הוועדה המיוחדת לעובדים זרים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 31, 2022-03-01 13:00

אבתיסאם מראענה: חברות וחברים, שלום, צהריים טובים, יום גאווה שמח בכנסת ישראל.

אבתיסאם מראענה: אני ממש רוצה לאחל לכולנו שיהיה בכל העולם הזה, לשלוח אותות של שלום, כמה שיותר מהר שהמלחמה באוקראינה תסתיים, בבקשה בבקשה, כל מי שיכולה ויכול לסיים אותה.

אבתיסאם מראענה: בעיקר הם יכולים.

אבתיסאם מראענה: הם יסיימו את המלחמה ואנחנו נתחיל באמת לעשות שלום אמיתי.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לפתוח את הדיון המיוחד הזה והדי בהול בכל מה שקשור בנושא הסיוע לעובדות ועובדים מאוקראינה השוהים ושוהות בישראל.

אבתיסאם מראענה: לנוכח המלחמה הארורה והקשה כל כך ועצובה אני חייבת לשתף אתכם שבבוקר בנסיעה מהבית שלי ביפו כשהגעתי הקשבתי כמובן לרדיו ואחד הדברים שקרעו לי את הלב והתחלתי לבכות, כשאבא אחד התחיל לדבר.

אבתיסאם מראענה: הוא אבא לילד בן תשע, שאלה אותו נורית קנטי בגלי צה"ל מה עושים עם ילד בן תשע בזמן מלחמה, הם נמצאים בקומה מינוס 1 בתחנת המשטרה, הוא עשה את ההקבלה לאיך מלמדים ילדים איך באים ילדים לעולם ואמר לה, כשאת גדלה בתוך כל כך הרבה מלחמות והיסטוריה שהיא עקובה מדם אז אתה מספר לילדים שלנו איך נראית מלחמה.

אבתיסאם מראענה: היא שאלה אותו איך הוא מעסיק אותו אז הוא אומר לה, איזה מין שאלה זאת?

אבתיסאם מראענה: הם כל הזמן תקועים בתוך מחשב או טלפון, מצד שני הם כל כך בחרדות.

אבתיסאם מראענה: זה הרגע שפשוט באמת הבנתי, זה לא רק עלינו כמבוגרות ומבוגרים, מה קורה לנשמות הקטנות האלה שצריכים בגיל תשע או פחות להסתכל על העולם במבט כזה שכל כך כואב.

אבתיסאם מראענה: אני כמובן רוצה לפתוח את הישיבה שלנו בלהגיד תודה לוועדה שמהבוקר אנחנו עובדות קשה ומקיימות דיונים, אני רוצה להגיד תודה למיכל דיבנר כרמל ולטל, העוזרת של מיכל, ולדוברות וליעל אורבך ולנועם עינב ואורי מיכאל על כל העבודה המצוינת שאתם עושים בשביל הוועדה.

אבתיסאם מראענה: תודה לסטודנטיות ולסטודנטים שמגיעים לכאן ונותנים את המקצועיות שלהם.

אבתיסאם מראענה: תודה לחבר שיושם מאחור, גל.

אבתיסאם מראענה: תודה, גל.

אבתיסאם מראענה: תודה לכנסת שפותחת את הדלתות שלה ומאפשרת לקיום מהלכים דמוקרטיים וכל כך חשובים ונחוצים לשיח כאן בארץ וגם בעולם.

אבתיסאם מראענה: אז בהחלט אני רוצה קודם כל לפנות לרומן קוטוויץ היועץ בשגרירות אוקראינה שנמצא איתנו בזום.

אבתיסאם מראענה: שלום, מה שלומך?

רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): חברים יקרים ושותפים, אני איתכם, תודה לכם שהזמנתם אותנו ונתתם לנו אפשרות להשמיע את קולנו.

רומן קוטוויץ: אני אעדכן אתכם בנוגע למצב הנוכחי באוקראינה.

אבתיסאם מראענה: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): אני רוצה לדבר בעברית ויש לנו תרגום סימולטני.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה קודם כל לדרוש בשלומן ושלומם של אזרחיות ואזרחי אוקראינה, אני אשמח שתיתן לי סקירה פחות או יותר מה מגיע אליך, מה אתה שומע.

אבתיסאם מראענה: בבקשה.

רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית):

רומן קוטוויץ: אנחנו נספק לכם עדכון קצר בכל הנוגע למצב באוקראינה.

רומן קוטוויץ: אני כרגע מציג לכם את המידע הרשמי של ממשלת אוקראינה, של הכוחות המזוינים האוקראינים, אלה כרגע ההודעות הרשמיות.

רומן קוטוויץ: זה לא מהחדשות ולא מהעיתונות.

רומן קוטוויץ: בקצרה מה בעצם קורה, ב-21 בפברואר בחמש בבוקר הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית תקפו את אוקראינה בעודם פולשים בעוצמה למדינתנו.

רומן קוטוויץ: זוהי תקיפה בלתי מוצדקת.

רומן קוטוויץ: מדובר בנתונים רשמיים נכון להיום, מכיוון שהם סופרים את האבדות רק בערב, בגלל שהמלחמה ממשיכה במהלך היום והנתונים האלה, ייתכן שהם קצת שונים כרגע לעומת מה שאתם תראו בשעות הקרובות.

רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): ככל הנראה המשטר של פוטין רצח 350 אזרחים, כולל 14 ילדים, אזרחים פצועים 1,600, ונזקים רבים לתשתיות אזרחיות, פיצוצים, התקפות מהאוויר, מטוסים צבאיים פגעו בכל הערים האוקראיניות, ארטילריה כבדה מגבולות אוקראינה מדרום, מזרח וצפון.

רומן קוטוויץ: ב-27 בפברואר הנשיא פוטין איים להשתמש בנשק גרעיני באוקראינה.

רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): זו מלחמה בעוצמה שלא ראינו מאז 1945, מאז מלחמת העולם השנייה.

רומן קוטוויץ: אני בטוח שידידינו מהעם היהודי שהתמודדו עם כזו טרגדיה עצומה מבינים אותנו עכשיו.

רומן קוטוויץ: כל העולם מסתכל כרגע על מה שקורה עכשיו באוקראינה.

רומן קוטוויץ: אנחנו מודים לבעלי הברית שלנו שהפעילו סנקציות כלכליות ופוליטיות על הפדרציה הרוסית, אבל התוקפן ממשיך להשתמש במתודות של התרבות הרוסית על מנת להצדיק ולבלבל ולהסיט את תשומת הלב של הציבור מההפרה של זכויות האדם, מההפרה של החוקים הבינלאומיים ומפשעי המלחמה שלהם.

רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): מצדנו מערכת המשפט שלנו עובדת כרגע קשות, התובעים שלנו עושים את עבודתם נאמנה כאשר המלחמה ממשיכה, הם אוספים חומרים לצורך הגשה לבית הדין הבינלאומי בהאג על המעשים של הכנופיה של הממשלה הרוסית.

רומן קוטוויץ: הם יעמדו וייתנו דין וחשבון בפני מערכת הצדק הבינלאומי על כל מה שקורה כרגע באוקראינה.

רומן קוטוויץ: מערכת המשפט שלנו כרגע עובד יום יום על איסוף הנתונים והשותפים שלנו מהארצות המערביות עוזרים לנו בכך ואנחנו מודים מאוד.

רומן קוטוויץ: אנחנו מלאי הכרת תודה גם לישראל, אבל אנחנו צריכים שתעשו יותר.

אבתיסאם מראענה: מה אתה מצפה?

רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): אנחנו נדבר על ההיבטים הפרקטיים כמובן.

רומן קוטוויץ: יש ארבעה צעדים שאנחנו צריכים, ואלה דברים שקשורים רק לעובדים הזרים האוקראינים, אבל כרגע אני רוצה לעדכן אתכם לגבי מה שקורה אצלנו כרגע.

רומן קוטוויץ: בנוגע לדיווחים, אני פשוט לא יכול להגיד את זה בלי לצחוק.

רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): משרד ההגנה הרוסי פרסם, הם טוענים שהם מנצחים באוקראינה, אני פשוט צוחק, זה שקר גס.

רומן קוטוויץ: זה שקר.

רומן קוטוויץ: נכון לאתמול האבדות של האויב באוקראינה, תקשיבו למספרים, 5,300 חיילים רוסים נהרגו באוקראינה, פגיעה במטוסים, 29 מטוסים, מסוקים עשרה, 101 טנקים שנהרסו, נגמ"שים, 816 נגמ"שים, ארטילריה, 74, 21 גרדים, 61 טנקים ונשק אחר שהצבא האמיץ שלנו הצליח להרוס וגם כוחות ההגנה על השטחים.

רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): אנחנו ממשיכים להכות בתוקפן.

רומן קוטוויץ: אני לא ציפיתי שאני אגיד את זה אי פעם, אבל הם איחדו את המדינה שלנו שמעולם לא הייתה מאוחדת ברמה כזאת.

רומן קוטוויץ: זה לא פשוט, יש לנו מדינה רבת לאומים, אבל אוקראינה חזקה ומאוחדת היום כפי שמעולם לא הייתה.

רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): בשם הממשלה אני יכול להבטיח לכם שאנחנו נילחם עד הסוף ואנחנו די בטוחים שאנחנו ננצח את התוקפים שלנו.

