ועדת הבריאות, כנסת 24, פרוטוקול מספר 99, 2022-03-01 10:34

עידית סילמן: בוקר טוב לכולם, תאריך ה-1.03.2022 למניינם, כ"ח באדר א' תשפ"ב.

עידית סילמן: בוקר טוב לכל הנמצאים ולכל הנמצאות, תודה לכולם על הנוכחות שלכם כאן הבוקר.

עידית סילמן: אנחנו מתקדמים, תודה לחברי מד"א על הטיפול המסור אמש במליאה כשלא חשבתי בטוב.

עידית סילמן: ברוך השם הכל טוב, מרגישים טוב, אנחנו מתקדים.

עלי סלאלחה: צריך לעשות קורס מד"א בשביל לעזור לך פעם הבאה.

עידית סילמן: נו יאללה עלי, יש לך הזדמנות.

עידית סילמן: לא רק פתחת עמדת מד"א, צריך גם להביא את זה לידי יישום הלכה למעשה.

עידית סילמן: בסדר גמור, אז אנחנו מתקדמים.

עידית סילמן: נמצאות איתנו כאן היועצות המשפטיות שעשו עבודה רצינית ותודה, מנהלת הוועדה, הצוותים, כבוד חבר הכנסת הרב גפני וחבר הכנסת ינון אזולאי ששותפים פה ועובדים קשה למען הצלחת החוק הזה.

עידית סילמן: אז אנחנו מתחילים, היועצת המשפטית, בבקשה.

נעה בן שבת: אוקיי, אז אנחנו נתחיל לקרוא את הצעת החוק ואני מציעה שאחרי כל כמה זמן נוכל לעצור ולקבל התייחסויות.

עידית סילמן: למי שיש התייחסויות אז נא להעיר.

נעה בן שבת: "הצעת חוק מוקד חירום רפואי טלפוני, התשפ"ב-2022

פרק א: בחוק זה –

פרק א: והתוספת מפרטת בעמ' 12.

פרק א: "(הגדרה "ארגון עזר למתן טיפול רפואי ראשוני, שבסעיף 1, סעיף 5(ב))

פרק א: זאת ההגדרה, אם יש מישהו שרוצה להעיר?

עידית סילמן: הלאה.

נעה בן שבת: חובש רפואת חירום.

נעה בן שבת: התוספת הזאת, יש סמכות לתקן את התוספת, הסמכות הזאת קבועה בסעיף 13(ב) גם כן בעמוד 12 ואומרת שהשר רשאי באישור ועדת הבריאות של הכנסת לתקן בצו את התוספת, ובלבד שלא יגרה מהגופים המנויים בה.

נעה בן שבת: משרד הבריאות התנגד לסיפה הזאת שאומרת שהשר יכול רק להוסיף לתוספת ולא לגרוע ממנה.

עידית סילמן: נכון.

עידית סילמן: בקיצור לשר יש סמכות, בסדר.

נעה בן שבת: ""חובש רפואת חירום" – מי שהוא בעל תעודת חובש רפואת חירום שהוכרה על ידי המנהל לפי סעיף 4;" בהמשך הצעת החוק אנחנו מסדירים את ההוראה שנוגעת למי הוא חופש רפואת חירום, כי בעצם היום אין שום הסדרה לתחום הזה של חובש רפואת חירום.

נעה בן שבת: ""טיפול רפואי ראשוני" – טיפול רפואי ראשוני מיידי בזירת האירוע עקב צורך רפואי פתאומי;" כאן הייתה הצעה של איחוד הצלה שביקשו שגם הטיפול הרפואי הראשוני שיכלול גם נסיבות חריגות שעלולות לסכן חיים, שבהן עשוי להידרש טיפול כאמור להצלחת חיים.

נעה בן שבת: אז אולי יש אפשרות לבקש מהם להתייחס, להסביר את ההערה ולהסביר מדוע הם מבקשים את זה.

עידית סילמן: מישהו רוצה להתייחס מכם?

משה טייטלבוים: שלום לגברתי, בוקר טוב לכל החברים.

משה טייטלבוים: אני אשמח להתייחס לנושא של מצבי חירום.

משה טייטלבוים: קודם כל, שמי משה טייטלבוים, אני יושב ראש איחוד הצלה.

משה טייטלבוים: מצבי חירום הם משהו כלל רוחבי, שהייתי אומר שהרבה פעמים הוא לא דווקא מתחיל כאירוע רפואי.

משה טייטלבוים: יש לא מעט מצבים שמסתכמים בהתחלה, בתחילת הדרך, כאירועי חירום כמו לצורך העניין אדם שנתקע במעלית או ילד שנתקע ברכב.

משה טייטלבוים: חילוצים שהם לאו דווקא רפואיים, אבל בסופו של דבר נשלחים אליהם כוחות רפואה גם כן.

עידית סילמן: מה עם אירועים כאלה שהם אירועים שיכולם להפוך לאירוע חירום, לדוגמא מירון.

משה טייטלבוים: אנחנו קוראים לזה חשש לחיי אדם, כשיש הרבה מאוד אירועים שכאלו שהם למעשה מתחילים כחשש, יכול להיות שהם יסתכמו בסופו של דבר בכלום ויכול להיות שהם גם יהיו אירועים רפואיים שיתגלגלו בהמשך.

נעה בן שבת: אבל אתה לא מדבר על אירוע כמו באמת נגיד ההילולה במירון, שמגיעים אולי צוותי מד"א עומדים שם אכן, אבל זה החזקת כוננים, לא לזה התכוונו.

ינון אזולאי: אבל שם גם ככה יש להם אפשרות גם לאבטח את האירועים האלה.

נעה בן שבת: לאבטח, אבל לא - -

משה טייטלבוים: שם בשביל לקבל תנאים או רישיון לאירוע, צריך לשלוח כוחות אבטחה.

משה טייטלבוים: עכשיו, זה אירוע אחר, זה אירוע אבטחתי שעליו אני פחות מדבר.

משה טייטלבוים: אני מדבר יותר על אירועים שהם לא בפר אקסלנס אירוע רפואי שכרגע קיים, כמו למשל כאבים בחזה, או אירוע של דום לב, אלא אירוע של חשש לחיי אדם שהוא אירוע שמתגלגל ואז אנחנו בעצם נכנסים לקטגוריה של מצב מסכן חיים.

משה טייטלבוים: אבל הוא לא אירוע רפואי כרגע.

נעה בן שבת: זאת אומרת אתה אומר שיש סיכוי - -

משה טייטלבוים: אני נותן דוגמה פשוט פרקטית, לצערי לא מעט פעמים ילדים נשכחים ברכב.

משה טייטלבוים: כרגע הילד מנופף לשלום והכל בסדר, אבל בעוד מספר דקות הוא כבר עלול להגיע למצב רפואי, או אנשים שנתקעו במעלית.

משה טייטלבוים: עכשיו, לכל האירועים האלו נשלחים כוחות רפואה, כוחות כיבוי ומשטרה.

משה טייטלבוים: יכול להיות מצב שמתנדב איחוד הצלה יעמוד לאירוע שכזה הוא לא ידע מכך.

משה טייטלבוים: לכן היה חשוב גם להגדיר את זה בצורה הברורה ביותר, שאירוע כזה שנשלח אליו אמבולנס בנסיעה דחופה, הוא גם אירוע שמסכן חיים והוא חייב להיכלל גם בתוך ההגדרה.

עידית סילמן: כל אירוע שמסכן חיים שנאלצים להגיע אליו כוחות ביטחון, אני אומרת גם לכתחילה בעייני, כמו האירוע במירון.

עידית סילמן: אירוע שאנחנו יודעים שעלול להיות אירוע מסכן חיים, שיש בו תנועה של המונים.

משה גפני: אבל מירון מחולק לשניים.

משה גפני: מירון, בשגרה שלו צריך שיהיו שם כוחות הצלה.

עידית סילמן: נכון.

משה גפני: אבל זה משהו מסוג אחר, זה לא שיודעים שיש בעיה רפואית, יש הצטברות של הרבה אנשים, זה חלק אחד.

עידית סילמן: כשיש סכנה למצב רפואי, אז אני אומרת גם בסכנה, בהיתכנות.

משה גפני: לא חייב שיקרה מזה משהו.

עידית סילמן: כן, כן, ברור.

משה טייטלבוים: נכון גברתי, בדיוק.

משה טייטלבוים: אז זו ההגדרה המדויקת, זאת אומרת אירוע שעלול להתגלגל לאירוע רפואי.

עידית סילמן: כן, אירוע שיש בו חשש.

נעה בן שבת: שיש בו מה?

נעה בן שבת: חשש לחיי אדם אתה אומר?

עידית סילמן: כן.

משה טייטלבוים: כן, כן, אנחנו הגדרנו את זה כאירוע שנמצא בסוג של מצב חירום או מצב שעלול לסכן חיי אדם.

משה טייטלבוים: בהגדרה המדויקת, איך שהכנסנו את זה פה זה "נסיבות חריגות העלולות לסכן חיי אדם המחייבות הזנקת כוננים".

עידית סילמן: צריך לנסח את זה.

נעה בן שבת: ננסח את זה שיהיה ברור מצד אחד שזה המצב המצומצם שיש ממש סכנה ומזניקים את הכוחות לצורך זה, אולי אפילו לכתוב את זה בתוך הסעיף של ההזנקה.

עידית סילמן: בסדר גמור.

נעה בן שבת: ""כונן רשום" – כונן שנכלל במרשם, בהתאם להוראות סעיף 4;" שזה הסעיף ואנחנו נתקן אחרי זה המספור, שינינו קצת את סדר הסעיפים.

נעה בן שבת: עכשיו, כאן יש א ההערה של משרד הבריאות שהיא הערה יותר גדולה למעשה.

נעה בן שבת: כפי שאנחנו הבנו אותה הם אומרים שמד"א עומד בפני עצמו, ארגון עזר הוא רק הארגונים האחרים ולכן כונן שצריך להירשם במרשם הוא רק כונן של ארגון שהוא לא מד"א, ואילו כונני מד"א הם גם יחשבו כוננים רשומים, למרות שהם לא מאושרים באותו מנגנון על ידי משרד הבריאות.

מיטל לוי גבאי: נכון, בדיוק ככה.

מיטל לוי גבאי: מכיוון שכונני מד"א הם עובדים או מתנדבי הארגון.

עידית סילמן: רק שם לפרוטוקול.

מיטל לוי גבאי: כן, מיטל גבי עורכת דין מהלשכה המשפטית במשרד הבריאות.

מיטל לוי גבאי: מכיוון שכונני מד"א הם ממילא משתייכים לארגון מד"א, אז אין טעם שננהל מרשם מקביל של כוננים שבאים מתוך הארגון שמפעיל את המוקד.

נעה בן שבת: מצד שני, הכוונה אולי של הצעת החוק הייתה להגיד שיהיה לנו מרשם אחד שבו ירשמו וכל הכוננים יבדקו.

מיטל לוי גבאי: אבל אני חייבת לציין שזה לא גורע מהסמכויות שלנו לפעול מול הכוננים בסעיפים - -

עידית סילמן: לא אמרנו שזה גורע.

מיטל לוי גבאי: לא, אז השאלה מה התכלית ואיזה נטל זה יוסיף לחוק שינוהל מרשם - -

עידית סילמן: מה זאת אומרת?

עידית סילמן: אנחנו רוצים שיהיה רישום של כוננים.

עידית סילמן: אני רוצה לדעת, אומרים לי שהיום יש במדינת ישראל 6,000 כוננים, אני רוצה לדעת מי הם הכוננים.

מיטל לוי גבאי: אנחנו יכולים לקבל את המידע ממד"א.

ינון אזולאי: לא, לא לקבל, שהמידע יהיה אצלכם.

ינון אזולאי: לא לקבל.

מיטל לוי גבאי: לא, יש הבדל, הרי מה המטרה?

מיטל לוי גבאי: המטרה זה לקחת את המידע מכל כונן וכונן באיחוד הצלה, לעבור על החומרים, להכניס אותו למרשם ושיהיה אפשר להזניק אותו מהמרשם.

עידית סילמן: לא רק של איחוד הצלה, אמרתם שיש כאן עוד 20 ארגונים תחת מד"א, שיש עוד כוננים של מד"א.

עידית סילמן: אנחנו רוצים שלמדינת ישראל יהיה מרשם של כל הכוננים שלה.

עידית סילמן: מחר יש אירוע חירום בינלאומי, שבוע הבא יש לנו דיון על מצבי חירום במערכת הבריאות, היתכנות מערכת הבריאות למלחמה, מלחמת סייבר או מלחמה רגילה.

עידית סילמן: אני רוצה לדעת מי הם כל הכוננים של מדינת ישראל, בשמות, שאני יכולה להשתמש בהם מחר בבוקר, שמוגדרים או כחובש או כפרמדיק, זה לא משנה שלא חובש ולא פרמדיק זה מקצועות מוסדרים כרגע, אבל גם את זה אנחנו נסדר.

משה גפני: תראי, אנחנו הסכמנו, אני חתום על החוק אחרי יושבת הראש, וגם חבר הכנסת ינון אזולאי חתום על זה.

משה גפני: הכוונה שלנו היא שמשרד הבריאות לא יורד מכוחו בכלל, ההיפך.

משה גפני: אנחנו רוצים שמשרד הבריאות, כפי שיש רישום על רופאים, שיהיה רישום על כוננים.

משה גפני: אבל לא שהוא יהיה מתחת למד"א, הרי כבר היינו במצב הזה.

משה גפני: למה הגענו לחקיקה?

משה גפני: בגלל שזה לא עבד.

משה גפני: זה שלמד"א יש כוננים, זה בסדר גמור.

משה גפני: איפה הם רשומים?

משה גפני: הם רשומים אצלכם.

משה גפני: אנחנו רוצים שגם ארגונים אחרים, במקרה הזה איחוד הצלה שהוא הגדול ביותר, שהוא גם יהיה רשום אצלכם.

משה גפני: לא מורידים מהסמכות שלכם, להיפך, אנחנו לא רוצים שהכונן של איחוד הצלה יהיה הנכד שלכם.

משה גפני: אנחנו רוצים שהוא יהיה הבן שלכם.

מיטל לוי גבאי: לא, וודאי, הכוונים של איחוד - -

משה גפני: אבל זה מה שאמרת.

מיטל לוי גבאי: לא, אני אמרתי שאיחוד והצלה, ברור השלב שצריך לקבל - -

עידית סילמן: שנייה אני רק אגיד לך.

עידית סילמן: הניסוח שלכם אומר "המרשם לא יכלול את מתנדבי מד"א, ואולם כוננים המאושרים יחשבו ככוננים רשומים".

עידית סילמן: מה אתם מתכוונים לומר פה?

מיטל לוי גבאי: אז אולי צריך לחשוב על תהליך שונה, כי הרי - -

עידית סילמן: לא הבנתי מה אתם רוצים לומר.

מיטל לוי גבאי: הרי כשרוצים שמשרד הבריאות יקבל את כל המידע על כונני איחוד הצלה, יקבל את התעודות, אחר כך יאשר.

עידית סילמן: אני רק אתקן אותך שנייה, בסדר?

עידית סילמן: אני רק אתקן אותך מיטל.

עידית סילמן: משרד הבריאות לא יקבל, משרד הבריאות מראש, בהגדרת החוק הזאת, ידע ויהיה בעצם המפקח.

