עשרות אלפי בדיקות מדי יום, חלקן PCR וחלקן אנטיגן.

אילנה גנס: כל עוד אנטיגן הוא בעצם כלי אבחנתי טוב, שלאור המשך תחלואה משמעותית באוכלוסייה הוא מהווה כלי אבחנתי מהימן ותקף, אנחנו ממשיכים להשתמש בו כי זה כלי שהוא יותר זול, עם ערך מדעי דומה ל-PCR מבחינת יכולת אבחון.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז אולי פשוט להאריך את זה לתמיד, וזהו?

אלינה ברדץ' יאלוב: למה אנחנו עושים את זה כל פעם מחדש?

אילנה גנס: זה כלי שהתוקף, המהימנות שלו מבחינת יכולת לאבחן חולה מאומת היא מאוד מאוד טובה וגבוהה כל עוד יש תחלואה משמעותית באוכלוסייה.

אילנה גנס: ככל שנרד מתחת ל-4% prevalence של תחלואה בציבור, הערך של הבדיקה הזאת ביכולת לאבחן חולה אמיתי יהיה נמוך, אנחנו נקבל הרבה מאוד חיובי כוזב, ולכן בתקופה הזאת או שאנחנו נחזור למתווה קודם שכל מי שעושה בדיקת אנטיגן מקבל תוצאה חיובית, יידרש לאמת את זה שוב באמצעות בדיקת PCR, או לחלופין, אחת האופציות, שאנחנו נפסיק להשתמש בכלל בבדיקת אנטיגן מוסדית ונשאיר רק בדיקות PCR לכל האוכלוסייה.

יעל סלנט: אבל מה בעצם הקשר?

יעל סלנט: אנחנו הבנו עד עכשיו לפי מה שהצגתם – זה נאמר גם בוועדה הקודמת, לכן אני מתעכבת על זה – שהבדיקה, יש לה איזושהי רמת מהימנות לבדיקת אנטיגן.

יעל סלנט: מה הקשר או איך רמת התחלואה הכללית באוכלוסייה משפיעה על מידת המהימנות של הבדיקה?

אילנה גנס: יש מושג באפידמיולוגיה שנקרא ערך מנבא חיובי, ערך מנבא שלילי, שהמהות שלהם בעצם אומרת שככל התחלואה באוכלוסייה יותר גבוהה, הסבירות שבן אדם שעושה בדיקת אנטיגן ומקבל תוצאה חיובית, הוא אכן חולה אמיתי, היא יותר גבוהה.

אילנה גנס: ככל שהתחלואה באוכלוסייה יותר נמוכה, ברגע שאנחנו מדברים כבר על אחוזים בודדים, מתחת ל-5%, הסבירות שתצא לנו תוצאה חיובית שהיא באמת משקפת תחלואה, הולכת ויורדת.

יעל סלנט: אנחנו מתקרבים לשם?

אילנה גנס: אנחנו מתקדמים לשם.

אילנה גנס: אנחנו יורדים בתחלואה, אנחנו עדיין מעל 5%.

שי סומך: ה-false positive נשאר קבוע.

שי סומך: נכון?

אילנה גנס: לא.

אילנה גנס: ה-false negative נשאר קבוע, ה-false positive כרגע הוא מאוד מאוד נמוך.

אילנה גנס: כרגע, הסגוליות של הבדיקה הזאת היא סביב 93%, כלומר הסבירות שבן אדם שיוצא חיובי בבדיקת אנטיגן הוא אכן חולה היא כ-93%.

אילנה גנס: ככל שאנחנו נרד בהיקף תחלואה בציבור, האחוז הזה ירד, ולכן אנחנו לא רוצים לתת הכרה רשמית באדם כחולה וכמחלים בהמשך, על סמך בדיקה שאנחנו מבינים שהסגוליות שלה צפויה לרדת ככל שתהיה ירידה בתחלואה בציבור.

אלינה ברדץ' יאלוב: שאלה אחרונה, ונצביע.

אלינה ברדץ' יאלוב: לגבי בדיקות PCR, בפעם שעברה כשהייתם פה, ההגבלה הייתה בגיל 30 פלוס, ומתחת לזה נדרשה הפניה של רופא משפחה.

אלינה ברדץ' יאלוב: זה עדיין בתוקף או שכבר כל אחד יכול לעשות בדיקה?

אילנה גנס: זה עדיין בתוקף.

אלינה ברדץ' יאלוב: מתי אתם מתכוונים להוריד את זה?

אילנה גנס: אנחנו מעריכים לקראת סוף החודש.

אילנה גנס: ברגע שנפסיק להשתמש באנטיגן, כולם יחזרו ל-PCR.

אלינה ברדץ' יאלוב: הבנתי.

אלינה ברדץ' יאלוב: בסדר.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו מקריאים.

יעל סלנט: "צו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש)(בידוד בית והוראות שונות)(הוראת שעה)(תיקון מס' 21), התשפ"ב–2021

אלינה ברדץ' יאלוב: מי בעד הארכת התוקף של הצו?

אלינה ברדץ' יאלוב: מי נגד?

אלינה ברדץ' יאלוב: אושר.

אלינה ברדץ' יאלוב: אין נמנעים ואין נגד.

יעל סלנט: תיקון 21, תיקון מס' 5.

אלינה ברדץ' יאלוב: תיקון מס' 5 אושר.