רומן קוטוויץ: אנחנו כבר רואים סימנים חיוביים.

רומן קוטוויץ: הסבב הראשון של השיחות מראה שאנחנו בדרך הנכונה, העמדה הדיפלומטית שלנו חזקה מאוד.

רומן קוטוויץ: זה מה שאני יכול להגיד לכם בקצרה בנוגע למה שקורה אצלנו באוקראינה.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: אני מאוד מחזקת את הנשים, גברים, ילדות וילדים האוקראינים ואני מאוד מקווה שהמלחמה תסתיים כמה שיותר מהר בלי אבדות.

אבתיסאם מראענה: מאוד קשה לי לשמוע כמה אבדות בנפש וגם בכלל, כמה מלחמה יכולה להרוס הכול, בקלות אפשר להרוס הכול וייקח לנו כל כך הרבה שנים לבנות מחדש אחרי כל כך הרבה הרס ומלחמה כל כך ארורה.

אבתיסאם מראענה: אדוני, אני רוצה לשמוע ממך איזה תגובות אתה מקבל מהעובדות והעובדים האוקראינים שנמצאים כאן, האם מגיעות אליכם פניות מישראל, במיוחד כשהם משאירים משפחות מאחור?

אבתיסאם מראענה: אני אשמח שתתמקד בסוגיה הזאת, מה מצבם, איך הם מתמודדים עם החרדה הזאת.

אבתיסאם מראענה: זו סיטואציה מאוד מאוד קשה.

רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): בהחלט.

רומן קוטוויץ: אז רק אולי עוד הערה אחת נוספת לעם היהודי.

רומן קוטוויץ: אתם צריכים להיות גאים בכך שהנשיא שלנו הוא יהודי.

רומן קוטוויץ: העובדה הזאת לגמרי מפרקת מכל טיעון מטומטם של הרוסים שמדובר פה בנאצים ששולטים.

רומן קוטוויץ: הנשיא שלנו יהודי, הנאצים ששולטים באוקראינה?

רומן קוטוויץ: אני שמעתי שהעם היהודי גם מאוד גאה בגיבור הלאומי והבינלאומי שלנו, הנשיא האוקראיני.

רומן קוטוויץ: אבל כן, יש לנו בהחלט כמה נקודות עם העובדים הזרים האוקראינים, אנחנו עומדים בקשר איתם, אבל אני מעודד אתכם לנסות להבין שהצוות הדיפלומטי של השגרירות מאוד מוגבל, אנחנו עובדים 24/7 ובאמת מנסים לתקשר עם האנשים האלה, לספק להם הוראות.

רומן קוטוויץ: החל מעכשיו, בגלל ההתקפה על אוקראינה המיילים שלנו ואתר האינטרנט שלנו וכל המערכות החיצוניות שלנו נפלו בגלל שהרוסים תקפו אותנו בחזית הסייבר.

רומן קוטוויץ: אנחנו משתמשים בערוצים אלטרנטיביים.

רומן קוטוויץ: במידה שזה אפשרי אני אבקש מכם לחלוק נתונים ומידע בעמוד הפייסבוק שלנו.

רומן קוטוויץ: יש עמוד פייסבוק של שגרירות אוקראינה בישראל, אנחנו מנסים לספק כל יום עדכונים לאוקראינים שנמצאים כאן, כולל העובדים הזרים שעובדים כאן ואנחנו מיידעים אותם בכל הנוגע לדרכים שבהן הם יכולים לחזור הביתה וסוגיות פרקטיות אחרות.

רומן קוטוויץ: אנחנו גם התחלנו ערוצים אלטרנטיביים על מנת להתקשר עם השירותים הקונסולריים שלנו.

רומן קוטוויץ: בתור ראש של המחלקה הקונסולרית אני יכול להגיד לכם שאנחנו עובדים יום ולילה על מנת לנסות להגיב לכל בקשה, אנחנו לא עוצרים, אנחנו כל הזמן מקבלים אנשים ואנחנו עובדים על כמה מסלולים.

רומן קוטוויץ: בשגרירות שלנו יש את המסלול הדיפלומטי ויש כמובן את הסיוע ההומניטרי, אנחנו עובדים עם אוקראינה, מצד שני אנחנו מנסים גם לתקשר עם האוקראינים כאן ולספק להם שירותים קונסולריים ללא הרף.

רומן קוטוויץ: אז דבר ראשון שהייתי רוצה לציין זה שקודם כל העובדים האוקראינים שנשארים פה ורוצים לחזור הביתה, אנחנו מסבירים להם כיצד לעשות זאת.

רומן קוטוויץ: יכול להיות שיש אפשרות, אנחנו יודעים שיש כמה טיסות, של ארקיע אם אני לא טועה, שטסים למדינות השכנות של אוקראינה על מנת לפנות ישראלים משם.

רומן קוטוויץ: אז אם הם יוצאים מכאן ריקים ייתכן שיש אפשרות בעזרת

רומן קוטוויץ: כם לסדר להם טיסות באמצעות הטיסות האלה ואז הם יוכלו להגיע לאוקראינה.

רומן קוטוויץ: אם זה אפשרי.

רומן קוטוויץ: זו נקודה אחת שאני רוצה להעלות.

אבתיסאם מראענה: מה האחוז של האנשים שרוצים לחזור חזרה לארצם מישראל, לאוקראינה, או למזרח אירופה?

רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): אין לי כרגע את הסטטיסטיקה המדויקת כמובן, משום שאין לנו, כמו שהסברתי, אפשרות תקשורת רציפה, אין לנו את האפשרות לתקשר עם כולם.

רומן קוטוויץ: אני לא חושב שזה הרבה, יהיה די קל להשתמש באותם המשאבים שיש לכם כרגע, שאתם משתמשים בהם כרגע כדי לפנות את האנשים שלכם, אני לא חושב שתצטרכו להוסיף שם.

אבתיסאם מראענה: אוקיי.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד לך תודה וכמובן לאחל מלחמה קצרה מאוד ושתסתיים במהרה ואנחנו כמובן כאן תומכות ותומכים ושולחות חיבוק.

אבתיסאם מראענה: קודם כל אני רוצה לתת רשות דיבור לרשות האוכלוסין, לענבל משש, ואני רוצה שתעשי לי סדר בסיפור הזה.

אבתיסאם מראענה: אף אחד לא ציפה למלחמה הזאת, נכון?

ענבל משש: לגמרי, אני אפילו ביקרתי באוקראינה יחד עם מרגריטה כי למדינת ישראל יש הסכם בילטרלי עם אוקראינה להבאת עובדים לענף הבניין וביקרנו שם.

ענבל משש: היה ברקע את כל המתחים הפוליטיים והלחצים כמובן, אבל לא הרגשנו את זה כשהיינו שם ואנחנו נערכנו למחזורי גיוס מאוד משמעותיים באוקראינה, זה היה חלק ממטרת הנסיעה שלנו וזה תפס אותנו גם ככה בהפתעה בצורה מסוימת.

ענבל משש: אני יכולה להגיד שבישראל יש כ-4,700 עובדים זרים מאוקראינה שמועסקים בישראל בשלושה ענפים, בניין, כמו שאמרתי, העובדים האלה מגיעים באמצעות הסכמים בילטרליים, עם ממשלת אוקראינה, יש לנו 2,432 עובדים זרים, בענף הבניין יש לנו מטפלות בענף הסיעוד, זה כ-2,200, ויש לנו גם מומחים זרים מאוקראינה, חלק בהייטק ובתפקידים אחרים, זה כ-100 שעובדים בתחום המומחים, ובסך הכול, כפי שאמרתי, 4,700 עובדים.

ענבל משש: יש לנו את מרכז הפניות שלנו שמופעל באמצעות עמותת CIMI שנותנת מענה ואז מיד עם פרוץ האירועים נערכנו גם להרחיב את המענה שניתן.

ענבל משש: כמובן זה קו פניות בשפות עבור אותם עובדים והרחבנו את שעות המענה.

ענבל משש: יש לנו מענה שניתן לא רק בטלפון, אלא ניתן גם בקבוצות וייבר ואחרות שמרגריטה תוכל להרחיב עליהן בהמשך.

אבתיסאם מראענה: איזה פניות אתן מקבלות למרכז הפניות למוקד שלכם ב-CIMI?

מרגריטה גורודניצקי: יש הרבה שיח, כמו שציינה ענבל.

מרגריטה גורודניצקי: אנחנו מקבלים פניות גם באמצעות הקו הטלפוני ואנחנו עדים לשיח שמתרחש בקבוצות וייבר שהקמנו עבור הפועלים הרבה לפני הימים האלה.

מרגריטה גורודניצקי: אז אנחנו ערים גם לשיח וגם לזה.

מרגריטה גורודניצקי: הדברים העיקריים הם ככה, חוץ מבהלה, הלם והתמודדות עם המצב הנפשי הקשה הזה כשהמשפחה שם והקרובים שם בתוך האירועים האלה והם נמצאים פה, אז יש כמה מגמות.

מרגריטה גורודניצקי: יש את אלה, כמו שציין כבוד הקונסול, שמעוניינים לחזור להגן על המולדת ולסייע למשפחה אולי לעבור למקום בטוח, אבל בעצם להגיע לשם.

אבתיסאם מראענה: סליחה על השאלה, יש כאלה שעזבו את המשפחות שלהם, את הילדים שלהם, את הנשים שלהם, או נשים שעזבו את המשפחות שלהן והגיעו לכאן לעבודה.