עידית סילמן: יבין מי הם הכוננים שלו במדינת ישראל, זה הרעיון.

עידית סילמן: היום לדוגמא, אני לא יודעת אם אתם יודעים כמה כוננים, איחוד הצלה כמה כוננים אמרתם שיש שמחכים להיכנס למערכת?

עידית סילמן: לא נכנסו?

משה טייטלבוים: יש 6,200 כוננים.

עידית סילמן: שמתוכם כמה נמצאים בתוך המערכת?

משה טייטלבוים: 3,000 נמצאים בתוך המערכת.

משה טייטלבוים: ,

עידית סילמן: איפה כל ה-3,000 האחרים?

מושיקו מוסקוביץ: ממתינים.

עידית סילמן: מה הם?

עידית סילמן: פרמדיקים?

עידית סילמן: חובשים?

משה טייטלבוים: מינימום חובשים, אין פחות מחובש.

עידית סילמן: אוקיי, למה הם היום לא בתוך המערכת?

מושיקו מוסקוביץ: את צריכה לשאול את מד"א פה, לא אותנו.

עידית סילמן: שנייה, למי אתם העברתם את המידע הזה שיש רשימה של עוד 3,00 שממתינים.

דב מייזל: דובי מייזל, סמנכ"ל מבצעים מאיחוד הצלה.

דב מייזל: שלום, בוקר טוב כבוד יושבת הראש וחברי הכנסת.

דב מייזל: מחוזר המנכ"ל 5.17 יש עשרות רבות אם לא מאות מיילים אל משרד הבריאות עם רשימות, דרך כספות, ולא כספות.

עידית סילמן: אנחנו פשוט משיחה שערכנו הבוקר הבנו שאין כזה דבר.

עידית סילמן: אז האם כזה דבר?

עידית סילמן: יש לך העתקים של הרשומות האלה?

דב מייזל: בוודאי, יש לי רשומות.

דב מייזל: נשלחו - -

עידית סילמן: אתה יכול להעביר לוועדה בבקשה?

דב מייזל: נשלחו עוד בימים של לא הקודם בתפקיד במשרד הבריאות, אלה הגברת שלפניו, עוד מימי גברת מירי כהן.

דב מייזל: נשלחו הרשימות, טבלאות אקסלים, דרך כספות ולא בכספות, בכל דרך אפשרית.

עידית סילמן: ומה הייתה הבקשה?

עידית סילמן: לחבר אותם למערכת?

דב מייזל: נורא פשוט, כן.

דב מייזל: הינה הנתונים, בהתאם לחוזר, לחבר אותם למערכת.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: מתי האחרונים חוברו למערכת?

דב מייזל: אני יכול להגיד שבאופן עצמאי משרד הבריאות חיבר, ללא ידיעתנו, דרך פניה יזומה של מתנדב עורך דין שאיים באיזושהי עתירה, אז חיברו אותו.

דב מייזל: אבל מעבר לזה, בצורה ממוסדת, עברו חודשים רבים.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: אפשר לקבל את הרשומות האלה?

דב מייזל: בוודאי.

דב מייזל: יועבר הכל, יעברו גם כל התכתובות במהלך החמש שנים האחרונות.

משה טייטלבוים: אני רוצה ברשותך להעיר עוד נקודה בהקשר הזה שדיברה פה הגברת, היועצת המשפטית של משרד הבריאות, בעניין של רישום הכוננים של מד"א.

משה טייטלבוים: זאת אומרת, גם בתוך מד"א יש מתנדבים ברמות שונות שחלקם מאושרים ככוננים וחלקם אינם מאושרים ככוננים.

משה טייטלבוים: זאת אומרת, לקחת את כל הגוף הכובד שנקרא מד"א ולהגיד שאוטומטית הם כבר נמצאים בתוך המרשם, ודאי שזה לא הגיוני.

עידית סילמן: קטיה, האם יש אנשים אחרים שהם כביכול היו אמורים להיות כוננים, אפילו מטעם מד"א, שפנו אליכם ואמרו 'לא רשמו אותנו עדיין'.

עידית סילמן: האם יש לכם תכתובות כאלה?

עידית סילמן: פניות כאלה נעשו?

עידית סילמן: לא נעשו?

קטיה קיל: אז אני רואה לחדד איזושהי נקודה.

ינון אזולאי: מי הגברת?

קטיה קיל: קטיה קיל, מנהלת תחום פיקוח ורישוי אמבולנסים במשרד הבריאות.

קטיה קיל: אני באמת לא הייתי מטפלת בנושא הכוננים לפני.

קטיה קיל: כשנכנסתי ובדקתי את הנושא כרגע, אני ראיתי שהמעבר האחרון, אל תתפסו אותי במספר, אבל 1,398 כוננים, רשימה בעצם שהועברה מאיחוד הצלה, טופלה על ידי חברוני שכבר לא נמצא פה היום וזה כן הועבר, נבדק מול מד"א וכולם עודכנו.

קטיה קיל: לפני שבוע באמת פנה אלי במייל - -

עידית סילמן: לא שבוע, שנייה קטיה, מדברים פה על חמש שנים.

עידית סילמן: רגע, אני רק אגיד לפרוטוקול.

עידית סילמן: אנחנו ערכנו שיחה מקדימה, נאמר לנו בשיחה המקדימה שאין כזה דבר, לא קיימת חיה כזאת, אנחנו לא מכירים.

עידית סילמן: הוועדה תקבל לפרוטוקול את כל רשימת הנתונים, המיילים ואנחנו נבדוק את זה מול המשרד הבריאות ואנחנו נעשה וידוא הריגה, לראות אם כן קרה, לא קרה, היה או לא היה.

דב מייזל: החייאה, לא הריגה.

משה גפני: לא וידוא הריגה, וידוא חיים.

עידית סילמן: סליחה, סליחה וידוא חיים.

עידית סילמן: נוודא שאנחנו סגורים על הרעיון הזה, כי אני רוצה להסביר גם לכם מאיפה נולדה הצעת החוק ולמה הייתה כאן בעיתיות.

עידית סילמן: בשיחה המקדימה שערכנו עם היועצת המשפטית, נראה שזה לא היה מובן עד הסוף.

עידית סילמן: אז אני רוצה שזה יהיה מובן עד הסוף, כדי שניישר קווים.

עידית סילמן: הוועדה לא מעוניינת לקבל יותר תלונות של כוננים, של פרמדיקים, של החובשים.

קטיה קיל: גם אנחנו לא מעוניינים.

עידית סילמן: אני פניות ציבור לאזרחי מדינת ישראל שצריכים עזרה בבריאות, אני לא רוצה להיות פניות ציבור לכונני מדינת ישראל שמוכשרים לכך ואמורים לתת מענה לתושבים ולאזרחים בזמן חירום.

עידית סילמן: אני לא מעוניינת להתעסק בזה, בואו נגיד את האמת, בשביל זה אנחנו מסדירים את זה כאן אחת ולתמיד.

עידית סילמן: זה באמת לא התפקיד הבירוקרטי שלנו ואנחנו רוצים שזה יהיה התפקיד הבירוקרטי שלכם.

קטיה קיל: את צודקת לחלוטין, אבל אני רק רוצה לציין - -

עלי סלאלחה: גברתי יושבת הראש, אני חושב - -

קטיה קיל: מילה אחרונה רק בבקשה, אני רק רוצה לציין שאין בידי שום רשימה של כוננים שממתינים להתחבר.

קטיה קיל: אם הייתה כמובן - -

ינון אזולאי: מתי פעם אחרונה הגשתם רשימה כזאת?

עידית סילמן: לכן ביקשתי, לא, לא, אנחנו לא נכנס לזה.

עידית סילמן: אנחנו ביקשנו תכתובות ואנחנו נראה אם אתם רשומים או לא.

קטיה קיל: הגיע פעם אחרונה בנובמבר, הם חוברו והיו ארבעה שפנו שבוע שעבר.

עידית סילמן: בסדר, אנחנו נבדוק את הכל, קטיה הכל מקובל.

עידית סילמן: חבר הכנסת עלי סלאלחה, בבקשה.

עלי סלאלחה: בוקר טוב לכולם.

עלי סלאלחה: אני רואה את המצב הקיים פה בתוך החדר הזה.

עידית סילמן: תתחדש על התחנה.

עלי סלאלחה: תודה, תודה.

עלי סלאלחה: חברים, הנושא הוא מאוד מאוד חשוב כי הוא משרת את כלל מדינת ישראל, דתיים ולא דתיים, חילונים, ערבים, דרוזים, מה שאתם רוצים, ולכן הכי חשוב שאנחנו נדאג שיהיה החוק הטוב ביותר שיטיב עם כלל הציבור.

עלי סלאלחה: לכן אני חושב שיש מקום לשמוע את עמדת משרד הבריאות, מה עמדתו ואחרי שאנחנו שומעים את עמדת משרד הבריאות, אז אנחנו נתדיין, נתווכח, נדבר, על אחד, שניים, זה טוב, זה לא טוב, את זה נשנה ואת זה לא נשנה.

עלי סלאלחה: מי יהיה פה ממשרד הבריאות אני לא יודע, אני גם לא מכיר.

עלי סלאלחה: אני חושב שחשוב קודם כל שאנחנו נשמע אותם.

משה גפני: זה משרד הבריאות.

עלי סלאלחה: בסדר, אני לא מכיר אותה דרך אגב.

קטיה קיל: כולנו ממשרד הבריאות.

משה גפני: הם ממשרד הבריאות, רואים עליהם.

עידית סילמן: מה זה?

עידית סילמן: אני לא מבינה, למה משרד הבריאות יש להם צורה מסוימת חבר הכנסת הרב גפני?

קריאה: לא, יש להם אור של בריאות על הפנים.

משה גפני: החלטת לקחת אותי ברצינות?

נעה בן שבת: אולי אפשר להציע - -

עלי סלאלחה: אני חושב שטוב לשמוע את משרד הבריאות, יש לו את המקום.

נעה בן שבת: באמת לאור ההערה של משרד הבריאות שאומרת שיש לנו פה מרשם קיים, אז אולי נעשה איזה הוראת מעבר שאומרת שלמרשם הזה, כונני מד"א קיימים, שוב, מד"א יבדוק אותם, באמת יעשה איזה בדיקה ויוכל לקבל אותם בתוך העניין, מלבד שהם עומדים בדרישות האלה, אותן דרישות של החוק, בשביל לקלוט את הקיימים, אבל עדיין שהמרשם יהיה מרשם.

נעה בן שבת: באופן הזה המרשם הוא מרשם - - -, אבל אתם לא צריכים עכשיו לשבת אולי ולהתחיל לבדוק את כל המערך הקיים ואז יהיה איזשהו מענה ביניים.

נעה בן שבת: זה אומר שכוננים חדשים יצטרכו לעבור במהלך הרישום הרגיל.

נעה בן שבת: אבל הכוננים הקיימים, מד"א יצטרך להכיר או לערוך את הבדיקה ולהצהיר שהוא בדק את כל הכוננים, בדק שהם עומדים בכל הדרישות של החוק.

נעה בן שבת: הוא ישלח לכם אותם לפי סיווגים אולי.

אלי פולק: למה מד"א אמור לבדוק את זה, לא הבנתי?

אלי פולק: כל גוף צריך לבדוק לעצמו.

אלי פולק: זה לא ברור פה.

עידית סילמן: כל מי שייכנס לתוך המערכת, אנחנו מוודא, כמו שאתם מעבירים, יש מי שיהיה מפקח ומבקר ויאשר את הכניסה של כל כונן לתוך המערכת הזו.

עידית סילמן: הרי לא בן אדם יבוא ויחליט 'משה הוא טוב לנו ואהרון לא טוב לנו'.

עידית סילמן: אנחנו נעשה על פי הגדרות מאוד מסוימות של מיהו כונן וזה גם הוגדר פה, ולפי זה הוא ייכנס לתוך המערכת.

אלי פולק: ברור, אבל גברתי מה שקרה עד היום זה שכונני מד"א באופן אוטומטי נכנסו למערכת, למה?

אלי פולק: כי מד"א שולטת במערכת ותמשיך לשלוט במערכת ככל הנראה, וכל מי שכונן אוטומטית - -

עידית סילמן: רגע, אלי פולק, אלי תציג.

אלי פולק: סליחה, מנכ"ל איחוד הצלה.

אלי פולק: ישבנו בפגישה במשרד הבריאות יחד עם מנכ"ל משרד הבריאות ואז ביקשנו, למרות שאומרים פה חברי ממשרד הבריאות שלא היה - -

עידית סילמן: ביקשנו לקבל, ראית.

אלי פולק: לפני חודשיים אני חושב ישבנו עם משרד הבריאות וחברוני שהיה אחראי על זה, אמר 'אכן יש מאוד לא מחוברים, מאות רבות שלא מחוברים' הוא אמר את זה במפורש, שהוא מודע אליהם והם לא מחוברים.

אלי פולק: ואגב באותו יום של הפגישה עם משרד הבריאות שהייתה לפני חודשיים או משהו כזה, הייתה מחווה של רצון טוב וחוברו גם.

אלי פולק: זאת אומרת, הם ידעו שלא מחוברים.

עידית סילמן: אז סתם שאלה, קטיה, מה הבעיה לעשות מחווה של רצון טוב ולעבור מאות, בכלל, התחלנו דיונים פה לפני חודשים או חודשיים, מה הבעיה לקחת את כל הרשימות האלה?

עידית סילמן: לעבור עליהן ולוודא שכולם מתחברים, כאילו מי שצריך, מי שמגיע לו, מי שיכול להיות מחובר.

עידית סילמן: למה זה גורר רגליים?

עידית סילמן: אני לתומי גם אומרת, הרי העלנו את זה בדיון הראשון, העלנו את זה בדיון השני, העלנו את זה גם בדיון השלישי, היה מין הסתם ראוי, לא אני בתור עידית סילמן, אתם בתור משרד, אתם בתור מי שאחראי על אותה מערכת, גם במד"א, שתיקחו את הדברים לתשומת ליבכם, תבררו אם באמת יש כאלה מקרים, אין כאלה מקרים ותחברו.

עידית סילמן: תעשו את הצעד הזה.

אלי פולק: אני מאמין שמשרד הבריאות מעביר את הרשימות, בסדר?

אלי פולק: אני מאמין שהוא מעביר את כל הרשומות לחיבור.

עידית סילמן: אז אני לא רוצה שיהיה מצב של לקונה, וזה מה שהחוק פותר, שיהיה מצב של לקונה, ולכן יש מפקח ובקרה אחראית שמוודאת שכל מה שמתקבל, נכנס.

אלי פולק: אני רק אוסיף דבר אחד, ששם במשרד הבריאות אמרו למה הם לא מחברים את כולם, אז אמרו שיש בעיה כי רק בן אדם אחראי על זה.

אלי פולק: מה אתה צריך לעשות בשביל לחבר?

אלי פולק: הוא אומר, אני מקבל את הרשימות של איחוד הצלה, צריך לעבור על כל אחד מה ההכשרה שלו, מה התפקיד שלו, התעודות שלו.

אלי פולק: אז שאל אותו מנכ"ל משרד הבריאות, את אותו אחד, אז חברוני אומר 'רגע שנייה, גם את מד"א בודק את כל האנשים?

אלי פולק: ' הוא אומר, לא, לא, הם בודקים את עצמם.