ענבל משש: כן, בוודאי.

אבתיסאם מראענה: אנחנו פשוט רואות תמונות, אנחנו יכולות להבין שיש פה משפחות שנקרעו וחלקם בלב ליבה של מלחמה וחלקם נמצאים רחוק.

ענבל משש: כן, ודאי.

ענבל משש: אנחנו מגייסים לעבודה גם בעלי משפחות, נשים, גברים, בענפים השונים ובוודאי שאפשר למצוא כאלה שהמשפחה נמצאת שם והם נמצאים כאן.

ענבל משש: זה לא מצב טוב בכלל.

ענבל משש: יש המון המון חשש ודאגה שלהם למה שקורה, הם ניזונים כמובן מהתקשורת בעיקר ומהשיחות שהם מצליחים כן לנהל עם המשפחות שלהם.

ענבל משש: זה מה שאני שומעת ויודעת.

ענבל משש: הראש שלהם כרגע לא פה ובצדק, אפשר להבין את זה.

אבתיסאם מראענה: ברור.

אבתיסאם מראענה: אז מה שואלים ב-CIMI?

מרגריטה גורודניצקי: אז, כמו שאמרתי, יש את אלה שרוצים לצאת ולחזור לשם לתקופת המלחמה, רובם ככולם, 99.9% שואלים על ההזדמנות אחר כך לחזור, אחרי שהאירועים יסתיימו.

אבתיסאם מראענה: להבטיח את המקום שלהם.

מרגריטה גורודניצקי: כן.

מרגריטה גורודניצקי: הם רוצים לשמוע שרוצים אותם פה בחזרה, שזה שהם יוצאים עכשיו בהתראה קצרה, בלי מכתב כתוב, הודעה למעסיק, חודש לפני.

ענבל משש: אבל זה עשרות פניות, זה לא היקף גדול של פניות.

ענבל משש: כמו שאמר כבוד הקונסול, הוא גם לא מכיר תנועת יציאה המונית, אבל כן יש שאלות מן הסתם, שאלות של עשרות אנשים שמתלבטים כרגע מה לעשות.

אבתיסאם מראענה: ומה המענה שהם מקבלים מרשות האוכלוסין?

ענבל משש: אנחנו צריכים את העובדים האלה פה, אנחנו השקענו משאבים רבים כדי לגייס אותם וכדי שיגיעו לעבוד במדינת ישראל.

ענבל משש: אנחנו כמובן לא יכולים להחליט עבורם אם הם ייצאו או אם יישארו, זו החלטה שלהם, אנחנו די מבינים, ומצד שני כמובן שאנחנו רוצים שהם ימשיכו, שככל שהם ייצאו שיחזרו חזרה, ככל שלא יהיו נסיבות חריגות.

ענבל משש: אני לא רואה סיבה, כי אנחנו באמת משקיעים משאבים גדולים ויש פה ענפים שלמים שזקוקים לאותם עובדים, אז זה לא שאם הם יוצאים הם מאבדים את הזכות להגיע חזרה למדינת ישראל לעבוד.

אבתיסאם מראענה: אז אני מדייקת, את אומרת שאם יש כאלה שכן מתעקשים ורוצים להיות עם המשפחות שלהם אתם כן נותנים להם לחזור חזרה, אתם לא מונעים מהם לטוס ואתם מבטיחים להם את החזרה?

ענבל משש: כן, אני אומרת, ככלל אם אין נסיבות מיוחדות והם לא סיימו את תקופת ההעסקה החוקית וכדומה.

ענבל משש: זה בדיוק כמו שקרה לנו בתקופת הקורונה שתפסה אותנו בהפתעה והיו עובדים שהיו במדינות וביקשו לחזור.

ענבל משש: חשוב לנו, אנחנו צריכים אותם, אנחנו צריכים את העובדים האלה ואנחנו נשמח ככל שהם מחליטים לחזור הביתה, גם אם זה לא לצמיתות וזה באופן זמני, כמובן זו החלטה שלהם, ואנחנו נרצה לראות אותם חזרה פה, כמובן בריאים, שלמים ושישובו ימים של שלום והם יגיעו לכאן חזרה לעבודה.

ענבל משש: אנחנו גייסנו אותם לתקופת עבודה של 63 חודשים, אז היינו כן רוצים שהם יחזרו.

אבתיסאם מראענה: יש כאלה שרוצים איחוד משפחות?

אבתיסאם מראענה: שהמשפחות שלהם כן יגיעו?

ענבל משש: יש שאלות כלליות שעולות.

ענבל משש: אנחנו מקבלים את זה גם בקו הפניות, אם אפשר להביא את המשפחות.

ענבל משש: זה גם לא היקפים גדולים, לפחות ממה שאני מכירה, אבל התשובה היא לא, שאי אפשר להביא את המשפחה.

אבתיסאם מראענה: למה?

ענבל משש: קודם כל זו מדיניות כללית בשלב הזה, העובדים האלה הגיעו לעבוד במדינת ישראל, אנחנו מבינים את המצב שנוצר במדינתם, אבל בכל מקרה השאלה הזו כרגע לא נידונה.

אבתיסאם מראענה: היא לא נידונה?

ענבל משש: לא, אני אומרת, המצב החוקי היום שאי אפשר להביא את המשפחות כרגע למדינת ישראל.

אבתיסאם מראענה: מה זה מצב חוקי?

אבתיסאם מראענה: הרי אנחנו בזמן מלחמה, יכולים להגיע לגבולות מדינת ישראל ולבקש מקלט, פליטים.

ענבל משש: זו שאלה אחרת לגמרי, את שואלת מתוקף זה שהם עובדים זרים במדינת ישראל, האם הם יכולים להביא את המשפחה שלהם, אז לא.

ענבל משש: עובדים זרים לא יכולים ככלל בכל הענפים להביא את המשפחות שלהם לפה, כי הם הגיעו למטרת עבודה לתקופה מסוימת ובסיום התקופה הם אמורים לשוב למדינתם.

ענבל משש: זו מדיניות הממשלה לא מהיום.

ענבל משש: לא קיבלנו פניות מיוחדות או רשמיות, בטח לא מהשגרירות ולא ממקומות אחרים, אז אני לא מכירה איזה בחינה שנעשית בנושא הזה.

ענבל משש: אני יכולה להגיד שבאופן כללי וחוקי אין אפשרות לעובדים זרים להגיע עם המשפחות שלהם.

אבתיסאם מראענה: גם לא בזמן מלחמה?

ענבל משש: אני לא מכירה כרגע הנחיה אחרת או החלטה אחרת.

ענבל משש: זו החלטה שהיא מדינית, זו לא החלטה מקצועית.

אבתיסאם מראענה: מרגריטה, את רוצה להשלים את הדברים שלך לגבי קו CIMI וההתלבטויות של אותם עובדות ועובדים?

מרגריטה גורודניצקי: בעיקרון כן, זה מה שצוין מקודם.

מרגריטה גורודניצקי: יש כאלה שפנו, כמו שציינה ענבל קודם, יש כאלה שיצאו לחופשת מולדת גם עכשיו ואז התחילה המלחמה ואז דבר ראשון שהם עשו, הם יצרו קשר ורצו לדעת אם הם יכולים לחזור ואם הם יכולים לחזור דרך מדינה אחרת, אבל עכשיו שהם במדינה, אני לא זוכרת שהוזכר על ידי הקונסול, בעצם יש עכשיו גיוס חובה מ-18 עד גיל 60, אז גם אם הם היו רוצים הם לא יכולים כרגע לצאת לחופשת מולדת, אז הם יצטרכו להמתין עד סיום המלחמה ואז כמובן ירצו גם לחזור.

אבתיסאם מראענה: את במקור משם?

מרגריטה גורודניצקי: לא, אני במקור מרוסיה.

אבתיסאם מראענה: איך את רואה את זה ברמה האישית?

אבתיסאם מראענה: סליחה על השאלה האישית.

מרגריטה גורודניצקי: הדבר מאוד כואב.

אבתיסאם מראענה: למה?

אבתיסאם מראענה: מה את רואה?

אבתיסאם מראענה: איך מנקודת המבט שלך?

מרגריטה גורודניצקי: אני חושבת שהיא לא שונה מכל מי שנמצא כאן.

אבתיסאם מראענה: אני לא רוסייה, אז אני לא יודעת.

אבתיסאם מראענה: אני יכולה מאוד להזדהות ואני אשמח להבין.

אבתיסאם מראענה: אם זה לא מביך אותך.

מרגריטה גורודניצקי: זה קצת מביך, זה כואב מאוד.

אבתיסאם מראענה: כי מה?

אבתיסאם מראענה: משפחות נקרעות?

אבתיסאם מראענה: אנשים, חברוּת, קשר, מה?

מרגריטה גורודניצקי: זה מאוד נכון בארץ, אבל גם בכל ברית המועצות וספציפית במדינות האלה יש הרבה נישואים מעורבים, יש אוקראינים ברוסיה, יש רוסים באוקראינה, וזה מאוד קשה.

מרגריטה גורודניצקי: בוא נגיד ככה, רוסיה עברה כמה שנים, גם לפני 2014, אבל מ-2014, שמונה שנים של תעמולה מאוד מאוד קשה.

מרגריטה גורודניצקי: מי שזוכר את היטלר והתעמולה ברדיו, אז היום זה נעשה באמצעות טלוויזיה ואמצעי תקשורת אחרת, ומי שסירב פשוט נסגר, ומי שנפתח בפלטפורמות אחרות יש גם פתרונות אחרים, אבל זה נראה לי דיון שיכול להיות שלם בכלל על מה שקורה שם, זה מאוד קשה.

אבתיסאם מראענה: טוב, תודה ששיתפת אותי.

אבתיסאם מראענה: העברת הכספים של אותם עובדות ועובדים שהיו מעבירים את הכספים למשפחות שלהם, האם הצינור הזה של העברת הכספים למשפחות נפגע?

ענבל משש: אני יודעת שהעברת הכספים על ידי העובדים הזרים למשפחות שלהם ככלל נעשית באמצעות אפליקציות שונות.

ענבל משש: אני לא מכירה איזה שהוא פער.

ענבל משש: מרגריטה, את מכירה משהו?

מרגריטה גורודניצקי: בעיקרון יש קושי לפעמים למשוך כספים מהבנקים, מהמזומן.

ענבל משש: שם, באוקראינה, כן.

אבתיסאם מראענה: מדינה במלחמה, לא ברור לאף אחד איך ייצאו מזה, אז מה?

מרגריטה גורודניצקי: מחפשים דרכים, מחפשים אנשים, מחפשים קשרי חו"ל.

מרגריטה גורודניצקי: יש הרבה פעילות חברתית וולונטרית שמתרחשת, יש גם הרבה דברים שכן מקבלים אישור כמו סיוע שהוקצב, ואני יודעת שגם הסוכנות מעבירים וגם הג'וינט מעבירים, יש הרבה ערוצים שמעבירים וגם מדינות אחרות.

מרגריטה גורודניצקי: אז כרגע ככה.

מרגריטה גורודניצקי: וגם מה שעובד, מה שאפשרי, ערוצים אלקטרוניים בעיקר מעבירים.

אבתיסאם מראענה: כמובן כואב הלב.

אבתיסאם מראענה: שירי, את יושבת ככה בשקט.

אבתיסאם מראענה: שירי לב-רן, הממונה על זכויות עובדות ועובדים זרים, משרד הכלכלה, זרוע העבודה.

שירי לב-רן: אני יושבת בשקט כי לפעמים קשה מאוד להתבטא.

אבתיסאם מראענה: זה פעם ראשונה בקריירה שלך שאת ניצבת בעבודה שלך מול מלחמה שהיא לא – בעצם מלחמה, לא עזה ישראל וכאלה, לא בסכסוך הפלסטיני ישראלי?

שירי לב-רן: מאחר שאני ככל הנראה אוהבת להתעסק בעניינים נפיצים אז גם בעברי התעסקתי בסוגיות לא פשוטות מעולם התוכן הביטחוני ישראלי שלנו, כשעבדתי בנציבות שוויון התעסקנו בנושאים שקשורים בכל מיני התבטאויות במקומות עבודה בזמנים של לחימה.

שירי לב-רן: לא שחלילה אני משווה, אבל התחושה הזאת של חירום היא לא לגמרי זרה לי, היא כן מאוד מאוד זרה במובן הזה שהיא נמצאת מעבר לים ושהקושי הפיזי יוצר הרבה מאוד חרדות ותסכולים מסוג אחר לגמרי פשוט ושהכלים שאנחנו יכולים להציע בתוך עולם התוכן שלנו כרגולטור הם הרבה יותר מצומצמים.

אבתיסאם מראענה: מה אתם יכולים בכלל להציע?

שירי לב-רן: אני אגיד מה אנחנו כן עשינו.

שירי לב-רן: דבר ראשון שעשינו, מתוך איזה שהיא אינטואיציה, זה קודם כל להוציא איזה שהיא הודעה לעובדים, קריאה של סולידריות, שתדעו שאנחנו כואבים את כאבכם ואתם לא לבד בתוך התחושה הזו של אי הוודאות, של הקושי, בטח ובטח המרחק מהמשפחות.

שירי לב-רן: רוב העובדים שאנחנו פוגשים אותם בעבודה השוטפת שלנו הם עובדי בניין שמגיעים אלינו, בין אם דרך CIMI ובין אם ישירות.

שירי לב-רן: מדובר בגברים שהם כמעט תמיד משאירים את המשפחות שלהם שם, אז ברור שהחרדות והתסכולים הם מאוד מאוד גדולים.

שירי לב-רן: הדבר הבא שעשינו, כשניסינו לחשוב איך בכל זאת אנחנו יכולים לתת כלים להתמודדות זה לצאת עם איזה שהיא פנייה גם למעסיקים.

שירי לב-רן: אם מקודם נאמר פה שהעובדים מטבע הדברים לא לגמרי כאן, אלא הראש במקום אחר.

אבתיסאם מראענה: כן, זה גם מהווה סכנה, בטח בענף הבנייה.

שירי לב-רן: זה מהווה סכנה, אבל גם אם נלך למקום הכביכול בטוח, אני כן יוצאת בקריאה למעסיקים להבין את הסיטואציה וכמו שאנחנו ידענו לקבל מהעובדים הזרים בכלל, כשאנחנו היינו במצב לחימה, אות של סולידריות ותמיכה בזמנים קשים אז הייתי מצפה גם מהמעסיקים הישראלים שיבינו את הסיטואציה ויגלו סבלנות וסובלנות וכמובן גם חמלה וגם לנסות ולראות אם יש איזה שהן מצוקות כאלה ואחרות שאפשר לתת להן מענה.

אבתיסאם מראענה: והגיעו אליכם כאלה?

אבתיסאם מראענה: כבר מזהים מצוקות?

שירי לב-רן: בינתיים לשמחתי הרבה לא הגיעו, גם לא ממעסיקים.

שירי לב-רן: אני חייבת להגיד שלא מעט פעמים גם המעסיקים פונים אלינו ומבקשים עזרה עבור העובדים, אז בינתיים עוד לא הגיעו כאלה.

שירי לב-רן: אבל אנחנו כמובן שנשמח לעמוד לעזרת מי שיפנה אלינו.

שירי לב-רן: ואז כמובן אנחנו בקשר עם רשות האוכלוסין ועם CIMI כדי להבין איזה צרכים מתעוררים בשטח כדי לגבש להם מענה.

אבתיסאם מראענה: ענבל, אני מפנה את השאלות אלייך, עובדות ועובדים שנמצאים כאן והאשרה שלהם אולי מסתיימת תיכף, אז אתם משאירים אותם פה, לא נוקטים נגדם בשום הליך, לא של גירוש?

אבתיסאם מראענה: תסבירי לי עכשיו את כל התמונה.

ענבל משש: קודם כל לגבי עובדים זרים, אז הם נמצאים פה אצל המעסיקים והרישיון מתחדש.

ענבל משש: הוא אגב עד סוף שנה, כי זה משנה לשנה וזה בסדר.

ענבל משש: לגבי תיירים מאוקראינה ששוהים בישראל כדין והם מעוניינים להמשיך לשהות פה ולא לצאת אז שרת הפנים החליטה שהיא מאריכה באופן גורף, מבלי להגיע ללשכות שלנו, את הרישיונות שלהם, את ב/2 שלהם, לחודשיים כרגע.

אבתיסאם מראענה: אנחנו מדברות על התיירים, זה 1,700 או 17,000?

ענבל משש: אני לא יודעת כרגע את הנתון פה.

אבתיסאם מראענה: אני חושבת שקראתי אותו, 17,000 תיירים, שוהים בלתי חוקיים בישראל?

תומר ורשה: 7,000.

ענבל משש: אז כרגע מאריכים באופן גורף לחודשיים וכן לא תתבצענה פעולות אכיפה בשל מצב הלחימה.

אבתיסאם מראענה: התיירים שנמצאים פה, שהגיעו מאוקראינה, לא חוקיים, הם נשארים פה לחודשיים ובחודשיים האלה ניתנת להם אשרת עבודה, מותר להם לעבוד?

אבתיסאם מראענה: מה הם עושים פה?

אבתיסאם מראענה: תסבירי לי את הסטטוס שלהם.

ענבל משש: לא, אמרתי, יש את העובדים הזרים, הם ממשיכים לעבוד, הכול בסדר, הרישיונות שלהם בתוקף.

ענבל משש: יש את התיירים מאוקראינה שהם שוהים פה כדין, הגיעו לישראל ויש להם רישיון תייר והם מעוניינים להמשיך להיות פה, אז זה באופן גורף יחודש לחודשיים ויש את מבקשי המקלט שהם מטופלים על ידי יחידת המקלט וגם שם לא תתבצענה פעולות אכיפה.

אבתיסאם מראענה: אבל שאלתי שאלה לגבי מי ששוהה פה לא חוקי, יש פה מספר של 7,000, תומר ורשה אומר 7,000.

ענבל משש: לא, עובדים זרים לא חוקיים מה פתאום, מדובר במספר מאוד נמוך.

תומר ורשה: 7,000 תיירים אוקראינים.

אבתיסאם מראענה: תציג את עצמך לפרוטוקול, בבקשה, אדוני.

תומר ורשה: עורך דין תומר ורשה, בעל משרד שמתמחה בהגירה ומעמד בישראל, עוסק הרבה בפעילות ציבורית בתחום ואני באתי לומר כמה דברים, גם על הבעיות וגם על הפתרונות, כהרגלי.