אלי פולק: ופה השאלה שלי, לא הבנתי מה ההבדל?

אלי פולק: אנחנו ארגון מפוקח - -

עלי סלאלחה: מה במשרד הבריאות אין שום - -

אלי פולק: למה אותם הוא לא בודק, מעביר אוטומטית ומכניס.

אלי פולק: אנחנו צריכים לעבור אישור מיוחד.

נעה בן שבת: אתה שואל כרגע, הרי הצעת החוק מדברת עכשיו על מרשם אחד שבו גם הכוננים של איחוד הצלה וגם הכוננים של מד"א יצטרכו להירשם.

נעה בן שבת: אבל עכשיו אנחנו שואלים מה אנחנו עושים עם המאגר הקיים של הכוננים.

נעה בן שבת: איך אנחנו מקלים, כי אני מבינה שזאת ההתנגדות בעצם של משרד הבריאות, לגבי המאגר של הכוננים הקיים.

נעה בן שבת: אז אולי לגביהם נקבע איזשהו תהליך של כניסה, הוראת מעבר למעשה.

משה טייטלבוים: אני מאמין שבדיוק בשביל זה אנחנו יושבים ואם נמצא את ה-system להכניס את כל אותם כוננים, אנחנו נצליח לשלב את כולם.

משה טייטלבוים: אבל חייב שתהיה פה שוויוניות כמו שאומר פה מנכ"ל איחוד הצלה אלי פולק.

משה טייטלבוים: לא יכול להיות מצב שאנחנו תלויים ועומדים בהמתנה ארוכה מאוד, ולכן גם הגדרנו פה תאריך שזה אמור לקחת לא יותר מ-30 יום, כי לצערי בחוזר המנכ"ל, כשאנחנו כתבנו את חוזר המנכ"ל אני ישבתי יחד עם ד"ר סבי מנדלוביץ' ממשרד הבריאות בזמנו, לא תיארתי לעצמי שהיה צריך להגדיר תאריכים.

משה טייטלבוים: פתאום אנחנו מוצאים את עצמנו שנה וחצי, שנתיים בתהליך של להכניס כונן.

עידית סילמן: אוקיי, אנחנו רוצים להתקדם.

משה גפני: היא אומרת שצריך שיהיה שוויון וצריך להחליט איך נכנסים הכוננים.

משה גפני: אין הבדל לאיחוד הצלה שהוא יהיה גרוע יותר מאשר מד"א, אבל היא אומרת, אבל יש מלא כוננים עכשיו.

משה גפני: ההוראה הייתה שהם ייכנסו, זה לא משנה, כוננים של איחוד הצלה.

עידית סילמן: אני אמרתי דבר אחד.

עידית סילמן: אני אומרת, מה שאפשר לעשות היום, צריך לחכות להצעת החוק שתהיה מוכנה ותעבור.

עידית סילמן: אני גם ציפיתי שמאז הדיון הראשון שערכנו כאן ודיברנו על הנושאים האלה, שאף אחד לא יגרור רגליים, יבין שניה שהפעמונים יצלצלו ושיתחילו לעשות תהליך.

עידית סילמן: אני מבינה שלא צלצלו הפעמונים, אנחנו מצלצלים בהם כעת.

שאול אברמוביץ: ברשותך אם אפשר להתייחס גברתי.

עידית סילמן: כן בבקשה.

שאול אברמוביץ: מנהל אגף ארגון ומנהל במד"א.

שאול אברמוביץ: ראשית, כפי שאמרת הפעמונים צלצלו גם אחרי הדיונים הקודמים.

שאול אברמוביץ: פנינו אחרי כל אחד מהדיונים לחברים במשרד הבריאות והם גם יאשרו את זה, לבדוק אם יש כוננים שלא חוברו.

שאול אברמוביץ: הרשימה האחרונה שהתקבלה במד"א ממשרד הבריאות היא בחודש נובמבר 21', טופלה במלואה.

שאול אברמוביץ: אין היום בקשה אחת פתוחה במד"א של כונן, או במשרד הבריאות למיטב ידיעתנו וזה נבדק והינה ד"ר סיגל ליברנט פה מאשרת את זה.

עידית סילמן: אוקיי.

שאול אברמוביץ: אין כונן אחד שממתין באיזושהי רשימה וזה נבדק אחרי כל פעם שזה עלה.

עידית סילמן: אז מד"א מה שהם מקבלים מכם, הם עושים.

עידית סילמן: אז במשרד הבריאות, איפה הדברים תקועים?

עידית סילמן: הם אומרים שהם שלחו אליכם, משרד הבריאות מה שאתם מעבירים למד"א, ואני גם מאמינה להם, מד"א עושים מה שהם אמורים לעשות, כי הם ארגון מסודר ועובד בצורה מסודרת, ראינו.

עידית סילמן: אז מה קורה פה?

עידית סילמן: כאילו מישהו פה בתהליך.

עידית סילמן: אתם יודעים מה, זו לא ודעת חקירה, כן?

עידית סילמן: אבל בואו תבדקו את זה ולדיון הבא נגיע מוכנים עם זה שכל הכוננים - -

נעה בן שבת: אז אולי באמת גם כל הכוננים - -

עידית סילמן: אפשר בבקשה את הרשימה, היום להעביר לשם והם יבדקו, ויעדכנו אותנו כבר ביום-יומיים הקרובים שהכל בוצע, טופל וקיים?

עידית סילמן: יש מציאות כזאת משרד הבריאות?

קטיה קיל: בשמחה, אני אמרתי.

עידית סילמן: סגרנו, חתום, סגור, בלוע, תוך יומיים יש חיבור כוננים, כל מה שחסר לכם.

סיגל ליברנט- טאוב: רק חבל שלא נאמר גם שיאיר חברוני כבר מספר פעמים פנה לארגון וביקש את הרשימות על מנת להעביר אותם למד"א והוא לא קיבל אותם.

מדב מייזל: זה פשוט, סליחה, סליחה.

מדב מייזל: המיילים יוצאים יאיר, יאיר, אין ספור שיחות ומיילים.

עידית סילמן: דקה, דקה, דקה.

מדב מייזל: ויאיר עם 1,001 סיפורים ותירוצים, אבל אנשים עוד לא - -

עידית סילמן: הדיון מיותר, הדיון מיותר.

אלי פואאלי פולק: יאיר חברוני עצמו אמר בפגישה - -

משה גפני: אבל למה הדיון הזה?

אלי פואאלי פולק: 'כיוון שאני לבד, אין לי כוח אדם'.

עידית סילמן: הדיון מיותר.

עידית סילמן: אני מצטערת שאין פה פטיש.

משה גפני: אלי, למה הדיון הזה, אני לא מבין?

משה גפני: אומרת יושבת הראש שתוך יומיים - -

עידית סילמן: בדיוק, תוך יומיים הכל מטופל, סגרנו?

משה גפני: תעבירו את הרשימות ואנחנו נשמע אם זה טופל או לא טופל.

משה גפני: הבעיה מאחורינו.

עלי סלאלחה: הינה, הם הצהירו שהכל טופל, אז תוכיחו אחרת.

עידית סילמן: חבר הכנסת עלי סלאלחה, חבר הכנסת עלי סלאלחה, לכן ביקשנו אחד, את תכתובות המיילים, אנחנו לא זה.

עידית סילמן: אתה יודע, כבר העלנו את זה, זה דיון רביעי שאנחנו מדברים פה על הדברים האלה.

עידית סילמן: ולא רק זה, היו כאן נציגים של משרד הבריאות שאמרו שאכן לא היה יותר מדי תקשורת בתחום הזה.

עידית סילמן: אנחנו נסדיר את הדברים, הם אמרו שתוך יומיים הם מטפלים בזה והכל טוב.

שאול אברמוביץ: גברתי, גם לגבי הכוננים של מד"א חשוב לי להדגיש, קודם כל אני מבין את ההשוואה שמנסים לעשות.

שאול אברמוביץ: מד"א הוא תאגיד סטטוטורי שהוקם על פי חוק, יש לו תפקידים על פי חוק שהתפקידים שלו הם מאוד ברורים, לספק שירותי עזרה ראשונה לכל הציבור.

שאול אברמוביץ: המערך הזה של מערך הכוננים הוא נדבך, וגברתי ביקרה במד"א וראתה והיא יודעת במה מדובר, הוא נדבך אחד, חוליה אחת בשרשרת מאוד ארוכה של מענה.

שאול אברמוביץ: לנו לא נשמע סביר שחובש נהג אמבולנס אני יכול לשגר באמבולנס או במסוק, או בסירה, או לא משנה איך זה יהיה, או באופנוע כשהוא אצלי במשמרת.

שאול אברמוביץ: אבל אם הוא רשום במערך הכוננים, אני כן צריך לעבור איזושהי דרך ארוכה יותר והיא לא נכונה.

שאול אברמוביץ: בסוף, לבד לה יש את העצמאות שלה, היא מפעילה מערך מאוד גדול של 1,400 אמבולנסים, של 500-600 אופנוענים שהם חלקם - -

ינון אזולאי: איפה הבעיה?

ינון אזולאי: אני לא מבינה, איפה הבעיה?

עידית סילמן: לא, לא הבנו מה הבעיה.

ינון אזולאי: לא מבקשים ממכם לגרוע משהו, מבקשים מה שיש לכם היום, אין בעיה - -

עידית סילמן: אני רק אגיד שכונן של מד"א שיוצא אופנולנס, או איך שתקראו לו, או בסירה, או במסוק, אתם הנחתם לנו פה את רשימת האופציות שהכוננים טסים איתם לאירועי חירום.

עידית סילמן: אם זה במסוק, אם זה במטוס, לא יודעת מה שאתם, יש לכם כל מיני רכבי חירום מיוחדים, לא מכירה את השמות שלהם, הבאתם אותם פה.

עידית סילמן: אני, מבחינתי כונן מוגדר כחובש, פרמדיק, whatever, שיוצא לאירוע חירום, שמגיע הכי מהר.

עידית סילמן: אני לא אחלק בין האנשים, אני מבחינתי כל מי שיוצא לאירוע חירום הוא כונן רפואי שהיום הוקפץ לאירוע חירום.

עידית סילמן: אתם יודעים איך לסווג את הקריאות שלכם, אתם בינתיים מזמינים אמבולנס לאירוע ומזניקים בינתיים גם אנשים על רכבים אחרים שיכולים להגיע בצורה יעילה יותר.

עידית סילמן: כל מי שהיום מוזנק לאירוע חירום ומי שיוזנק לאירוע חירום, גם במקרים אחרים של כל מי שנכנס אצלכם למערכת.

עידית סילמן: אם תחליטו בעתיד, לא יודעת, לשתף פעולה יותר, להביא את האנשים שמי שקרוב לאיזה אירוע יעלה ההוא על הארגון של ההוא ויטפס על האוטו של זה, וייסעו ביחד.

עידית סילמן: אשריכם ישראל, מי אני שאגיד לכם לא.

עידית סילמן: אנחנו בעד שיסעו כונן של מד"א עם איחוד הצלה בתוך אמבולנס אחד וילכו להציל חיים.

עידית סילמן: מבחינתי כל מי שעולה להציל חיים, מי שכונן ומוקפץ, אתם הצגתם לנו את המצגת, אתם אמרתם על מה אתם מקפצים כוננים שלכם, אדרבה.

שאול אברמוביץ: אני רוצה לחדד את הסוגייה, כנראה שלא הובנתי כמו שצריך.

שאול אברמוביץ: אם שאול אברמוביץ עכשיו עושה משמרת כנהג אמבולנס, אני לא כונן, זו המשמרת שלי, זו העבודה שלי.

שאול אברמוביץ: התקבלתי לעבודה כדין במד"א, מד"א הוא גוף עצמאי ומד"א סוברני להפעיל אותי כעובד, כמתנדב וכולי.

שאול אברמוביץ: זה לא קשור למערך הכוננים.

שאול אברמוביץ: אבל עכשיו, once עשינו את זה וכבר בדקנו, ושאול כבר התקבל וכבר משמש כנהג אמבולנס ואני רוצה להיות גם חבר במערך הכוננים, שזה בעצם מעבר לזה.

שאול אברמוביץ: מי שכונן זה מישהו שיושב בבית ומחכה להקפצה.

שאול אברמוביץ: אז לא נשמע לנו סביר שבהתחשב בזה שזה העיסוק היומיומי שלו והוא עבר כבר את כל התהליך ועולה כבר לאמבולנס, עכשיו כדי להיכלל גם ככונן שזה משהו פחות יותר מבחינת הבירוקרטיה שצריך לעבור, הוא צריך עוד בדיקה ועוד תהליכים.

עידית סילמן: איזה בדיקה ותהליכים?

עידית סילמן: אתם נמצאים באותה מערכת.

עידית סילמן: לא הבנו.

שאול אברמוביץ: זו לא אותה מערכת.

ינון אזולאי: שאול, אני מבין את מה שאתה אומר.

ינון אזולאי: אז קודם כל אפשר לעשות סדר עם אלה שקיימים כרגע במערכת, שנמצאים, כוננים, אפשר להעביר אותם כי עם מספר שנים שהיו עם הניסיון והכל בסדר.

ינון אזולאי: אבל צריך לעשות גם סדר, שאותם אלה יהיו במערכת, אפילו שאתה בעצם - -

עידית סילמן: מי שהיום הוא על אמבולנס מחר הוא על אופנולנס.

ינון אזולאי: אפילו במשך היום כשאתה עובד וזה בסדר, ואנחנו סומכים עליך שאתה עובד במשך היום וגם כשאתה כונן בבית אני סומך עליך.

ינון אזולאי: אני אגיד לך יותר מזה, גם אותו כונן שיש לכם, הרי לא כולם עובדים, יש כוננים שגם עולים על אמבולנס וכוננים על אמבולנס, נכון?

ינון אזולאי: מתנדבים.

ינון אזולאי: אז אני אומר, אני לא רוצה לחלק ולעשות איפה ואיפה, כי כולם בהתחלה כשהם מתחילים הם לא ישר עולים לאמבולנס ומתחילים לעבוד במד"א.

ינון אזולאי: 90% מהמקרים זה ככה, אני יודע - -

שאול אברמוביץ: אצלנו זה אמור להיות הפוך בדרך כלל, אבל כן.

ינון אזולאי: שמיד מי שסיים את הקורס מיד עולה לאמבולנס?

שאול אברמוביץ: קודם כל עולה לאמבולנס כמספר 2.

ינון אזולאי: לא, לא, כעובד?

ינון אזולאי: זה לא בדיוק ככה.

ינון אזולאי: יש את תקופת ההכשרה, הרי מה עושים, הוא כרגע עובר הכשרה, לאחר מכן הוא ממשיך באיזושהי התנדבות, יש את השעות שהוא מחויב לאחר מכן מקבלים אותו.

ינון אזולאי: הרי לא כל אחד שעובר קורס אתם מקבלים אותו לעבודה, אין מצב כזה.

ינון אזולאי: נכון?

ינון אזולאי: יופי, אבל אתם כן מקבלים אותו להיות כונן.

שאול אברמוביץ: לא, לא בהכרח, לא בהכרח.

ינון אזולאי: לא בהכרח, אין בעיה, אבל בסופו של דבר הוא חייב לעבור איזשהו תהליך בשביל להיות כונן וחייב לעבור דרך בשביל להגיע להיות נהג אמבולנס, נכון?

ינון אזולאי: יפה.