תומר ורשה: יש כמה סוגיות, אם אפשר לומר.

תומר ורשה: קודם כל בעניין הזה, ענבל נגעה בקבוצות שהן אנשים ששוהים בארץ כעובדים או כתיירים עם אשרות.

תומר ורשה: לפי הנתונים שמשרד הפנים פרסם 7,000 תיירים אוקראינים ששוהים ללא אשרות בישראל.

תומר ורשה: השרה איילת שקד הוציאה הודעה שלא יינקטו פעולות אכיפה בלי שהם צריכים להגיע ולבקש מקלט, שזה יפה מאוד, אבל אני כאן בא לשאול מה זה אומר לא יינקטו פעולות אכיפה כי יש הרבה מעסיקים שרוצים לדעת כדי לא להסתבך.

תומר ורשה: האנשים האלה עכשיו נכנסים לתקופה לא ידועה וכמובן צריכים לפרנס את עצמם.

ענבל משש: איך הם התפרנסו עד היום אם הם לא חוקיים?

ענבל משש: הם לא נמצאים פה יום או יומיים, הם לא נמצאים פה מתחילת האירועים, נכון?

תומר ורשה: אבל יש הבדל בין מציאות אחת לבין מציאות שנייה שבה יש מלחמה.

תומר ורשה: אם אומרים להם שהם לא צריכים לבקש מקלט כשהמשמעות היא שמבקשי מקלט כן יכולים להתפרנס בזמן הזה, אז ברור שצריך לחול עליהם אותו דין לפחות בתקופת המלחמה, ואם השרה הודיעה על היעדר הליכי אכיפה, אני מפרש את זה כאכיפה גם על עבודה, אבל חשוב שתבהירו את זה, כל עמדה, פשוט כדי שאנשים יוכלו לתכנן את צעדיהם.

אבתיסאם מראענה: אתה בעצם אומר שבעצם שהשרה הוציאה את ההבהרה הזאת שלא ינקטו באכיפה מול התיירים ששוהים פה ונותנים להם לשהות כאן לתקופה זמנית של חודשיים, בזמן הזה שהם שוהים הם לא יכולים לבקש מקלט, אין להם את האופציה.

תומר ורשה: השרה הודיעה שהם יכולים, הם לא צריכים.

אבתיסאם מראענה: הם יכולים, הם לא צריכים.

תומר ורשה: אני אומר שהם יכולים, השרה אומרת שהם לא צריכים כדי להקל על המנגנון, אבל ברור שאדם שהגיע כתייר לא תכנן לממן פה את החיים שלו עם אותם כספים שהוא הגיע ולכן מן הסתם הוא חייב להתפרנס.

ענבל משש: בן אדם שהגיע כתייר לא תכנן לעבוד, נכון?

ענבל משש: הוא תכנן לטייל.

אבתיסאם מראענה: אבל הוא גם לא תכנן מלחמה פתאום, אולי הוא רצה לחזור, אבל הוא לא תכנן מלחמה ובזמן הזה שיש מלחמה בארצו הוא נמצא כאן, אז מה עושים?

תומר ורשה: לא רק זה, גם עכשיו בגלל המלחמה נוצר משבר הומניטרי שכן מאפשר להם לפנות ולבקש הגנה בינלאומית בישראל איפה שהם נמצאים, במצב כזה מן הסתם המדינה כן מאפשרת להם להתפרנס ולכן אם אנחנו אומרים להם שהם לא יגישו כי אין צורך לפחות ניתן להם את אותו דין.

תומר ורשה: זה דבר אחד.

תומר ורשה: דבר שני, נקודה חשובה ומאוד מאוד משמעותית, מה קורה עם בני זוג של אזרחים ישראלים.

תומר ורשה: יש הרבה אזרחים ישראליים שיש להם בנות זוג מאוקראינה שכבר הגישו בקשות.

תומר ורשה: בדרך כלל המדינה דורשת, א', תעודות מאומתות מאוקראינה שהיום אי אפשר להשיג, ב', הרבה פעמים עושים ריאיון קונסולרי בקונסוליה שגם זה דבר שלא אפשרי.

תומר ורשה: כל הקבוצות האלה של הזוגות היום הם בפניקה מוחלטת, יש הרבה ישראלים שכבר עזבו, יש לי ארבעה מקרים שאנחנו מטפלים בהם עכשיו, אחת, בת הזוג הצליחה לברוח לצ'כיה, השנייה לפולין, הישראלים נסעו לשם, מתים להחזיר אותן לישראל, הכללים של רשות האוכלוסין אומרים שהם לא יכולים להגיע כתיירים רגילים.

תומר ורשה: זה אומר שאתמול בערב, אני רגע אעדכן את הצופים, השרה איילת שקד הודיעה אתמול בערב שתיירים מאוקראינה יוכלו להגיע לבקר כאן בני משפחה ומכרים בערבויות של 10,000 שקל לראש.

תומר ורשה: מעבר לקושי שתייר בלי שהוא מכיר כאן אף אחד לא צריך ערבות ומי שכן מכיר דווקא כן צריך ערבות, שזה קצת הפוך, אז אותם אזרחים ישראלים לכאורה על פי הכללים לא יכולים אפילו להביא את בנות הזוג שלהם בלי אישור מקדים.

תומר ורשה: אנחנו פנינו בעניין לשרת הפנים ואני גם מנצל את ההזדמנות שענבל כאן, לתת הנחיה ברורה שקודם כל כל אותן בנות זוג יוכלו לנחות בישראל כתיירים רגילים, יוכלו להיכנס לישראל, בין באותה ערבות של 10,000 ובין ללא ערבות, קודם כל כדי שאזרחי ישראל, שאלה בנות הזוג שלהם, יוכלו לדעת שהם חיים בשקט.

תומר ורשה: אחר כך עם כל הבירוקרטיה והפרוצדורה, אם חסרה תעודה או לא חסרה תעודה, להתחיל הליך מדורג או לא להתחיל הליך, זה כבר אפשר לדחות את זה.

תומר ורשה: אני חושב שזה דבר קריטי שרשות האוכלוסין צריכה לתת לו מענה.

תומר ורשה: ועוד שתי נקודות, כפי שענבל אמרה, בני משפחה של עובדים זרים אוקראינים היום, לפי הכללים הרגילים, לא יכולים להיכנס לבקר אותם בארץ, אבל נוצר מצב שאותם עובדים זרים למעשה הגיעו לכאן כדי לממן את המשפחות באוקראינה ואותן משפחות מסכנות למעשה נשענות על אותו בן משפחה שהצליח להגיע לחו"ל ולעבוד ולכן מן הסתם כשהם כרגע בורחים מאוקראינה רק הגיוני זה שהמקום הראשון שאליו הם ירצו להגיע זה לאותו בן משפחה שעובד פה ויכול לפרנס אותם.

תומר ורשה: לכן אם כבר אנחנו מנסים להושיט יד הומניטרית אז כדאי להוציא הנחיה גורפת שאותם בני משפחה של עובדים חוקיים יוכלו להגיע באופן זמני.

תומר ורשה: כמובן שלא תהיה בעיה אחר כך לאכוף את היציאה שלהם כשהמצב באוקראינה יתבהר כי אותם עובדים זרים מן הסתם יזדקקו להמשך אשרות ויהיה אפשר להתנות את חידוש האשרות ביציאה של בני המשפחה.

תומר ורשה: אבל זה דבר הומניטרי מהמעלה הראשונה.

תומר ורשה: ונקודה אחרונה, כשדובר כאן על עובדים זרים שרוצים אולי לחזור לאוקראינה.

תומר ורשה: גם כאן התנאי של עובדים לצאת ולחזור לארץ זה אשרות חוזר בדרכונים, בלי אשרות חוזר הם לא יכולים לצאת והרבה עובדים זרים לא מוציאים מראש את אותן אשרות חוזר כי אין להם צורך, הרבה פעמים זה גם תלוי בהסכמה של מעסיק.

תומר ורשה: לכן מכיוון שזאת כרגע בירוקרטיה שאין זמן לעשות אותה, אז יש לזה גם פתרון, כל אותם עובדים זרים יכולים לצאת מהארץ ומשרד הפנים פשוט ירשום הערות במחשב שמדובר בעובדים זרים שרשאים לחזור.

תומר ורשה: בדרך הזאת הם יוכלו לחזור בלי הבירוקרטיה שכרוכה בהחתמות, זה קרה גם בתקופת קורונה.

אבתיסאם מראענה: ענבל, את יכולה להתייחס לנקודה לפחות האחרונה שנשמעת לי לא כל כך סבוכה, לפני שנגיע למצב של מעמד פליט ואיחוד משפחות של נשים של אזרחים ישראלים שלא יכולות להיות בארץ.

אבתיסאם מראענה: את יכולה להתייחס לנקודה האחרונה של תומר?

ענבל משש: למה?

ענבל משש: יציאה למה?

אבתיסאם מראענה: כשעובדים זרים חוזרים חזרה.

תומר ורשה: בלי להוציא אשרות חוזר, פשוט שייצאו ויעשו הערות במחשבים שיהיה מותר להם להיכנס ללא אשרה.

אבתיסאם מראענה: לצמצם את הבירוקרטיה.

ענבל משש: באמת זה לא כזו בירוקרטיה, אבל קודם כל לצאת אפשר גם בלי לקבל - - -

תומר ורשה: לא, אבל הלשכות עכשיו אפילו לא קולטות ישראלים, הם הוציאו הנחיה לא להגיע ללשכות בגלל עומס, אז ברור - - -

ענבל משש: אבל עובדים בבניין לא מגיעים ללשכות, התאגידים מגישים מרחוק בקשה לאינטר ויזה ומקבלים את זה באותו יום.

תומר ורשה: וסיעודי?

ענבל משש: סיעוד זה בלשכות, זה נכון.

ענבל משש: בכל מקרה, בסדר, שמעתי את מה שהוא אומר, אנחנו נבחן את זה.

תומר ורשה: ונקודה אחרונה, שגם עלתה בזמן הקורונה, אנחנו לא יודעים כמה זמן המשבר הזה יהיה, אם מדובר במשבר של שבועיים-שלושה שכולנו כנראה מבינים שזה לא המצב אז אין בעיה, אבל אם אותם עובדים זרים יוצאים לתקופות יותר ארוכות מהארץ חשוב מאוד שהתקופה הזאת שהם נמצאים בחו"ל לא תיחשב להם כחלק מהתקופה להעסקה בישראל של אותם חמש שנים.

תומר ורשה: ואני אתן דוגמה.

תומר ורשה: בזמן הקורונה, איך שהתחילה הקורונה במרץ 2020 היו הרבה עובדים סיעודיים מנפאל, הודו וסרילנקה שיצאו לחופשות מולדת וקיבלו גם אשרות חוזר ואז הם נתקעו בחו"ל ולא יכלו לחזור.

תומר ורשה: בינתיים בחלוף הזמן כבר הסתיימה להם התקופה של חמש השנים, הם ביקשו לחזור לאחת משתיים, או לחזור לעבוד לאותו פרק זמן, או לפחות להגיע לאסוף את כל הציוד שלהם כי הם השאירו פה הכול ויצאו רק לחופשה.

תומר ורשה: רשות האוכלוסין סירבה לכך, האנשים האלה נשארו בחו"ל בלי שאף אחד טיפל להם בדברים.

תומר ורשה: זו גם נקודה שעולה מהשטח וחשוב שייתנו עליה את הדעת, כשהם יוצאים לעצור את השעון ולאפשר להחזיר אותם אחר כך.

אבתיסאם מראענה: נשמע לי הגיוני.

ענבל משש: לא הגיוני, לפי פסיקת בג"צ החישוב הוא ברוטו, של כל התקופה.

תומר ורשה: זה תלוי בכם, בהחלטה שלכם.

ענבל משש: בסדר, אבל זה המצב.

אבתיסאם מראענה: אנחנו במקרה של מלחמה, אני מקווה שהיא תהיה אחרונה, אבל זה מקרה מלחמה, מה לעשות?

אבתיסאם מראענה: כמו שהם חשובים לנו פה, בזמן מלחמה שיישארו ונעשה הכול בשביל שיישארו פה, ולא נתחיל עכשיו, תארי לעצמך איזה 2,000 משפחות שעכשיו כל עובדות הסיעוד יעזבו אותם ואנחנו נצטרך לחפש, זו חתיכת סאגה.

אבתיסאם מראענה: אנחנו כולנו בתוך הבליל הזה של החיפוש ומחסור.

אבתיסאם מראענה: השאלה שנשאלת היא, בזמן מלחמה האם אפשר להתארגן אחרת כמו שהתארגנתם בזמן של קורונה?

ענבל משש: בסדר, מתארגנים אחרת, אז יש הרבה דברים שנעשים, כמו קודם כל בסדר הדחיפות העליון זה לחלץ את הישראלים שנמצאים באוקראינה ולהביא אותם למדינת ישראל.

ענבל משש: זה חלק מהפעולות שהממשלה עושה, יכולה להרחיב על זה רחל ממשרד החוץ.

ענבל משש: אז אני לא מבינה מה ההצעה, לחלץ את המשפחות של העובדים הזרים?

אבתיסאם מראענה: לא, ענבל, את לא איתנו.

ענבל משש: לא הצלחתי להבין.

אבתיסאם מראענה: נכון, אז אני אסביר לך.

אבתיסאם מראענה: תומר, תרשה לי.

אבתיסאם מראענה: מה שהוא בעצם אומר, שהעובדים שיוצאים מכאן ושרוצים לצאת מכאן חזרה לארץ שלהם ואנחנו לא יודעות מתי זה יסתיים, אם זה יסתיים בעוד שבוע, שבועיים, חודש, חודשיים, ואז תהיה להם האפשרות לחזור חזרה.

אבתיסאם מראענה: בזמן הזה שהם לא נמצאים בארץ, נגיד חודשיים או שלושה, או שבועיים, או ארבעה חודשים, אני לא יודעת כמה, אל תחשבו את התקופה הזאת שהם לא נמצאים, שהם עזבו את העבודה שלהם, חזרו חזרה לארץ המוצא שלהם בזמן המלחמה ורצו לחזור לעבודה.

אבתיסאם מראענה: אל תחשבו את התקופה הזאת שהם היו בחו"ל עם המשפחות שלהם, אל תנכו להם את התקופה הזאת על מנת שהם ירוויחו את זמן העבודה שהם נמצאים בארץ.

אבתיסאם מראענה: האם אני ברורה?

ענבל משש: כן, אבל עוד פעם אני אומרת, ככלל החישוב היא ברוטו ויכולה להוסיף על זה שושנה שנמצאת איתנו בזום, אם את רוצה לשמוע תשובה.

ענבל משש: שושנה.

שושנה שטראוס: כן, שלום.

שושנה שטראוס: לפי פסיקת בג"צ החישוב לגבי עובדים זרים, שהות מרבית בישראל, הוא חישוב ברוטו וזאת מאחר שבג"צ סבר, כמו הרשות, שאי אפשר לפי פינצטה לבדוק כל עובד כמה ימים היה פה וכמה ימים היה שם.

שושנה שטראוס: זאת הלכה שכבר מזמן.

אבתיסאם מראענה: ובזמן מלחמה?

שושנה שטראוס: בקורונה, בגלל הקורונה היו עובדים שיצאו ולא יכלו לחזור, אנחנו הסכמנו בסופו של יום לאפשר לעובדים זרים לחזור, אפילו אם עברו את ה-90 יום של האינטר ויזה שלהם ובלבד שהיה להם מי שהזמין אותם פה והם לא סיימו את תקופת העבודה המרבית.

אבתיסאם מראענה: נפלא.

אבתיסאם מראענה: שושנה יקירתי, האם את חושבת שזמן קורונה וזמן מלחמה אלה סיטואציות שאפשר להתחשב מבחינה הומניטרית ולהחיל את מה שהיה על הקורונה על זמן מלחמה?

אבתיסאם מראענה: נשמע לך הגיוני?

אבתיסאם מראענה: לי זה נשמע מאוד הגיוני.

שושנה שטראוס: אז שוב, אני מתארת לעצמי שאותה מדיניות תחול שאם עובד ירצה לחזור אחרי שיצא בלי אינטר ויזה או שהאינטר ויזה שלו פג תוקף, אם תהיה לו פה תקופת עבודה חוקית שנשארה לו, לא כמה ימים, אלא שבאמת יש לו עוד כמה חודשים טובים לעבוד ויש מי שרוצה להעסיק אותו עד ל-63 חודשים, אני מתארת לעצמי, שוב, כמו שעשינו בקורונה, כל מקרה נבדק לגופו לפי הנהלים הרגילים ואפשרנו להרבה עובדים אז לחזור ואני מתארת לעצמי שזה יהיה אותו דבר כאן.

אבתיסאם מראענה: יופי, מעולה, אז את בעצם אומרת שלא מקזזים לו את הזמן הזה של השהייה.

ענבל משש: לא, לא אמרנו שלא מקזזים.

שושנה שטראוס: לא, את הזמן מחשיבים ברוטו, כי זאת הלכה, אבל אנחנו לא אומרים באופן דווקני שאם אין לך אינטר ויזה או שהאינטר ויזה שלך פג תוקף, אנחנו מאפשרים לפי התנאים והנהלים לחזור.

שושנה שטראוס: לגבי לקזז פה ושם, על פניו זה לא אפשרי, זה פשוט משימה בלתי אפשרית, כמו שגם בג"צ השתכנע שאי אפשר לגבי כל עובד לחשב כמה ימים הוא היה פה וכמה ימים הוא לא היה פה.

שושנה שטראוס: זה תלוי בנסיבות של כל אחד.

שושנה שטראוס: אנחנו גם צריכים לקוות שכשהם ירצו לחזור לא תהיה פה מלחמה, נכון?

אבתיסאם מראענה: לא, שושנה, למה למה למה?

אבתיסאם מראענה: מה את פותחת לנו פה עין רעה?

שושנה שטראוס: לא, פשוט לפני פחות משנה היו פה 4,000 טילים, אבל אם ירצה ה' שיהיו רק בשורות טובות, גם פה וגם בחוץ לארץ.

אבתיסאם מראענה: תודה, שושנה.

אבתיסאם מראענה: כן, תומר.

תומר ורשה: בעניין הזה קודם כל ברור שמשרד הפנים הוא זה שמחליט אם להיטיב את המצב או לא, בית המשפט העליון בוודאי לא אוסר על משרד הפנים להיטיב את המצב.