ינון אזולאי: אני אומר, ברגע שהוא חייב את התהליך, חלק מהתהליך יהיה העברה שלו לבדיקה במשרד הבריאות, כמו שאיחוד הצלה נמצא, אותו דבר.

ינון אזולאי: יש לך בעיה עם אותם כאלה שכרגע נמצאים?

ינון אזולאי: אני שומע, אני מבין, אפשר לפתור את הבעיה.

עידית סילמן: אני גם אומרת, לא מעניין אותי בכל ארגון אם יש להם קבוצה של אירועי חירום, או קבוצה של מה שאתם מחליטים לעשות בארגון שלכם מבחינת האנשים שלכם, זה אחלה.

עידית סילמן: כל מי שעולה על רכב הצלה שבא לאירוע מציל חיים, מבחינתי צריך להיות רשום בתוך מערכת אחת.

עידית סילמן: אנחנו צריכים לדעת מי הוא, מה הוא.

שאול אברמוביץ: גברתי זה לא - -

ינון אזולאי: אבל זה מרשם שאול, אתם סתם, זה הפרוטות, זה להירשם שם.

עידית סילמן: אוקיי, בואו נתקדם בבקשה.

ינון אזולאי: שאול, אל תכנסו למקומות כאלה.

עידית סילמן: אני ממש לא רוצה להיכנס לפרטי הפרטים.

ינון אזולאי: אתם סתם נכנסים למקומות שאתם לא אמורים להיות שם.

ינון אזולאי: להירשם, כשאתה אומר לי דבר כזה, אתה בא ואומר לי 'תשמע ינון, יש לי מה להסתיר'.

ינון אזולאי: אין לך מה להסתיר, אני יודע שאין לך מה להסתיר.

ינון אזולאי: שים את השמות, תהיה בקרה כמו לכולם והכל בסדר.

שאול אברמוביץ: קודם כל, אנחנו לא מפחדים מבקרה ומד"א הוא גוף מפוקח.

עידית סילמן: אגב, סתם שתדע לך, בלי קשר, בחוק מד"א כתוב שלמשרד הבריאות יש בקרה, פיקוח וכו' בחוק מד"א.

עידית סילמן: אז כאילו מה האירוע?

שאול אברמוביץ: אנחנו לא מתנגדים לזה גברתי, לא שמעת אותי אומר משהו אחר.

עידית סילמן: כן, מי כבודו?

נעם נסים יפרח: ד"ר נעם יפרח, הייתי יושב ראש הדירקטוריון של מד"א 12 שנים.

נעם נסים יפרח: היום אני עובד של מד"א בנושאי צלב אדום.

עידית סילמן: אוקיי.

נעם נסים יפרח: דבר ראשון, בחוק מד"א אין למשרד הבריאות שום סמכות על מד"א.

נעם נסים יפרח: מד"א זה ארגון עצמאי.

ינון אזולאי: אז אתה אומר שצריך לעשות סמכות, תודה.

ינון אזולאי: צריך לשנות את החוק.

נעם נסים יפרח: מד"א הוקמה כדי להיות אגודת הצלב האדום של ישראל בהתאם לאמנות ג'נבה.

נעם נסים יפרח: המשימה הראשונה של מד"א, צריך לראות את חוק מד"א, הסעיף הראשון אומר שהתפקיד של מד"א זה לקיים את אמנות ג'נבה בטרטוריה הישראלית.

נעם נסים יפרח: לכן, על פי אמנות ג'נבה ועל פי חוקי הצלב האדום, אסור לממשלה לשלוט במד"א.

עידית סילמן: אף אחד לא דיבר על לשלוט, אף אחד לא רוצה לשלוט.

נעם נסים יפרח: אם אתם ממנים ממונה, אני אומר לך, דבר ראשון, היא אמרה שבחוק מד"א אין למשרד - -

עידית סילמן: רגע, רגע, נעבור על הכל, הכל בסדר.

עידית סילמן: חוק מגן דוד אדום - -

נעם נסים יפרח: אין למשרד הבריאות שום סמכות, היא לא יכולה להורות - -

ינון אזולאי: זאת הבעיה, זאת הבעיה.

ינון אזולאי: פה שורש הבעיה והגיע הזמן לשנות את זה.

קריאקריאה: תודה דוקטור על ההבהרות, זה חשוב מאוד.

ינון אזולאי: ולכן אנחנו סובלים כל כך הרבה שנים.

עידית סילמן: רגע, רגע - -

נעם נסים יפרח: ברור כאן שהוועדה, או אי אפשר למנות מנהל על מד"א, או מפקח על מד"א.

ינון אזולאי: אגב, אז למה כתוב ששר הבריאות הוא הממונה על החוק הזה?

נעה בן שבת: רשום ששר הבריאות אחראי על חוק מד"א.

נעם נסים יפרח: חבר'ה, אתם רוצים להפריע?

נעם נסים יפרח: אז תפריעו, אין בעיה.

נעם נסים יפרח: לא ניתן למנות, לפי אמנות ג'נבה, גם משרד המשפטים יודע את זה וגם משרד החוץ יודע את זה, לא ניתן למנות מנהל על מד"א.

עידית סילמן: ביצוע, מס' 10 בחוק מד"א "שר הבריאות ממונה על ביצוע חוק זה".

נעם נסים יפרח: אוקיי, הוא ממונה על ביצוע, אבל אין לו סמכות לקבוע שום דבר.

עידית סילמן: שר הבריאות ממונה, אמרתי.

נעם נסים יפרח: לא, הוא ממונה על ביצוע החוק, זה כלום.

נעם נסים יפרח: אין לו שום סמכות.

עידית סילמן: אני לא יודעת מה זה כלום, אני יודעת מה כתוב.

ינון אזולאי: גברתי, זה רק מחזק את הצורך שבו אנחנו יושבים פה כרגע.

עידית סילמן: הכל בסדר.

ינון אזולאי: גברתי יושבת הראש, את יודעת מה הוא עושה?

ינון אזולאי: הוא רק מאיר לנו - -

עידית סילמן: תקשיבו רגע, לא, לא, סליחה.

עידית סילמן: אתם לא תפגעו במעמד של מד"א, אף אחד פה לא נפגע במעמד של מד"א, בטח לא בעולם, בטח לא אל מול הצלב האדום, ולא ייכנס פה ויכניס מקלות בין הגלגלים, אחד.

עידית סילמן: שתיים, מה שכתוב כתוב.

עידית סילמן: גם אנחנו הלכנו ללשון החוק ושמנו ממונה, לא שמנו משהו אחר, כדי לא לפגוע בלשון חוק מד"א.

עידית סילמן: לכן בחוק שלנו כתוב ממונה.

עידית סילמן: לקחנו את אותו חוק, הסתכלנו כדי לא לפגוע במקום העצמאי, במקום של מד"א בעולם ובמקום שלה אל מול מערכת הצלב האדום וכדומה, ולכן מה שכתוב פה, עשינו בלשון החוק גם שלנו.

נעה בן שבת: ואם יש לך הערה לגבי - -

משה גפני: גברתי יושבת הראש, אני רוצה להגיד משהו.

נעה בן שבת: סליחה אדוני.

נעה בן שבת: אם יש לך הערה לגבי סמכות מסוימת שניתנה לממונה, נשמע אותה כשנגיע לסעיף הזה ואז תתייחס.

משה גפני: גברתי יושבת הראש, היות ואני לפני הרבה שנים - -

נעה בן שבת: אי אפשר להגיד שאין שום פיקוח, משרד הבריאות אחראי.

נעם נסים יפרח: אין שום פיקוח, היום אין שום פיקוח.

נעה בן שבת: לא, אבל זה לא נכון, זה לא נכון.

נעה בן שבת: יש למד"א כל מיני תפקידים - -

ינון אזולאי: קודם כל תדבר ליועצת המשפטית בכבוד, את לא יודעת, כן יודעת, היא יודעת, היא מבינה וגם אם יש לך הערה תעשה את זה בצורה מכובדת כלפי היועצת המשפטית של הוועדה.

ינון אזולאי: אתה נמצא פה ומכבדים אותך, אז תכבד גם אותנו.

נעה בן שבת: משרד הבריאות לא - -

ינון אזולאי: אני מבקש להתנהל בצורה מכובדת כלפי היועצת המשפטית וכלפי כל - -

משה גפני: גברתי יושבת הראש, אני מבקש להגיד.

משה גפני: היות ואני התחלתי בחקיקה הזאת לפני הרבה שנים, הייתה לי התלבטות ואת שכנעת אותי לא לעשות את זה.

משה גפני: הייתה לי התלבטות האם לטפל בכל מד"א.

משה גפני: אנחנו חברי הכנסת, התפקיד שלנו לבחון את מה שנעשה פה בשנים עברו מבחינת החקיקה, אם לשנות או לשנות.

משה גפני: ואת, כמו שגם אני ראיתי, לא לגעת בחוק מד"א, לא להיכנס לעניין הזה.

משה גפני: האדון הנכבד הזה עכשיו בא ואומר לנו 'יש משהו שבאמת מצדיק את כל מה שהיה במשך כל השנים, שמד"א הוא גוף עצמאי שגם השר לא יכול להגיד לו מה לעשות, אין פיקוח על העבודה שלו.

משה גפני: כשמגיעים לסיכומים שאנחנו רוצים ש-6,200 מתנדבים יהיו בתוך העניין, באה מד"א ואומרת 'לא'.

נעם נסים יפרח: מד"א לא אמרה את זה.

עידית סילמן: אני רק אומרת, באמת, טיפ שלי.

עידית סילמן: תשחררו את הדיון הזה.

משה גפני: אני מאוד מודה לאדון הזה, לא שמעתי את השם שלו.

משה גפני: האדון הזה באמת אמר לנו 'תדע לך, מה שהם עושים זה הרבה יותר דיפלומטי.

משה גפני: תדע לך, אנחנו בעלי הבית, אתם הממשלה ואתם הכנסת לא רלוונטיים לכל הדבר הזה.

משה גפני: אנחנו נחליט, אנחנו מהצלב האדום הבינלאומי, אנחנו בעלי הבית פה.

משה גפני: הם לא בעלי הבית, במשטר דמוקרטי הכנסת היא קובעת ואני שמח שהלכנו בדרך הזאת שלא לגעת בחוק מד"א על אף מה שהוא אמר.

עידית סילמן: אני רק אומרת, רגע שנייה - -

ינון אזולאי: כנראה גם בגלל זה בדו"ח מבקר המדינה לא מיישמים ולא מפיקים לקחים משם.

עידית סילמן: יש דברים שהם רגישים ואני בתור יושבת ראש ועדה מנסה להלך בין הטיפות ואני אומרת את הדברים שאני אומרת עכשיו בצורה עדינה, כדי לשמור על סמכויות מסוימות ולא לפגוע בהן.

עידית סילמן: אז יש דברים שצריך טיפה להניח להם בצד.

עידית סילמן: אני מציעה שתניח לזה רגע בצד, בסדר?

עידית סילמן: ונקיים את הדיון הזה אחר כך, כדי לא לפגוע במה שאנחנו לא רוצים לפגוע וכדי כן לאפשר מה שרוצים לאפשר וכולנו יודעים שיש תיבת פנדורה מאוד מאוד גדולה שיכול להיות שכדאי לא לפתוח אותה ברגע זה.

עידית סילמן: אבל לשיקולכם, ואם תחליטו לפתוח - -

נעם נסים יפרח: לא, אנחנו נגיע אולי לסעיפים הרלוונטיים.

עידית סילמן: אז בסדר, ותעשה רגע התייעצות קצרה.

נעם נסים יפרח: פשוט אנשים לא מכירים מה זה מד"א.

נעה בן שבת: כן, אבל אי אפשר להגיד שמד"א, כל התפקידים - - - לפי הצלב האדום.

נעה בן שבת: יש לה גם את התפקיד הזה וגם תפקידים אחרים.

משה גפני: אפשר להמשיך הלאה גברתי יושבת הראש.

עידית סילמן: כן בואו ממשיכים.

אילה וולברג: אני רוצה להציע.

אילה וולברג: דיברתם קודם על כוננים שכבר רשומים היום על ידי מד"א, כדי שמשרד הבריאות לא יצטרך בעצם, או יוכל באיזושהי צורה לקבל את הפול של הכוננים שכבר קיים כאיזושהי הוראת מעבר.

אילה וולברג: אז אני רוצה להציע - -

משה גפני: לא רק כוננים של מד"א, יש גם כוננים - -

אילה וולברג: גם של איחוד הצלה, כן.

אילה וולברג: בעצם מי שהוא כבר כונן קיים כיום, אין ערב תחילת החוק הזה.

משה גפני: מה את מציעה?

אילה וולברג: אז אני רוצה להציע שמי שהיה רשום ככונן ערב תחילת החוק, יראו אותו ככונן לפי חוק זה והממונה ירשום אותו במרשם הכוננים לפי החוק, אם יתקיימו התנאים הבאים.

אילה וולברג: וכמובן יש עוד עבודת ניסוח שצריך לעשות, אבל העקרונות הכללים יהיו שהארגון שהכונן חבר בו, יעביר לממונה את פרטי הכונן בהתאם לחוק זה, הפרטים שמצוינים בחוק זה לעניין הכונן.

אילה וולברג: גם בהתאם לסיווג שלו, הסיווג המקצועי.

אילה וולברג: וצריך לקבוע עד יום מסוים, זאת אומרת לא תמיד, אלא תוך חודשיים, תוך שלושה מיום תחילת החוק, תוך פרק זמן מסוים.

אילה וולברג: התנאי השני הוא שהכונן עומד בתנאי הכשירות לפי החוק החדש והתנאי השלישי הוא, יש תנאי נוסף שאני לא יודעת כמה הוא מיושם כיום, זה בדיקה של היעדר הרשעה, או כתב אישום תלוי ועומד בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא רשאי לשמש ככונן.

אילה וולברג: אז משרד הבריאות יבדוק את ההיעדר ההרשעה כשהוא מקבל את הרשימה הזאת לגבי כל כונן.

אילה וולברג: זה בעצם המתווה הכללי, רק חסר פה תוך כמה זמן הארגון יהיה רשאי להעביר את הרשימה הזאת של הכוננים, אחרי תחילת החוק.

משה טייטלבוים: בעצם הכנסנו את זה בביצוע התקנות בסעיף 7 בסיפה של הסעיף, הכנסנו הוראות תכולה בהערות שלנו.

נעה בן שבת: אבל אנחנו קוראים כרגע את הנוסח שבפני הוועדה.

משה טייטלבוים: אוקיי, בסדר.

משה טייטלבוים: אבל התייחסנו לזה גם מבחינת הוראות תכולה.

נעה בן שבת: אנחנו כרגע מקריאים נוסח לגבי הנושא של הכוננים.

נעה בן שבת: אם יהיו לכם הערות אחרות, אז אפשר יהיה לשמוע אותן אחר כך.

מיטל לוי גבאי: אפשר רק להבין בעצם מה זה שונה מבדיקת כונן מההתחלה?

מיטל לוי גבאי: כאילו במה שונה הוראת המעבר?

אילה וולברג: כן, הם לא צריכים לבדוק את התעודה של בעל המקצוע ואם הוא כשיר, כמו שיש לגבי פעמים שאתם אמורים לבדוק.