תומר ורשה: אז קודם כל אין מה להיאחז בפסיקת בג"צ כאיזה שהיא בעיה או הגבלה.

ענבל משש: לא, בג"צ אימץ את העמדה שלנו.

תומר ורשה: אבל לא במצב מלחמה ולא במצב משבר.

תומר ורשה: במצב רגיל זה משהו אחד, כשבן אדם מחליט מיוזמתו לנסוע לחופש לשבוע בחו"ל זה נכון, לא במצב שנוסעים לכמה חודשים.

תומר ורשה: ודבר שני, אין שום בעיה לדעת ספציפית על כל אחד, כמו שאתם מחשבים מתי הוא הגיע ומתי הוא סיים, אז אפשר לראות במחשב של משרד הפנים בקלות מתי הוא יצא ומתי הוא חזר, זה מוציא באקסל מאוד מאוד פשוט כמה ימים הוא לא היה בארץ, פשוט מחשבים את זה בפלוס ולא במינוס, קלי קלות.

תומר ורשה: זה רק עניין של רצון טוב ונכונות.

תומר ורשה: זה עניין של מדיניות, אתם תחליטו אם זה משהו שראוי לעשות או לא.

תומר ורשה: אני חושב שבוודאי הם אנשים שלא באו רק להתפרנס, הם באו קודם כל לתרום לחברה הישראלית, גם בבניין, גם בסיעוד, אין שום סיבה שעד שאישרנו אותם עוד נמנע מהם את האפשרות לעבוד את התקופה המקסימלית.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה, תומר.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה להתייחס בהחלט לסוגיה הזאת של איחוד משפחות שמאוד קרובה ללבי בעניינים אחרים של איחוד משפחות כשאנחנו מדברות על ישראלים ופלסטינים.

אבתיסאם מראענה: פתאום הכול כזה דומה, מה נעשה, חיים שכאלה.

אבתיסאם מראענה: רציתי לשאול מה קורה שם בזירה הזאת של איחוד המשפחות, לא קיבלתי על זה תשובה, אני מאוד אשמח אם יש התייחסות, ישראלי, בת הזוג לא ישראלית, מה עושים בזמן הזה, האם יש הוראה, יש הצהרה ברורה לגבי הסוגיה הזאת, מה עושים?

תומר ורשה: אני רק אחדד את זה, ענבל.

תומר ורשה: אם אפשר להוציא הנחיה שכל אזרח ישראלי שהגיש בקשה לזוגיות, והרי היום זה מקוון, מגישים את זה באינטרנט, יאושר לו להכניס את בת הזוג, או שהיא פשוט תגיע לכאן כמו תיירת רגילה שאתם היום מאשרים כניסה בערבות של 10,000 שקלים, היא תגיע כתיירת, כי זה הדבר הכי בהול ודחוף, יקנו כרטיס טיסה והיא תנחת פה מחר, אתם תכניסו אותה בערבות ואת כל הבדיקות ואת כל הדברים תעשו כשהיא בארץ.

תומר ורשה: קודם כל בואו נציל אותה.

ענבל משש: טוב, לראשונה אני שומעת את זה היום.

אבתיסאם מראענה: לא, אני שמעתי את זה אתמול, אני שמעתי בשיחת לייב.

ענבל משש: אמרתי שאני שמעתי את זה היום.

ענבל משש: אז אני שמעתי את זה היום, אני מניחה שהעלית את זה בפני מינהל האוכלוסין או בפני השרה, או בפני המנכ"ל, אני לא מכירה את זה באופן אישי.

ענבל משש: אני גם לא מטפלת באיחודי משפחות וזה לא נוגע לעובדים זרים ואני ראש מינהל עובדים זרים.

ענבל משש: אז אם העלית את זה אני בטוחה שזה ייבחן וגם תקבל תשובה.

תומר ורשה: אשמח מאוד.

אבתיסאם מראענה: יופי, מעולה.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתת זכות דיבור לרומן שרוצה להתייחס לדיון עד כה.

אבתיסאם מראענה: בבקשה, אדוני.

רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): כמובן, תודה רבה ותודה רבה שוב על ההזדמנות הזאת.

רומן קוטוויץ: למען האמת כשאני התחלתי אני חשבתי שאני אשלח כמה הודעות ואנחנו נדון בזה צעד אחר צעד, אבל למען האמת איך שזה קרה ככה היה פה מין תערובת שדווקא כללה את כל הנושאים שאני רציתי להעלות.

רומן קוטוויץ: את העלית אותם, גברתי, אז אני רוצה לומר קודם כל שאני לחלוטין מסכים עם תומר.

רומן קוטוויץ: אני באמת מודה לך, אדוני, על עמדתך הנחושה ואנחנו בשגרירות נבקש ונפנה לצד הישראלי על מנת ליישם חלק מהאלגוריתמים הפרגמטיים, לפחות לאיזה שהיא תקופת זמן מוגבלת.

רומן קוטוויץ: אין זמן לבירוקרטיה כרגע, אין זמן לשלם את הערבות הזאת, אנשים מתים.

רומן קוטוויץ: תבינו את זה, 10,000 שקל להיכנס לישראל.

רומן קוטוויץ: אתם יודעים, זה קצת מוזר, זה לא מריח לכם מוזר?

רומן קוטוויץ: אם יש אנשים שאין להם את הכסף הזה, אין להם 10,000, אולי יש להם, אבל הם צריכים את זה כדי לתמוך באנשים שמגיעים אליהם עכשיו, הם יאכילו אותם בכסף הזה, הם צריכים לגור גם איפה שהוא.

רומן קוטוויץ: אולי הם צריכים גם לשלוח את הכסף הזה לאוקראינה.

רומן קוטוויץ: אז בשבילי ההחלטה הזאת של הממשלה היא די מוזרה בעיניי, אנחנו מעודדים את ממשלת ישראל לנקוט בצעדים פרקטיים על מנת להקל על הכניסה של האנשים האלה לישראל.

רומן קוטוויץ: בואו נעשה משהו, בואו נעשה משא ומתן נפרד ואנחנו נמצא פתרונות, איזה שהוא אלגוריתם.

רומן קוטוויץ: אנחנו לא מבקשים שאתם תרשו להם להישאר פה לעשות מה שהם רוצים, אנחנו מבקשים צעדים פרקטיים שיעזרו לאנשים.

אבתיסאם מראענה: אדוני, האם - - -

רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): אני מבקש לסיים, מצטער, מפני שיש לי כמה נקודות ואז נוכל לדון בזה.

רומן קוטוויץ: אני באמת מתנצל, גברתי, אני לא יכול להיות בכל המפגש כי, אתם צריכים להבין, אנחנו חייבים לספק שירותים קונסולריים לאזרחים שלנו.

רומן קוטוויץ: הם עומדים עכשיו מחוץ לחדר, מחכים, אני חייב לעזור לעמיתים שלי, לקונסולים שלי.

רומן קוטוויץ: לפני הטרגדיה הזאת היה לנו פה בארץ בסך הכול כ-2,500 אוקראינים.

רומן קוטוויץ: יש לחלק מהם גם אזרחות כפולה והם כולם כרגע צריכים שירותים.

רומן קוטוויץ: הם לא הפסיקו לבוא אלינו.

רומן קוטוויץ: אני רוצה שתבינו אותי, אני מתנצל, אני ממש מצטער שאני קוטע אותך, אבל צעדים פרקטיים.

רומן קוטוויץ: את כבר דיברת על רובם, אבל שוב, אנחנו מבקשים מכם, תנקטו בצעדים בכל מה שקשור לעובדים הזרים שעוזבים את המדינה, אנחנו רוצים שאתם תקבלו החלטות ותנו להם לחזור בלי בירוקרטיה, לחזור חזרה.

רומן קוטוויץ: תבחנו את הצעדים שלכם שננקטו כשאתם לוקחים את הפיצויים שלהם בנמל התעופה.

רומן קוטוויץ: יכול להיות שאולי עכשיו בוודאות צריך לקבל החלטה שהם ייקחו את הכסף הזה, את הפיצויים האלה, כדי שהם יוכלו לתמוך במשפחות שלהם באוקראינה, אנשים שרוצים עכשיו לחזור לאוקראינה.

רומן קוטוויץ: אני בקשר עם רשות הגבולות בבן גוריון, אני מקבל מהם מידע שהם מבינים את המצב שלנו, הם לא מסרבים לאוקראינים להיכנס לישראל באותו זמן.

רומן קוטוויץ: הטלפון האדום שלי מצלצל נון סטופ כי אנשים מתקשרים אלינו כל הזמן שלא נותנים להיכנס לישראל.

רומן קוטוויץ: לרבים מהם, דרך אגב, יש פה משפחות וחברים שהם אזרחי ישראל.

רומן קוטוויץ: יש אישה מחרקוב וילדה בת תשע והיום בחרקוב היו הפצצות, הכיכר הכי גדולה באירופה, היום הם הופצצו עם ארטילריה כבדה.

רומן קוטוויץ: רשות האוכלוסין לא נתנה לילדה הזאת להיכנס לארץ, המשפחה היא אזרחי ישראל, דרך אגב, והם הכניסו אותה למתקן הגירה והם מתכננים לשלוח אותה חזרה להונגריה.