מיטל לוי גבאי: אבל זה מה שציינת, ציינת כשירות, את ציינת - -

אילה וולברג: לא, אני אומרת שהארגון, כשהארגון מעביר רשימה, או מד"א או איחוד הצלה מעבירים רשימה ואומרים לדוגמא: 'הכונן הוא חובש רפואת חירום', הוא מציין את כל הפרטים שצריך על פי החוק היום לגבי אותו כונן ואתם רושמים אותו ואתם רק בודקים בעצם היעדר הרשעה פלילית.

ינון אזולאי: זה עד ערב קבלת החוק.

ינון אזולאי: מקבלת החוק זה כבר עובר לידיים של משרד הבריאות.

שאול אברמוביץ: מה לגבי השתלמויות?

שאול אברמוביץ: שמירה על כשירות?

אילה וולברג: מהרגע שהוא כבר כונן רשום, אז יחולו עליו הוראות החוק החדשות.

נעה בן שבת: אולי אבל תעיר את זה כשנגיע לסעיף של ממש מה שנבדק, כי אנחנו פשוט אמרנו רק מבחינה, אנחנו מדברים כרגע בגדול על זה שלוקחים את הפול הקיים, כמו שאמרת, ואנחנו מעבירים אותו.

נעה בן שבת: אתם מעבירים את רשימות האקסל למשרד הבריאות, שמראות שהם עומדים בתנאים, הם בודקים את תנאי ההרשעה הפלילית שזה תנאי המשרד יקבל עכשיו סמכות לבדוק.

אלי פולק: אבל זה לא קיים היום, רישום פלילי, וזה גם לא חוקי לבקש על רישום פלילי.

אלי פולק: היעדר עבירות מין, כן - -

נעה בן שבת: אנחנו כרגע נמצאים בחקיקה ראשית ואנחנו נדון בתנאי הזה גם כשנגיע אליו.

עלי סלאלחה: חברים, חברים, אני חושב שהדיון על החוק הזה הוא עוד לא בשל לדיון בוועדה.

ינון אזולאי: מה זאת אומרת לא בשל?

ינון אזולאי: איפה אתה רוצה לדון על זה?

עלי סלאלחה: ולכן - -

ינון אזולאי: לא, רגע, רגע, תסביר איפה אתה רוצה לדון על זה אם זה לא בשל לוועדה?

עלי סלאלחה: אני לא אומר שלא לדון, אני אומר שעדיין לא בשל.

עידית סילמן: מה זה לא בשל?

עידית סילמן: אנחנו מבשלים.

עלי סלאלחה: בואו נחזור, נשתף את כל הגורמים, נעשה דיון ונחזיר אותו למליאה.

עידית סילמן: חבר הכנסת עלי סלאלחה אתה מתבלבל, אני אגיד לך למה, אני אספר לך.

עידית סילמן: מתבלבלים לפעמים וזה בסדר, הכל טוב, אנחנו עושים סדר גם.

עידית סילמן: אנחנו פנינו לכל הארגונים וביקשנו מהם גם לבוא ולשבת עם היועצת המשפטית.

עידית סילמן: היינו שקופים לכולם, הארגונים קיבלו זמנים, קיבלו שעות לשבת עם הייעוץ המשפטי.

עידית סילמן: כל מי שרצה יכול היה לבוא ולשבת איתה, היועצת המשפטית ישבה איתם, אנחנו ישבנו עם כל מי שפנה אלינו.

נעה בן שבת: ישבתי עם איחוד הצלה שלפי בקשה - -

עידית סילמן: והזמנו גם את מד"א.

נעה בן שבת: אמרתם לי שהזמנת את מד"א, אני לא יודעת, כנראה שלא באו.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: ונאמר לנו שהם יושבים מול משרד הבריאות גם ועושים את הדברים.

עידית סילמן: כל מה שרוצים, כל מה שצריך, אפשר לבוא לשבת איתנו, עם הייעוץ המשפטי.

עידית סילמן: הזמנו גם אז, הלשכות שלנו פתוחות ואנחנו תוך כדי עושים גם דיונים בתוך הוועדות.

עידית סילמן: אם צריך לבשל משהו, אז הינה אנחנו cooking it now.

עידית סילמן: יאללה.

שאול אברמוביץ: גברתי, אני רק רוצה להתייחס לסוגיה הזאת.

שאול אברמוביץ: אנחנו קיבלנו את הצעת החוק הזאת באמת אתמול בבוקר, בשעה 10:00 ומשהו.

שאול אברמוביץ: היא שונה לגמרי מהצעת החוק שהכרנו.

שאול אברמוביץ: לקח לנו זמן, זאת הצעה מאוד מאוד מפורטת שיורדת לרזולוציות מאוד נמוכות.

שאול אברמוביץ: לקח לנו זמן, אפילו לא סיימנו להעיר על הכל.

שאול אברמוביץ: העברנו למשרד הבריאות את עמדתנו רק אתמול בערב.

שאול אברמוביץ: זאת חקיקה ראשית משמעותית שדורשת הרבה עבודה.

עידית סילמן: בסדר, נכון, אתה צודק.

עידית סילמן: אני רק אומר עוד משהו.

עידית סילמן: גם אני קיבלתי את כמוכם.

עידית סילמן: יש את היועצת המשפטית, היועצת המשפטית יושבת מול המשרדים, מול משרד הבריאות, מול משרד המשפטים ומול משרד האוצר והיא יושבת מול הנציגים של המשרדים ומתקנת את מה שאנחנו כביכול כתבנו.

עידית סילמן: אתה יודע, אנחנו חברי כנסת, אנחנו כותבים בלהט הרגע מה שנראה לנו ומה שאנחנו חושבים שנכון לעשות.

עידית סילמן: ומה לעשות?

עידית סילמן: ברוך השם בכנסת ישראל יש יועצים משפטיים ויש משרדים שאומרים 'סילמן, למרות שאת רוצה א', לא כותבים את זה ככה' או מנסחים את זה אחרת, או יש התייחסות לחוק ולתקנה בסעיפים אחרים בחוקים אחרים.

עידית סילמן: לכן יש יועצת משפטית שכל חקיקה לוקחת, מנסחת אותה, שולחת אותה ואנחנו דנים עליה גם בוועדה.

עידית סילמן: זה בדיוק מה שאנחנו עושים עכשיו.

עלי סלאלחה: אבל את מסכימה איתי שטוב יותר לדון בנושאים ביתר שאת.

עידית סילמן: אנחנו דנים ביתר שאת ובשקיפות ציבורית.

עלי סלאלחה: לא יקרה כלום אם אנחנו דוחים את הדברים.

עידית סילמן: לאן אתה רוצה לדחות?

עידית סילמן: יש לנו זמן עכשיו, אנחנו דנים בזה עלי.

ינון אזולאי: עלי, נראה לי יש קצת בעיה בתקשור.

עלי סלאלחה: חברים, זה נושא מאוד חשוב.

ינון אזולאי: עלי, רק אני אסביר לך את התהליך של חוק.

ינון אזולאי: חוק מונח 45 יום - -

עלי סלאלחה: למה אתם צריכים להסביר - -

ינון אזולאי: מוועדת שרים עובר לפה - -

עידית סילמן: עלי, לאן אתה רוצה שנלך?

עידית סילמן: לשתות קפה עכשיו?

ינון אזולאי: ותוך כדי זה לוקח זמן כשדנים עליה.

עידית סילמן: עלי, אתה רוצה שנלך לשתות קפה ביחד עכשיו?

עידית סילמן: מה נעשה עד הדיון הבא?

עידית סילמן: אנחנו גם ככה פה כולם.

עלי סלאלחה: לא, לא, חברים.

עידית סילמן: אז מה?

עלי סלאלחה: זה נושא מאוד מאוד חשוב.

עלי סלאלחה: שמעתי גם עכשיו איש מד"א אומר 'אנחנו רק קיבלנו אותו אתמול'.

עלי סלאלחה: משרד הבריאות, אני לא חושב שהוא כן בקיא בכל הדברים.

עידית סילמן: ככה זה תמיד בחקיקה עלי.

עלי סלאלחה: אני חושב שצריך לעשות דיון מעמיק בין כל הגורמים.

עידית סילמן: אנחנו עושים דיון, אבל מה אנחנו עושים עלי?

עלי סלאלחה: וחשוב מאוד שאנחנו - -

עידית סילמן: בסדר נו, הינה אנחנו על זה.

עלי סלאלחה: נשים את זה על השולחן, נדון בזה בצורה הטובה ביותר, להביא את זה פחות ולא יותר מוכן לוועדה ואנחנו ניתן את כל הפוש בשביל זה.

משה גפני: גברתי יושבת הראש, אני רוצה להגיד לפרוטוקול.

משה גפני: אני בכנסת חוקקתי מאות חוקים, בין היתר גם כיושב ראש ועדה שחוקק הרבה מאוד חוקים כולל חוקי הסדרים ארוכים וחוקי תקציב.

עידית סילמן: ואני רק אומר לפרוטוקול שאני מתייעצת ולומדת ממך הרבה.

משה גפני: אני לא זוכר פתיחות כזאת לגבי חוק כזה.

משה גפני: החוק הזה נדון כמה פעמים במליאת הכנסת.

עידית סילמן: אבל הוא היה שונה.

משה גפני: רק שנייה, החוק הזה נדון בוועדת שרים לחקיקה, שני חוקים בעניין הזה והחוק שעליו אנחנו מדברים עכשיו נדון בוועדת שרים לחקיקה, עם תנאים, עם כל מה שנלווה לעניין, עם התייחסות של שר הבריאות.

משה גפני: זה נדון כאן בוועדה אחרי שזה אושר בטרומית במליאת הכנסת.

משה גפני: באה היועצת המשפטית או הלשכה המשפטית כולה של הוועדה, ומכינה, לאור הדיונים שהיו פה, לאור מה שדובר עם האנשים - -

עידית סילמן: טיוטות, נכון.

משה גפני: הכינו טיוטה שעליה אנחנו דנים עכשיו.

משה גפני: אין בישול יותר טוב מזה.

עידית סילמן: אני רק אגיד שאתמול אלינה ברדץ יאלוב העבירה בוועדה אצלנו דברים שהם הרי גורל, אחד אחרי השני.

משה גפני: כן, זה דיון פתוח - -

עידית סילמן: תוך שעה, עברו ארבעה צווים?

עידית סילמן: כמה?

עידית סילמן: שלושה צווים של הארכת תוקף שהייעוץ המשפטי פעם הכינו, העבירו - -

אלינה ברדץ' יאלוב: אבל זה לא חוק שהשתנה, כאילו אני עוד - -

עידית סילמן: הכל שם השתנה מהרגע להרגע והייעוץ המשפטי - -

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, קודם כל דנו - -

עידית סילמן: רגע, רגע, אני רק אסביר לכם.

עידית סילמן: זה הליך חקיקה בכנסת, אנחנו דנים בוועדה בחוק הזה עכשיו.

עידית סילמן: כל מי שלא היה בדיונים המקדימים, ברוכים הבאים, בואו תכנסו לעניינים ותתקדמו איתנו.

משה טייטלבוים: החוק מציל חיים ולכן הוא חייב להתקדם.

משה טייטלבוים: כל יום שעובר אנחנו נמצאים - -

עידית סילמן: חברים, אנחנו מתקדמים, בואו נתקדם.

נעה בן שבת: אני רק אסביר שהנוסח הזה הוא באמת מגבש את הדברים והתיקונים את הכיוונים שהבנו מהדיונים הקודמים וגם את ההערות שקיבלנו, הערות שהגיעו אלינו ממשרד הבריאות ואיחוד הצלה.

נעה בן שבת: כמובן המקום לעשות את כל הדיון זה כאן בוועדה, להמשיך פה את הדיון.

עידית סילמן: בוודאי.

עידית סילמן: היועצת המשפטית, אנחנו - -

ינון אזולאי: עלי אבל סתם הצעה, אם אתה באמת רוצה לרדת לעניין, תגיש עוד חוק ואנחנו נדון עליו בנפרד.

עידית סילמן: קדימה, אנחנו מתקדמים.

עלי סלאלחה: צריך דבר אחד, חוק אחד משותף.

עידית סילמן: חברים, אפשר להתקדם?

עידית סילמן: אני לא יודעת מה איתכם, אנחנו היינו פה עד מאוחר אתמול בלילה, חוקקנו חוקים, עשינו דברים טובים למען מדינת ישראל.

עידית סילמן: בואו נתקדם הלאה.

אלכס מילר: גברתי, אפשר עמדת הסתדרות לנושא הזה בשביל להכניס קצת דברים לפרופורציה?

עידית סילמן: לא עכשיו, עוד מעט נתקדם ואז אם יש לך הערה על סעיף.

אלכס מילר: אבל אתם לא עשיתם דיון על החוק הזה, אתם מתחילים בהקראה.

אלכס מילר: חשוב לדעת, אני חושב - -

עידית סילמן: סליחה, סליחה, אתה מתבלבל.

עידית סילמן: אנחנו עשינו דיונים גם על החוק, הגעת עכשיו פעם ראשונה, ברוך הבא.

אלכס מילר: בטח, כי אתם שינתם נוסח של החוק.

אלכס מילר: נכון, כי אנחנו היו לנו הסכמות - -

עידית סילמן: לא שינינו, יש כאן הערות של הייעוץ המשפטי בהתאמה להערות של משרדים.

אלכס מילר: החוק שונה לחלוטין מהחוק שהגיע מוועדת השרים, זה דבר ראשון.

עידית סילמן: אתה יודע, הכל משתנה בכנסת, שום דבר לא נכנס ויוצא ככה.

עידית סילמן: גם חוק החשמל הגיע א', יצא ב'.

ינון אזולאי: גברתי יושבת הראש, יכול להיות שזאת סתם משיכת זמן.

אלכס מילר: אין שום בעיה, העניין - -

ינון אזולאי: גברתי יושבת הראש, את יושבת הראש, שיתקדמו הלאה וזהו.

ינון אזולאי: אחר כך מי שרוצה שירשום את ההערות.

עידית סילמן: אז אנחנו מתייחסים לסעיפים ואתה יכול להתייחס.

אלכס מילר: בשתי שורות, אני רק אשמח להבהיר.

עידית סילמן: רק את השם לפרוטוקול.

אלכס מילר: אלכס מילר מקשרי הממשל.

עידית סילמן: חבר כנסת לשעבר, נכון?

אלכס מילר: חבר כנסת לשעבר, תודה.

עידית סילמן: ברוך הבא, ברוך השב.

אלכס מילר: מבחינתנו מה שחשוב - -

קריאה: זה קשרי ממשל, מה המקום?

אלכס מילר: ההסתדרות הכללית, ראש תחום קשרי קהילה.

אלכס מילר: יושב ראש עמל.

אלכס מילר: מבחינתנו מה שחשוב שהחוק יגיע להסכמות כמו שסיכמנו בין משרד הבריאות ובין כל המשרדים.

עידית סילמן: מי זה סיכמנו?

עידית סילמן: אתה סיכמת משהו?

אלכס מילר: אנחנו סיכמנו עם מד"א.

עידית סילמן: אתם סיכמתם עם מד"א?

אלכס מילר: כמובן, כי אנחנו מייצגים את העובדים.

עידית סילמן: אני לא הבנתי.

עידית סילמן: יש לי שאלה, אתה מחוקק?

עידית סילמן: לא הבנתי, מה זה 'כפי סיכמנו'.

אלכס מילר: אנחנו מייצגים עובדים, בסדר?

עידית סילמן: אחלה, מעולה, מצוין.

עידית סילמן: סליחה, סליחה, יש כאן איזשהו בלבול.

עידית סילמן: המסכמים היחידים זה חברי הכנסת, בואו נתקדם בבקשה.

אלכס מילר: אבל גברתי, בסדר גמור, אבל אני יכול להגיד את עמדתנו.

עידית סילמן: עוד מעט, בואו נתקדם בבקשה.

עידית סילמן: אני לא מצליחה להבין 'כפי שסיכמנו', אתה רוצה לדבר עניינית, תהיה ענייני.

אלכס מילר: מבחינתי מה שחשוב להבין זה דבר כזה, אנחנו מבקשים שהחוק הזה יגיע בהסכמה עם המשרדים הרלוונטיים.

עידית סילמן: מה זאת אומרת?

עידית סילמן: אנחנו עובדים עם המשרדים.

עידית סילמן: אתה לא צריך לספר לי מה זה הסכמות עם המשרדים.

אלכס מילר: בסדר גמור, אבל אנחנו ראינו שיש עמדה של משרד הבריאות שכרגע אין הסכמה על הנושא הזה.

עידית סילמן: באמת?

עידית סילמן: עם מי דיברת?

אלכס מילר: עם משרד הבריאות.

עידית סילמן: משרד הבריאות, אין הסכמה על העניין?

עידית סילמן: אני רוצה שנייה, שנייה.

עידית סילמן: בואו נעצור שנייה את הדיון הזה, מה קורה פה?

עידית סילמן: אז מה אתה מדבר?

עידית סילמן: משרד הבריאות לא אמר שום דבר כזה, איזו אי הסכמה?

עידית סילמן: מה העניין?

עידית סילמן: אני לא מצליחה להבין.

עידית סילמן: חברים, אני חברת כנסת, רגע שנייה, אנחנו חברי הכנסת בישראל, אני יושבת ראש ועדת הבריאות, אני עובדת עם משרד הבריאות כל היום, כל הלילה, מקיימת כאן דיונים.

עידית סילמן: אני יושבת ראש הקואליציה ואני מעבירה את כל החוקים הכי חשובים של מדינת ישראל.

אלכס מילר: אבל כרגע אין הסכמה על החוק.

עידית סילמן: אל תבוא ותגיד לי מה יש הסכמה ומה אין הסכמה.

עידית סילמן: אם אין הסכמה, אני יודעת לעבוד מול משרד הבריאות, אני לא צריכה אותך כאחד שיבוא ויגיד לי.

עידית סילמן: מאיפה אתה יודע אם אין הסכמה?

עידית סילמן: שמעת פה שאין הסכמה?

אלכס מילר: כן.

עידית סילמן: ממי שמעת?

אלכס מילר: אני שמעתי את זה קודם כל ממד"א - -

ינון אזולאי: אבל אמרת משרד הבריאות קודם.

אלכס מילר: גם משרד הבריאות, תשאלו את עמדת - -

עידית סילמן: מי אמר ממשרד הבריאות שאין הסכמה?

ינון אזולאי: אתה אמרת שאתה שמעת מהם, אתה שמעת מהם?

ינון אזולאי: או לא שמעת מהם?

עידית סילמן: טוב, חברים, תודה, תודה, בואו נתקדם.

אלכס מילר: רק שנייה, אבל תן לי לענות.

עידית סילמן: אני לא רוצה, תשמעו, אנחנו לא יוצאים פה - -

ינון אזולאי: אתה באת לפה לשקר?

ינון אזולאי: מה באת לעשות?

ינון אזולאי: משרד הבריאות אומר שהוא לא אמר לך דבר כזה.

אלכס מילר: אם משרד הבריאות יבוא ויגיד שיש הסכמה - -

ינון אזולאי: אז אתה רוצה לבוא - -

עידית סילמן: אני אגיד לכם מה הדבר הכי חשוב ברפואה.

עידית סילמן: אחד הדברים הכי חשובים ברפואה, רגע שנייה - -

אלכס מילר: אם יגידו שיש הסכמה על הנוסח של החוק, אז אין לי שום בעיה, בבקשה תתקדמו.

אלכס מילר: אבל כרגע אני לא שומע גם את זה.

עידית סילמן: אז אני רק אגיד לך שקודם כל, אתה יודע, יש כאן ח"כים והם אלה שמקבלים את ההחלטות.

אלכס מילר: אני לא באתי להגיד אחרת.

עידית סילמן: דעתך היא בסדר, אחלה, אנחנו שמחים לשמוע אותה.

עידית סילמן: פשוט ברפואה יש דבר שנקרא evidence based.

עידית סילמן: אתה לא יכול לבוא ולהגיד משהו שאין לו ביסוס.

עידית סילמן: אם יש לו ביסוס, תבוא ותגיד.

עידית סילמן: אנחנו יושבים מול המשרדים כל היום, אם אין לזה ביסוס, חבל סתם להוציא לעז או לעד, לא למשרד ואל לזה, למה?

משה גפני: רק אני רוצה לדעת, אלכס, את מי אתה מייצג?

אלכס מילר: את ההסתדרות הכללית.

עידית סילמן: אתה היית בקשר עם ההסתדרות הכללית.

משה גפני: אני לא רוצה לדבר, אבל אם יהיה צורך אז אני אומר - -

עידית סילמן: מה שאנחנו יודעים מההסתדרות הכללית, בדיוק.

עידית סילמן: משגפ

משה גפני: ההסתדרות הכללית ומה אמר המשנה.

עידית סילמן: אנחנו היינו בקשר עם כולם.

משה גפני: בדיוק, וזה לא מה שאכלס אומר.

אלינה ברדץ' יאלוב: ההתייחסות של משרד הבריאות כבר הייתה היום?

עידית סילמן: בטח, אנחנו - -

ינון אזולאי: הוא גם אמר שמשרד הבריאות אמר לו שהם לא מסכימים ומשרד הבריאות אומר שלא היה דבר כזה.

אלינה ברדץ' יאלוב: שנייה, שנייה, ינון, ינון.

עידית סילמן: חברים בואו - -

אלכס מילר: אני אמרתי על תגובה שקיבלנו ממד"א.

אלינה ברדץ' יאלוב: שאלתי את משרד הבריאות, האם משרד הבריאות מסכים עם כל הסיכומים פה.

עידית סילמן: חברים, שנייה - -

אלכס מילר: אני יכול להעביר לכל אחד את עמדת ההסתדרות לנושא של החוק.

עידית סילמן: קיבלנו את עמדת ההסתדרות וגם היינו בקשר עם יושב ראש ההסתדרות, הנציג מטעמנו, חבר הכנסת גפני.

משה גפני: אני אומר לפרוטוקול, מה שאת יודעת ומה שכולם יודעים.

משה גפני: אין שום כוונה, אפילו לא בדן מחשבתנו לפגוע בעובדי מד"א, אין מציאות כזאת, מי הולך לפגוע בהם?

משה גפני: זה לא עומד בחוק הזה בכלל.

עידית סילמן: כדאי פשוט לקרוא את החוק לפני שבאים לוועדה, וגם את התיקונים של החוק וגם את הדברים.

עידית סילמן: ובכל חקיקה אנחנו עוברים על השינויים שהביאה היועצת המשפטית, שומעים את העמדות השונות ומתקדמים.

עידית סילמן: ככה עובדת חקיקה בכנסת.

משה גפני: אני גם הסברתי את זה להסתדרות, אם הייתי יודע שאלכס מילר הוא גם מייצג את ההסתדרות, הייתי גם מדבר איתו.

עידית סילמן: נכון.

עידית סילמן: הרב גפני דיבר עם יו"ר ההסתדרות לבקשתי, עשה את כל העבודה הקשה שם, ישר כוח הרב.

אלינה ברדץ' יאלוב: סליחה, ברשותכם אני חוזרת על שאלתי.

אלינה ברדץ' יאלוב: האם משרד הבריאות כבר הביע את דעתו?

אלינה ברדץ' יאלוב: כי פשוט אני לא - -

עידית סילמן: מה זאת אומרת?

עידית סילמן: יש כאן תיקונים שהם של משרד הבריאות.

עידית סילמן: תסתכלי לדוגמא - -

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, לא, אני שואלת כי הגעתי באיחור, לכן לא שמעתי.

עידית סילמן: אז סבבה, תצטרפי לדיון, אנחנו עוברים - -

אלינה ברדץ' יאלוב: אני הצטרפתי לדיון, אבל אני לא מקבלת תשובה.

עידית סילמן: רגע, אלינה ברדץ' יאלוב, אנחנו עוברים סעיף-סעיף וכל אחד מביע את דעתו.

עידית סילמן: יש דברים שאנחנו נסכים עליהם ויש דברים שאולי לא נסכים עליהם, ויש דברים שאולי נתקדם איתם ויש דברים שאולי לא נתקדם איתם.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני פשוט הבנתי שהמצב הוא אחר, אז אם את אומרת - -

מיטל לוי גבאי: יש למשרד הבריאות הסתייגויות.

עידית סילמן: לא יודעת מה כל אחד הבין כאן.

מיטל לוי גבאי: גברתי יושבת הראש רוצה לעבור סעיף-סעיף, אנחנו פשוט נגיד את ההסתייגויות.

עידית סילמן: אוקיי תשמעו, כדי לעבור חקיקה, תראו, אנחנו יכולים לקחת את החוק ולהגיד 'יאללה בואו נצביע עליו'.

עידית סילמן: אתם רוצים לעבור על הסעיפים, נעבור על הסעיפים, מה שתחליטו.

עידית סילמן: יש אפשרות גם להעביר את הכל ככה ולעשות הצבעה עכשיו.

משה גפני: אין דבר כזה.

עידית סילמן: אז נו מה?

עידית סילמן: מה יש לכם?

משה גפני: המשטר שאנחנו חיים בו זה שהממשלה מקבלת החלטה וזה בא לחקיקה בכנסת.

עידית סילמן: נכון, ככה עובדים.

עידית סילמן: יש רשות מבצעת ויש רשות מחוקקת.

משה גפני: והוועדה שעוסקת בעניין הזה, והמקרה שזאת ועדת הבריאות, היא צריכה לדון על כל סעיף.

עידית סילמן: כמו שאנחנו דנים בוועדה.

עידית סילמן: אני רק מזכירה לך, אלינה ברדץ יאלוב, שאת סעיף ההתחשבנות בין בתי החולים לקופות החולים היינו גם ימים ושעות - -

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מסכימה איתך במאה אחוז.

עידית סילמן: ימים ושעות כדי להגיע להסכמות.

אלינה ברדץ' יאלוב: עידית, לדעתי את רבה איתי על משהו שלא צריך.

עידית סילמן: אני לא רבה, אני מבהירה, כי אני באה לכאן - -

אלינה ברדץ' יאלוב: אני פשוט אומרת ששאלתי שאלה, לא קיבלתי תשובה, ביקשתי תשובה, עכשיו נתנו לי תשובה.

מיטל לוי גבאי: בוודאי שיש לנו כל מיני דברים שאנחנו חולקים עליהם.

נעה בן שבת: אבל רגע, לגבי הסעיף הזה שקראנו, אנחנו קראנו הוראת מעבר שצריך אולי את הפרטים, הערם שאולי פרט אחד בהסמכה של הכוננים או פרט אחר, אבל הרעיון מקובל, נכון?

קטיה קיל: אתם צריכים להבין שאם אנחנו הולכים לבדוק את כולם, אנחנו צריכים להתייחס לכל הגורמים.

נעה בן שבת: אז היא אומרת - -

קטיה קיל: אני הבנתי מה היא אומרת, אבל יש הרבה דברים שבתוך זה.

קטיה קיל: השתלמויות, באמת להבין את הכשירות שלהם.

קטיה קיל: אנחנו צריכים להבין כל דבר ולא רק להגיד 'אוקיי, לקחנו את הקבוצה וסימנו אותם'.

נעה בן שבת: אבל זה לגבי העבר.

קטיה קיל: לא משנה, אבל גם לגבי העבר, היום כל כונן שנמצא נבדק לאורך הדרך.

קטיה קיל: זה לא שנכנס כונן לרשימה וזהו, סימנו V, הכל בסדר והוא בפנים.

קטיה קיל: אין דבר כזה, אתם צריכים להבין, מאחר ומדובר פה בהצלת חיים, אנחנו חייבים להתייחס לכל פרט של כל כונן.

מיטל לוי גבאי: היא מדברת כבר על הניהול השוטף של המרשם.

מיטל לוי גבאי: גם מי שנכנס נדרש בהשתלמויות ריענון ודברים - -

עידית סילמן: אין בעיה, נגדיר את הכל.

עידית סילמן: רק זה חסר לנו שכוננים לא יהיה להם.

נעה בן שבת: אנחנו כרגע הצענו הצעה לגבי הרשום.

קטיה קיל: נכון, אבל אתם חייבים להבין משהו.

קטיה קיל: אם אנחנו באמת הולכים לקחת את כל הכוננים, את כולם, מכל הארגונים, ממד"א וכולי, אתם צריכים להבין שיש פה גם עניין תקציבי מאוד גדול.

קטיה קיל: מדובר בהמון כוח אדם שהולך לטפל בזה.

נעה בן שבת: זאת אומרת, את אומרת לי, גם אחרי שבדקתי וראיתי שהוא רופא מורשה, אחרי זה אני צריך לעבור ולראות איזה השתלמויות בעזרה ראשונה הוא עשה - -

קטיה קיל: בטח, כמובן.

עידית סילמן: אז יש לי שאלה קטיה, כל הדבר הזה לא מפוקח היום?

עידית סילמן: אנחנו לא יודעים איזה כוננים יש לנו בתוך המערכת?

קטיה קיל: אנחנו יודעים איזה כוננים יש לנו בתוך המערכת.

עידית סילמן: אז מה ההבדל בין מה שאת עושה היום למה שאנחנו מבקשים ממך לעשות?

קטיה קיל: לא, אין הבדל.

עידית סילמן: אז מה את אומרת שאת צריכה מאות צבא של כוח אדם, לא הבנתי.

עידית סילמן: בואו תאירו את עייני.

משה טייטלבוים: אני רוצה להציע, גברתי יושבת הראש - -

עידית סילמן: לא, אם היום יש כוננים שהם לא כוננים והם לא כוננים והם לא עברו את הבדיקה שלכם, אז מה קורה פה?

משה טייטלבוים: גברתי, היום מד"א בודקת - -

משה גפני: לא הבנתי, האמת היא שהיום אין חוק.

משה גפני: החוק הקיים, יש כמה אלפי כוננים, או כמה שיש, הם צריכים לעבור השתלמויות ריענון והכשרות וכולי ועל זה יש כוח אדם במשרד הבריאות שיודע לטפל בזה.

משה גפני: מציעה היועצת המשפטית, היא אומרת דבר פשוט, היות ואנחנו עושים חוק חדש והכוננים צריכים שיעברו כמה פרמטרים כאלה שהם על פי החוק החדש, מה עושים עם הכוננים הקיימים?

משה גפני: אלה שעכשיו דיברנו עליהם.

משה גפני: היא אומרת, הארגונים יביאו לכם את הכוננים האלה, מה שצריך לעשות איתם תעשו - -

עידית סילמן: הכנסתם אותם למערכת הרי, הם בתוך המערכת אז מישהו אישר אותם, לא?