רומן קוטוויץ: אנחנו עובדים כרגע עם עורכי דין על המקרים האלה, מקרים הומניטריים, אנחנו חושבים שלפעמים הנציגים הרשמיים של ישראל צריכים לחשוב באמפתיה.

רומן קוטוויץ: אנשים שיש להם פה חברים ומשפחה של אזרחים ישראלים, קצת אמפתיה לא תזיק פה, יש הרבה מקרים כאלה.

רומן קוטוויץ: אבל אני רוצה לבקש מכם, תסתכלו ותעברו על הצווים שלכם, תשנו אותם, תעשו את זה מיד.

אבתיסאם מראענה: תודה.

אבתיסאם מראענה: תודה על הזמן שהיית איתנו, אני מאוד מעריכה, אמרת דברים מאוד חשובים ואנחנו בהחלט נחדד אותם, אנחנו נהיה בקשר, תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: האמת היא שלא ציפיתי לכזאת שיחה עם היועץ בשגרירות אוקראינה שהוא פשוט מבקש לחדד נהלים, שהנהלים של מדינת ישראל, משרד החוץ, רשות האוכלוסין, משרד הפנים, השרה, כולנו פה, בעצם שהדברים יהיו מאוד מאוד ברורים בנהלים שלכם, הוא בעצם דורש, האם העובדים הזרים שנמצאים כאן יכולים להוציא את כספי הפיצויים שלהם על מנת לתמוך במשפחות שלהם.

אבתיסאם מראענה: האם זה אחד הדברים שהגיעו אליכם למרכז הפניות שלכם ב-CIMI?

אבתיסאם מראענה: תסבירו לי, אני פתאום מבינה דרך הזעקה שלו שיש פה בעיה, בעיה מאוד גדולה, שלא ברור מה הנהלים של מדינת ישראל.

אבתיסאם מראענה: אני אשמח מאוד לשמוע את גברתי ממשרד החוץ ואל תגידי לי מה המאמצים שמשרד החוץ עושה לישראלים, כי את זה אני מבינה, יש מאמצים, אני שומעת על זה, גם בטח מדברים על זה כל הזמן, אני רוצה להבין מה המאמצים שאתם עושים לאזרחים שהם לא ישראלים, שנמצאים כאן ורוצים לנסוע, ושהם קרועים מבני משפחותיהם.

אבתיסאם מראענה: אני אשמח לשמוע את דעתך.

רחל אוברמן: שלום, אני יכולה להגיד ברמה האישית שניהלתי את המשא ומתן עם אוקראינה להבאת עובדי בניין והיחס באמת הנהדר שקיבלנו והקשרים הנהדרים בין המדינות זה משהו שמלווה אותי.

רחל אוברמן: אני נמצאת כאן, לצערי היום בהיעדר נציג של האגף הקונסולרי אצלנו בגלל שהם באמת עמוסים מעל הראש בסיפור הזה של חילוץ ישראלים ולצערי אני לא יכולה להתייחס לשאלות ספציפיות לגבי הנושאים האלה, פשוט בגלל שאני לא מכירה.

רחל אוברמן: אני יכולה לפנות עם החזרה שלי למשרד לנציגים של האגף הקונסולרי ולבדוק את כל הנושאים האלה, האם הם קיבלו פניות מבני זוג של אזרחים ישראלים ושאר הסוגיות שעלו כאן.

רחל אוברמן: יש סוגיות שלא קשורות למשרד החוץ, כמו הסיפור של הפיקדון, אם עובד בניין שיוצא מישראל לצורך חזרה לאוקראינה יכול לקחת את כספי הפיקדון, ככה אני מבינה את השאלה, למרות שהוא מעוניין לחזור בחזרה לישראל בתקופה של ה-63 חודשים, אני לא יכולה לענות על זה, זו לא סוגיה של משרד החוץ, אבל כל הסוגיות שקשורות אלינו, בעיקר הסיפור הזה של בני הזוג, אני אברר עם החזרה למשרד ואני אעדכן אתכם אם קיבלנו פניות בנושא ואילו מאמצים נעשים כדי לסייע.

אבתיסאם מראענה: אני מודה לך.

תומר ורשה: יש עוד קבוצה אחת, עכשיו הפנו את תשומת ליבי, יש כאן הרבה ישראלים שכבר יש להם בנות זוג מאוקראינה שהם חיים בישראל, משרד הפנים מכיר בזוגיות, הם בהליך מדורג, ואותן נשים אוקראיניות אוחזות בתושבות ישראלית זמנית, אבל הן לא אזרחיות.

תומר ורשה: מבחינת החוק, מבחינת הדין, אין שום מגבלה שקרובי המשפחה שלה יגיעו לבקר, אבל כבר קרה לנו לאחרונה, היה את הסיפור של קרובי המשפחה הברזילאים שבאו לבקר וסורבו כניסה.

תומר ורשה: יש כרגע חוסר התייחסות מצד משרד הפנים לקרובי המשפחה של אותה אוקראינית שהיום היא תושבת, אבל היא לא אזרחית ישראלית.

תומר ורשה: עדיין היא חיה פה עם ישראלי, אז כדאי מאוד שמשרד הפנים וגם רשות האוכלוסין יחשבו איך לתת את הדעת ביחס אליהם, לאפשר גם להם להיכנס אפילו שטכנית הם לא קרובי משפחה של אזרח ישראלי, אלא של בת זוג של אזרח ישראלי, אבל זה היינו הך.

אבתיסאם מראענה: שיש לה מעמד בארץ.

תומר ורשה: תושבת ישראלית.

תומר ורשה: כמובן היינו הך, מה זה משנה?

תומר ורשה: בעל ואישה ביחד, אז גם את זה שיאפשרו, כי מבחינתם הם לא נותנים להם להיכנס.

תומר ורשה: גם לפי הנוהל הקיים.

אבתיסאם מראענה: אוקיי.

אבתיסאם מראענה: אז ננסה להתכנס לסיכום של הדיון הזה.

אבתיסאם מראענה: אנחנו מבינות בהחלט, גם מההתנהלות שלי מול משרדי הממשלה, במיוחד רשות האוכלוסין, בהחלט בכל זמן הקורונה ובכל הזמן של העיסוק בעובדות ועובדים זרים, הקורונה הביאה איתה את האתגרים שלה, בזמן קורונה אף אחד לא ביקש לנסוע חזרה לארצו או להביא את המשפחה שלו, לא הייתה סכנת חיים, וכמו שרומן הציג, אנשים מתים.

אבתיסאם מראענה: ובאמת נשאלת השאלה עכשיו מה היכולות של רשות האוכלוסין, של משרדי הממשלה, משרד הפנים, להגיע למצב שבו מחדדים את הנהלים.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לסכם את הדיון.

אבתיסאם מראענה: הוועדה קוראת לרשות האוכלוסין לבחון אפשרות לצמצם הליכים בירוקרטיים עבור עובדות ועובדים המעוניינים לצאת מאוקראינה ולחזור לעבודה בישראל, אינטר ויזה.

אבתיסאם מראענה: שתיים, לבחון ניכוי של תקופת השהייה באוקראינה בשל המלחמה מחישוב תקופת העבודה בישראל.

אבתיסאם מראענה: לאפשר לעובדים ולעובדות שיוצאים מישראל למשוך ביציאה את כספי הפיקדון שלהם שהופקדו להם במהלך עבודתם.

אבתיסאם מראענה: הוועדה מבקשת ממשרד החוץ ורשות האוכלוסין לבחון הקלה על כניסתם של קרובי משפחה.

אבתיסאם מראענה: הקלה, אני לא יודעת אם הקלה היא המילה הנכונה, אבל להסתכל, כמו שקרא לכם רומן, לא אני עשיתי את זה, הוא ביקש: בבקשה מכם, תהיו הומניים, אנחנו בתקופת מלחמה ותנסו לפתוח את הלב, וכל מי שנכנס למדינת ישראל רשום ואז מדינת ישראל מצוינת באכיפה כשהיא גם רוצה והיא יכולה להוציא את האנשים האלה בבטחה כשהיא תרצה והמלחמה תסתיים.

אבתיסאם מראענה: אז אני מכאן בהחלט קוראת בשם הוועדה לכל הרשויות ומשרדי הממשלה לגלות הבנה למצב שהוא מצב מלחמה ואנחנו חלק ממנו, נרצה או לא נרצה, כי אם לא היו פה אוקראינים ואוקראיניות שנמצאים כאן והם משרתים את הכלכלה ואת מדינת ישראל, אז אולי לא היינו צריכים אולי להתכנס לדיון בוועדה.

אבתיסאם מראענה: אני מבקשת לענות על השאלות שנשאלו כאן ולבחון את כל הנושאים שהתבקשתם, אני יודעת שאתם בלחץ, אבל אני חושבת שיותר משאתם בלחץ יש אנשים שמחכים לתשובות, שנמצאים על הגבולות ורוצים להמשיך פשוט לחיות, לא למות, הם והמשפחות שלהם ובנות הזוג שלהם.

אבתיסאם מראענה: אני באופן אישי גם קוראת למדינת ישראל לפתוח את הגבולות שלה לכל מי שנמלט על חייו מתוך תופת של מלחמה.

אבתיסאם מראענה: זאת הקריאה האישית שלי.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד תודה שבאתם ואנחנו בהחלט נמשיך לעקוב ואני מבקשת שהתשובות יתקבלו לידי הוועדה בתוך שלושה ימים.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה, הדיון הסתיים.