משה גפני: אבל חוץ מהנושא הפלילי, אתם רושמים אותם ככוננים.

קטיה קיל: אני חושבת שלפני שרושמים אותם, צריך לבדוק אותם.

משה גפני: אבל מה את עושה בלי החוק הזה?

עידית סילמן: קטיה, מה עשיתם עד היום עם הכוננים?

עידית סילמן: מה עשיתם עד היום?

עידית סילמן: אז כמו שבדקת אותם עד היום, תמשיכי לבדוק, אשריכם ישראל, בואו נתקדם.

שאול אברמוביץ: לא, היום משרד הבריאות לא בודק את הכוננים של מד"א ולא בודק - -

קטיה קיל: לא של מד"א, לא של מד"א.

שאול אברמוביץ: ובסוף מתוך 13 אלף, 10 אלף - -

משה טייטלבוים: גברתי, אני רוצה לפשט את התהליך.

משה טייטלבוים: אני קודם כל - -

עידית סילמן: שנייה, אני רוצה שנייה להסביר משהו, בסדר?

עידית סילמן: אנחנו לא באים להמציא גלגלים, יש פה משהו שכבר בנוי מראש.

עידית סילמן: אנחנו לא ביקשנו שתמציאו צורת הכשרה חדשה, אנחנו באנו ואמרנו, איך שאתם היום מכניסים אנשים, תמשיכו להכניס, רק תכניסו, רק תכניסו, כי כרגע יש איזשהו פקק.

עידית סילמן: DVD כזה שלא עובר, אז בואו כאילו.

קטיה קיל: היום אנחנו עוברים על הכוננים של החברות הפרטיות, העמותות וכולי.

קטיה קיל: אם אתם באים ואומרים 'תכניסו לרשימה את מד"א', מד"א רוצים להגיד לי כמה כוננים יש להם?

שאול אברמוביץ: 10 אלף.

קטיה קיל: וזה אומר שאנחנו - -

עידית סילמן: רגע, רגע, אבל קטיה - -

ינון אזולאי: לא, לא, אז יש פה משהו בהבנה בינינו.

ינון אזולאי: מה שאנחנו אומרים, מה שהציעה גם היועצת המשפטית, דבר אחד, עד עכשיו יש 10 אלף כוננים למד"א, בסדר?

ינון אזולאי: הם נכנסים, כביכול כן, כאוטומט אליכם, אלה שקיימים עד ערב החוק הזה.

ינון אזולאי: אתם רק עושים את הבדיקה שהיועצת המשפטית אמרה, שזאת בדיקה שולית, זאת לא כל הבדיקה עם כל ההשתלמויות והכל.

ינון אזולאי: מכאן ואילך לא ייכנסו 10 אלף במכה, יכנסו 200, 300, 100, 20, 50, כל הזמן ייכנסו.

ינון אזולאי: בוודאי שכל הזמן ייכנסו וטוב שככה ייכנסו.

ינון אזולאי: ועל זה תצטרכו לפקח.

ינון אזולאי: היום את אומרת 'תשמע להביא 10 אלף, יש לי בעיה, אני צריכה להביא כוח אדם'.

ינון אזולאי: אנחנו אומרים לך על ה-10 אלף האלה הקיימים היום 'תשמעי, תסמכי, זה בסדר.

ינון אזולאי: בואו אנחנו בשביל - -

עידית סילמן: אני סומכת על מד"א, אני חושבת שמד"א הכניסו למערכת את מי שהוכשר על ידם, אין לי בכלל ספק.

ינון אזולאי: אבל בשביל לעשות סדר במערכת, אנחנו אומרים שהשוויון הזה יחול על כולם - -

עידית סילמן: קטיה, אין לנו ספק לרגע ששני הארגונים האלה שיושבים פה, שמיוצגים פה, יכול להיות שיש עוד ארגונים, הם אחראיים, אחראיים על הצלת חיים.

עידית סילמן: הם לא פרטצ'ים, הם מביאים לך אנשים שהם יודעים את מי הם מאשרים אל תוך הדבר הזה.

עידית סילמן: אני, אין לי ספק בכל ה-10 אלף שקיימים היום במד"א.

עידית סילמן: אני רוצה לסמוך עליהם שהם יודעים מה הם עשו עד היום.

עידית סילמן: אני לא באתי בטענה אחת למד"א על המקצועיות שלהם, על האחריות שלהם, על הפיקוח שלהם.

עידית סילמן: אנחנו רק מבקשים שמעתה והלאה, לא קשור לזה, לעצם העשייה כדי שלא תהיה כאן איזושהי בעיה, שתהיה מערכת כזאת שרשומה אצלך עם כל מי שנכנס מעתה ואילך.

עידית סילמן: סתם גם כדי שנדע, בנוסף ל-10 אלף שיש פה, מי עוד מתווסף ככונן במדינת ישראל, שכשנצטרך את כולם באד הוק וכולם יהיו בעזרת השם מחוברים למערכת, לאפליקציה או whatever, נוכל ללחוץ לכולם "אירוע חירום" וכולם יצאו מהבתים שלהם ויעזרו.

עידית סילמן: אם זה משהו גדול שחס וחלילה, שלא נזדקק לו, אבל אם נזדקק יום אחד, אנחנו נמצאים אולי בשכונה הכי מסוכנת בעולם ואנחנו רואים מה קורה היום בעולם.

עידית סילמן: אומנם השכינה שורה פה ויש לנו שמירה מיוחדת במקום הזה, אבל אנחנו עדיין צריכים להיות בהיכון.

עידית סילמן: כן.

משה טייטלבוים: אני רציתי ברשותך גברתי להעיר ככה.

משה טייטלבוים: קודם כל, לטעמי זה הבסיס של הבלוף.

משה טייטלבוים: 10 אלף כוננים, הרי כל הבעיה שמתחילה בחוסר שוויוניות בהזנקה אוטומטית, שמדובר עליה באפליקציה, זה בגלל שאומרים 'לא, יש כבר כוננים של מד"א במקום, ממילא לא צריך את איחוד .

משה טייטלבוים: הבקרה פה חייבת להיות שוויונית מלכתחילה בכל הנושא של הכוננים.

משה טייטלבוים: מהרגע הראשון של הקליטה של הכונן, נעזוב את עובדי מד"א, אנחנו לא מדברים על עובדי מד"א ואנחנו לא מדברים על חוק מד"א, אנחנו מדברים על כוננים.

משה טייטלבוים: מי שנכנס למערך הכוננים של מדינת ישראל בתחום רפואת החירום, חייב להיות קשור למערך באופן שוויוני.

משה טייטלבוים: כמו שאיחוד הצלה יהיה צריך להעביר בקרה, עכשיו לצורך התייעלות אני מציע למשרד הבריאות שאנחנו ומד"א, כל אחד מאתנו יביא תצהיר עורך דין על הבדיקות שנעשו על אותו כונן, יעבירו אותו בצורה מקוצרת ומשרד הבריאות יאשר אותו.

משה טייטלבוים: לא צריך לשקול ולמשוך את זה, ולהטיל את כל הלחץ על משרד הבריאות, אני מבין שגם ככה הם קורסים.

משה טייטלבוים: אנחנו ומד"א, כל אחד יפעיל - -

עידית סילמן: אמרתי, אני סומכת על הארגונים.

משה טייטלבוים: בדיוק, בדיוק.

עידית סילמן: אמרתי, סמכת עליהם עד היום, הכנסתם אותם - -

משה טייטלבוים: יש לנו נוהל, חוזר מנכ"ל 2014 שמדבר על הסמכות שניתנת לארגון איחוד הצלה ולמד"א להפעלת כוננים.

משה טייטלבוים: הנוהל הזה נותן ומטיל עלינו אחריות, לכן אני מבקש שיידרשו גם את האחריות מצידנו, גם את האחריות מצידם, בשיקול דעת להכניס את הכוננים לפי מה שקבענו בחוק הזה, בהצעת החוק הזאת.

שאול אברמוביץ: וחוזר 2014 לא אומר שמד"א צריך להעביר את הרשימות שלו למשרד הבריאות.

שאול אברמוביץ: עוד פעם, אין בעיה בדיווח אבל העיוות שנוצר באישור, לא יכול להיות שמישהו שהעבודה שלו או ההתנדבות שלו זה על אמבולנס, זה מה שהוא עושה כדרך קבע - -

משה טייטלבוים: אני מבדיל, אני מבדיל.

שאול אברמוביץ: ועכשיו ככונן הוא צריך - -

משה טייטלבוים: אני מבדיל בין עובד מד"א שעכשיו בא לעשות משמרת בתחנה לבין כונן.

משה טייטלבוים: כונן דינו ככונן איחוד הצלה, נקודה.

שאול אברמוביץ: אבל הצעת החוק לא מתייחסת לפתרון לזה.

משה גפני: זה חוזר על עצמו.

נעה בן שבת: רגע, יש פה כמה שאלות, אולי נפריד את השאלות.

נעה בן שבת: רגע, יש פה כמה שאלות.

נעה בן שבת: אומר פה נציג מד"א, אני לא צריך אנשים שעובדים אצלי כנהג אמבולנס, אני לא צריך להעביר אותו למסלול הכוננים.

נעה בן שבת: לא חושבת שאנחנו - -

עידית סילמן: גם באיחוד הצלה לדעתי יש מישהו שעובד על הפקת אירועים, אני לא רוצה שהוא יירשם.

עידית סילמן: לא התכוונו לדברים כאלה.

נעה בן שבת: אבל אולי אנחנו צריכים אחר כך להסתכל.

עידית סילמן: מערכת הקפצת כוננים.

נעה בן שבת: להסתכל בנוסח ולראות מה חדש.

נעה בן שבת: מה, אתה לא צריך לדעת את הניסיון שלו ואת - -

משה גפני: נעה, נעה נהג אמבולנס במד"א ונהג אמבולנס באיחוד הצלה, מעמדם שווה.

נעה בן שבת: נכון, אז אוקיי.

נעה בן שבת: אלבר

אלינה ברדץ' יאלוב: וזה אומר שהם עוברים את אותן בדיקות?

אלינה ברדץ' יאלוב: אני לא מצליחה לקבל תשובה.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, אני באמת לא מצליחה לקבל תשובה.

נעה בן שבת: אבל את שואלת על המצב הקיים והשאלה היא למה זה משנה המצב הקיים, אנחנו רוצים לדעת מה הולך להיות חדש.

אלינה ברדץ' יאלוב: נכון, נכון נעה, אני רק מנסה לקבל תשובה בדיוק כמו שאת מנסה.

אלינה ברדץ' יאלוב: האם הם עברו את אותן בדיקות?

אלינה ברדץ' יאלוב: אם הם עברו את אותן בדיקות, אז הכל טוב ויפה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אבל אם חסר רישום פלילי או חסר, אני לא רוצה שמישהו שהטריד מינית מישהי עכשיו יטפל במישהי חצי מעולפת.

משה טייטלבוים: גם אנחנו לא רוצים.

עידית סילמן: אף אחד לא רוצה, ברור.

אלינה ברדץ' יאלוב: ברור שאף אחד לא רוצה, ולכן אני מנסה לקבל תשובה, האם הם עוברים את אותן בדיקות ואם לא, אז צריך להכריח אותם לעבור את אותן בדיקות.

עידית סילמן: אז נעשה פרוטוקול אחד רשום.

נעה בן שבת: לא, כשנגיע לסעיף אנחנו - -

עידית סילמן: אלינה, כשנגיע לסעיף נעשה את זה.

נעה בן שבת: נגיע לסעיף של הכוננים, נראה איזה דברים הם חידושים לעומת נהג אמבולנס.

נעם נסים יפרח: נהג אמבולנס הוא לא כונן בכלל, הוא נהג אמבולנס, זאת העבודה שלו.

נעה בן שבת: יופי, מצוין, אז הוא לא כונן.

מושיקו מוסקוביץ: כן כונן או לא כונן?

מושיקו מוסקוביץ: הוא אמר שכן כונן, הוא כן מכניס אותו ב-10 אלף.

משה גפני: חבר'ה, אולי מספיק כבר עם הדיונים האלה.

עידית סילמן: כן קדימה.

משה גפני: באמת.

משה גפני: אני באתי לפה לעשות חוק, לא לשמוע את כל הדיבורים האלה.

משה גפני: נהג אמבולנס, לא נהג אמבולנס.

משה גפני: אם עושים פיליבסטר אז אני הולך לוועדת כספים.

עידית סילמן: יאללה בואו נתקדם.

עידית סילמן: נעה.

אילה וולברג: ההגדרה הבאה "מגן דוד אדום".

משה גפני: אז זה פיליבסטר, באמת.

עידית סילמן: אשכרה פיליבסטר.

משה גפני: נהג אמבולנס.

עידית סילמן: יאללה בואו נתקדם.

אילה וולברג: ""מגן דוד אדום" – אגודת מגן דוד אדום בישראל כמשמעותה בחוק מגן דוד אדום, התש"י-1950.

אילה וולברג: "מוקד חירום רפואי לאומי" "המוקד" – מוקד חירום לפי סעיף 2; "הממונה על המוקד" – מי שמונה לפי סעיף 3;"

נעה בן שבת: יש פה הערות שנתון בהן כשנגיע לסעיפי המהות, בסדר?

אילה וולברג: ""המנהל" – המנהל הכללי של משרד הבריאות; "מנהל המוקד" – מי שאושר כמנהל המוקד לפי סעיף 5(א)(1);"

נעה בן שבת: גם על זה יש הערות מהותיות ונדון על זה.

אחמד טיבי: מה זה אושר?

אחמד טיבי: כאילו מי ממנה ניהול?

אחמד טיבי: משרד הבריאות?

נעה בן שבת: אנחנו נדבר על זה כשנגיע לסעיף ברשותך, בסדר?

אחמד טיבי: כי מד"א יכולה למנות בעצמה, למה משרד הבריאות צריך למנות מישהו ממד"א?

עידית סילמן: תיכף נדבר על הסעיף.

אילה וולברג: ""המערכת הטכנולוגית" – כאמור בסעיף 7; "המרשם" – מרשם הכוננים כמשמעותו בסעיף 4; "המשרד" – משרד הבריאות; "פרמדיק" – מי שהוא בעל תעודת פרמדיק שהמנהל הכיר בה בהתאם להוראות סעיף 4; "ציוד הצלת חיים" – ציוד למתן טיפול רפואי ראשוני, לרבות דפיברילטור; "רופא" – רופא מורשה כמשמעותו בפקודת הרופאים; "השר" – שר הבריאות;" ועכשיו בעצם מגיעים להוראות המהותיות.

אילה וולברג: "פרק ב: מוקד חירום רפואי לאומי

אילה וולברג: (ב) מוקד החירום הרפואי הלאומי יפעל באופן רצוף בכל ימות השנה, והפעלתו והזנקת כוננים באמצעות מוקד הכוננים שבמסגרתו תיעשה בהתאם להוראות לפי חוק זה.

אילה וולברג: (ד) אדם או גוף לא יקיים מוקד חירום טלפוני לסיוע למתן טיפול רפואי ראשוני שלא במסגרת מוקד החירום הרפואי הלאומי, אלא אם כן ניתן לכך אישור בידי שר הבריאות ושר התקשורת.

אילה וולברג: "

נעם נסים יפרח: "נטלי" אסור לה להגדיר?

נעם נסים יפרח: חברת "שחל" אסור לה להכיר?

משה טייטלבוים: לא, אנחנו ביקשנו להגדיר הגדרת חירום.

משה טייטלבוים: מה הכוונה חירום?

נעה בן שבת: אנחנו לא מגדירים הגדרת חירום, יש לנו הגדרה של טיפול רפואי ראשוני ובמסגרת טיפול רפואי ראשוני אנחנו הוספנו עכשיו בוועדה, שטיפול רפואי ראשוני מיידי בזירת האירוע, עקב צורך רפואי פתאומי או מצב/נסיבות חריגות שעלולות לסכן חיים, שבהן עשוי להידרש טיפול כאמור להצלת חיים.

מיטל לוי גבאי: נעה, אנחנו בעניין הזה כדי לפתור את זה, הצענו להוסיף "לציבור בלתי מסוים" ואז זה פותר את הבעיה של חברות שנותנות שירותים למנויים פרטיים.

עידית סילמן: לכל מיני אחרים, מצוין.

נעה בן שבת: אבל זה מופיע.

מיטל לוי גבאי: לא, לא, להוסיף את זה לטיפול רפואי ראשוני.

נעה בן שבת: לטיפול, אוקיי.

עידית סילמן: כן, בסדר גמור.

נעה בן שבת: כי גם בארגון כן כתבנו פה.

מיטל לוי גבאי: נכון, אבל בסעיף הזה רשמת "אדם וגוף".

נעם נסים יפרח: דרך אגב, כל אחד יכול להתקשר ל"נטלי" ולקבל טיפול.

מיטל לוי גבאי: נכון, כי זה מנויים, אבל פה מדובר - -

נעם נסים יפרח: לא, לא, בלי מנוי, כל אדם יכול להתקשר.

נעה בן שבת: לא, זה מנויים.

נעה בן שבת: מי שיש לו מנוי, יש לו מנוי.

נעם נסים יפרח: גם מי שאין לו מנוי יכול להתקשר.

מיטל לוי גבאי: אז לא, אז הציפייה זה להתקשר 101.

משה טייטלבוים: אבל אין לו מערך כוננים, זה לא נוגע אליו.

משה טייטלבוים: אין לו מערך כוננים.

נעם נסים יפרח: לא, החוק אוסר עליו להקים מוקד.

נעם נסים יפרח: זה מה שזה אומר.

עידית סילמן: למי אוסר?

נעם נסים יפרח: על "נטלי" ו"שחל" זה מה שכתוב.

נעה בן שבת: לא, מוקד לקריאות חירום.

נעה בן שבת: היא כרגע הציעה עו"ד מיטל גבאי זה להבהיר מהו הסיוע למתן טיפול רפואי ראשוני וכשנכניס לתוכו סיוע במתן טיפול רפואי ראשוני לציבור בלתי מסוים, ממילא "נטלי" שנותנת שירות למנויים - -

נעם נסים יפרח: היא לא נותנת רק למנויים, לכל אדם שמתקשר היא יכולה לתת.

משה טייטלבוים: היא יכולה לתת, היא לא נותנת.

עידית סילמן: כל בן אדם שרוצה יכול גם להתקשר.

נעם נסים יפרח: לא, לא, אבל החוק אוסר עליהם להקים מוקד.

נעם נסים יפרח: אני לא איכפת לי, אבל - - -מיג

מיטל לוי גבאי: נכון, נכון, הוא אוסר.

נעם נסים יפרח: אוסר עליהם להקים מוקד, אני לא מתווכח.

מיטל לוי גבאי: גם הצענו למחוק את המילה "טלפוני", כי מוקד יכול גם לעבוד על אפליקציה מחר או משהו כזה.

נעה בן שבת: זאת אומרת אתם רוצים שהמוקד הזה הוא יהיה מוקד החירום של מד"א, הוא ישמש כמוקד חירום רפואי לאומי - -

מיטל לוי גבאי: לא, אני הצעתי את זה פה ב-2(ד) דווקא.

נעה בן שבת: אוקיי.

עידית סילמן: הייתם רוצים להוריד את (ד)?

מיטל לוי גבאי: לא, לא, להוריד את המילה טלפוני.

אלי פולק: לא, זה טלפוני, מוקד יכול - - - לכל עירייה יש מוקד חירום, יש מוקדים בכל זה.

אלי פולק: מוקד לקבלת חירום טלפוני, זה לא.

אלי פולק: אבל לכן מוקד יש, גם לאיחוד הצלה יש מוקד שצריך לעשות שירות וטיפול.

עידית סילמן: שנייה, אני רק אגיד, גם ל-"יד שרה" לדוגמה, כשאני הייתי שם, יש להם מוקד טלפוני ובן אדם שנפצע, נפגע או משהו, שצריך איזושהי עזרה, אז מהר קוראים להם והם הולכים לשם ועוזרים לו.

עידית סילמן: אז צריך לראות באיזו התייחסות מדובר אולי, של מוקד ספציפי כשמדובר בהקפצת הכוננים בתוך המערכת הספציפית הזאת.

נעה בן שבת: זאת אומרת, אולי נשאל את השאלה למה בכלל.

עידית סילמן: כן, למה אתם רוצים את הסעיף הזה.

נעה בן שבת: זה סעיף שהיה במקור, שבעצם הרעיון היה שיש לנו מוקד אחד, מדובר על מוקד מאוחד, לא משנה עכשיו, זה מוקד של מד"א שהוא משמש כמוקד אחד.

נעה בן שבת: יש מספר אחד שאליו מתקשרים לאירועי חירום.

עידית סילמן: כן, זה מוקד החירום.

מיטל לוי גבאי: זה בא בעצם להגיד שאין מקום למוקדים מקבילים, זה מאוד חשוב ההוראה הזאת.

עידית סילמן: מה זה מוקדים מקבילים?

עידית סילמן: היום יש את המוקד יש לך ל-"יד שרה" מוקד מקביל, את סוגרת אותו?

מיטל לוי גבאי: לא, לא, מוקד חירום שמקפיץ בדיוק לדברים כאלה של אירועים - -

עידית סילמן: אז תראו, צריך להגדיר את זה או משהו.

מיטל לוי גבאי: לדעתי זה מוגדר.

עידית סילמן: שנייה, אבל גם "יד שרה" מקפיצים היום אנשים וגם "עזר מציון" מקפיצים.

נעם נסים יפרח: לפי החוק הזה אסור להם להקים מוקד.

נעה בן שבת: אולי הכוונה שלכם זה למוקד של הזנקת כוננים?

קטיה קיל: לא, למוקד חירום באופן כללי.

מיטל לוי גבאי: רגע, רגע, אני אדייק את זה.

מיטל לוי גבאי: הכוונה למוקד חירום רפואי לציבור בלתי מסוים.

מיטל לוי גבאי: זאת אומרת שלא למנויים ולא לדברים אחרים שהם קיימים ולא - -

עידית סילמן: אבל הינה "יד שרה" הם לא עם מנויים.

מיטל לוי גבאי: אבל הם לא חירום רפואי, לא חירום רפואי.

עידית סילמן: למה הם לא חירום רפואי?

משה טייטלבוים: כי הם לא חירום רפואי, "יד שרה" לא חירום רפואי.

משה טייטלבוים: השאלה מה יהיה עם ה"חובש הר נוף" למשל או מוקד יו"ש או כל מי שעובד עם מד"א.

אלי פולק: מוקד יו"ש 1208.

עידית סילמן: אז את מבטלת אותם?

עידית סילמן: אנחנו מבטלים היום מוקדים?

מיטל לוי גבאי: רגע סליחה, אבל רשום פה שאפשר עדיין, שצריך לבוא עם זה בפנייה לשר הבריאות ושר הבריאות יאשר.

מיטל לוי גבאי: אבל אנחנו לא רוצים שהם מחר יקימו מוקדים מקבילים, כי אז אין תכלית לחוק הזה, גם אתם לא רוצים.

עידית סילמן: אוקיי, לא, לא, בסדר, אני שואלת את השאלה.

נעה בן שבת: זאת הגדרה שהייתה בהצעה המקורית.

קטיה קיל: 2(א) אנחנו רק חידדנו כדי שתהיה הבהרה, שמדובר במוקד כללי של מד"א, שזה בעצם מוקד החירום הלאומי ובתוכו יש את מוקד הכוננים, אז אנחנו דייקנו את ההגדרה.

עידית סילמן: מה זאת אומרת?

עידית סילמן: מה זה "במסגרתו יפעל" עוד פעם, לא הבנתי.

עידית סילמן: הוא מוקד חירום רפואי, מה זה "במסגרתו יפעל מוקד הכוננים"?

קטיה קיל: כי אנחנו כרגע מדברים על מוקד הכוננים.

קטיה קיל: מוקד הכוננים הוא בעצם תחת המוקד הגדול של מד"א, נגדיר את זה כמו תתי מוקדים.

קטיה קיל: יש מוקד כוננים, מוקד רפואי וכולי, כשכל מוקד בעצם עושה - -

עידית סילמן: לא, לנו נאמר שיש מערכת אחת.

עידית סילמן: יש מערכת אחת של 101 שמקפיצה כוח חירום רפואי.

קטיה קיל: נכון, מד"א.

עידית סילמן: יפה, אליה אנחנו מדברים.

עידית סילמן: וכשאני מדברת על כוננים, אני מדברת על כל מי שהוא פרמדיק, חובש, שמוקפץ לאירוע חירום.

עידית סילמן: לא משנה על איזה רכב הוא נמצא, גם הוא נמצא במסוקים ובחלליות.

קטיה קיל: נכון.

קטיה קיל: אבל אם לדוגמה עכשיו כונן נמצא באיזושהי כתובת ורוצה להתקשר למוקד, הוא לא מחייג 101, הוא מתקשר למוקד הכוננים.

קטיה קיל: אז צריך להבין שיש מוקד כוננים בתוך 101.

ינון אזולאי: כן, אבל מוקד הכוננים הזה הוא לא מקפיץ, זאת אומרת הוא לא מקום שהאזרח יכול להתקשר אליו, קטי.

ינון אזולאי: מוקד הכוננים שאת מדברת עליו הוא - -

קטיה קיל: האזרח לא מתקשר אליו.

ינון אזולאי: נכון.

ינון אזולאי: פה מה שרוצים לעשות, זה שהאזרח מתקשר אליו.

קטיה קיל: אין בעיה, אבל צריך להבין את התמונה הגדולה, זה הכל.

ינון אזולאי: אבל מה שכן לא מובן לי, אומרים פה שהשר רשאי, אין בעיה, שר רשאי.

ינון אזולאי: אבל מה יקרה במקרה שכמו שאמרו 1208, או "החובש הר נוף" שזה בעצם אלה שתחת מד"א, שגם הם לא יוכלו לפתוח מוקדים כאלה.

ינון אזולאי: כלומר, לא יכול להיות שמד"א מחר יבואו ויגידו לי ש-1208 יכול לפתוח, זה שלי.

ינון אזולאי: אין דבר כזה.

עידית סילמן: אני מבקשת ככה, אני לא מצליחה להבין, יש לנו מוקד חירום טלפוני של מגן דוד אדום, הוא משמש כמוקד חירום לאומי למתן מענה לפניות טלפוניות.

עידית סילמן: יפה.

עידית סילמן: למה צריך להגיד שבמענה לפניות טלפוניות, במסגרתו יפעל מוקד כוננים?

עידית סילמן: זה המענה הטלפוני שהוא מחליט מה הוא מקפיץ, איך הוא מקפיץ.

עידית סילמן: מה זה "במסגרתו יפעל מוקד כוננים"?

עידית סילמן: מה זה מוקד כוננים?

מיטל לוי גבאי: כי המוקד כאילו עושה עוד דברים, הוא מקפיץ לך אמבולנסים, את רוצה להתמקד בכוננים.

עידית סילמן: לא הבנתי.

עידית סילמן: נכון, הכוננים, הסברתי מקודם שכונן זה כל בן אדם שנותן מענה חירום.

מיטל לוי גבאי: לא, נכון, אבל מה את עושה עם האמבולנסים?

מיטל לוי גבאי: זה גם.

עידית סילמן: נכון.

עידית סילמן: אם הם מחליטים להקפיץ אמבולנס של איחוד הצלה, זה עניין שלהם.

עידית סילמן: מה שהם יחליטו, מי שקרוב יותר, לא?

עידית סילמן: אנחנו עושים על פי קרבה, כשירות.

משה טייטלבוים: למעשה מה שהיא מגדירה כמוקד כוננים, זה המוקד שיש לנו באיחוד הצלה שהוא מוקד מפעיל, הוא מוקד מפעיל.

עידית סילמן: אני רק אסביר, לא יהיה "במסגרתו יפעל מוקד כוננים".

עידית סילמן: אני לא יודעת מה זה "מסגרתו יפעל מוקד כוננים", אני יודעת מה זה 101, אני לא יודעת מה זה בתוך 101, כל מיני כאלה.

מיטל לוי גבאי: נראה לי שזה רק עניין ניסוחי - -

משה טייטלבוים: למשל ציוד רפואי, כל הנושאים הפרוצדורליים, הפנים ארגוניים - -

מיטל לוי גבאי: אין בעיה, זה משהו שצריך להבין פשוט, זה הכל.

מיטל לוי גבאי: זה בהחלט עניין ניסוחי, אבל משהו שצריך להכין.

ינון אזולאי: גברתי יושבת הראש, את אומרת שלא יתקשר אזרח לאותו מוקד, מלבד 101, זה לאן שאת רוצה להגיע.

עידית סילמן: אני לא רוצה שב-101 יגידו לי 'אה, תקשיבי סילמן, ב-101 יש מוקד א', יש מוקד ב', יש מוקד'.

ינון אזולאי: לא, לא, אני מבין אותם.

ינון אזולאי: יש את מוקד הכוננים הפנימי, זה משהו אחד, אבל כשאדם מתקשר, הוא מתקשר ל-101.

מיטל לוי גבאי: בדיוק.

ינון אזולאי: וגם יש את מוקד הכוננים שמקפיצים את הכוננים שלו.

ינון אזולאי: זה דבר שהוא אמור להיות.

נעה בן שבת: צריך לקרוא לזה "מרכז כוננים" או לא יודעת מה, "מרכז הזנקת כוננים".

עידית סילמן: הזנקת כוננים, כן.

משה טייטלבוים: רגע לפני כן, ברשותך גברתי, אתמול הערנו גם לצוות של הייעוץ המשפטי.

משה טייטלבוים: בעניין הזה של מוקד ההפעלה שלנו, למרות הנאמר בסעיף (ד) שלא יקיים אדם/גוף מוקד חירום וכולי, אנחנו דיברנו והערנו שיש את המוקד המפעיל של איחוד הצלה, שהוא זה שמפעיל את המתנדבים ולכן חשוב להגדיר אותו בסעיף הזה.

משה טייטלבוים: זאת אומרת, זה אותו מוקד מפעיל, לא מוקד מזניק, הוא לא מקבל שיחות חירום.

עידית סילמן: אבל אתם בקשר בלי קשר עם הכוננים שלכם.

משה טייטלבוים: בדיוק, אז לכן אני אומר, רק כדי להגדיר את זה בשביל שהדברים יהיו ברורים.

ינון אזולאי: זה מה שקטיה גם אומרת, זה מוקד הכוננים.

משה טייטלבוים: בדיוק.

עידית סילמן: קטיה, בסוף מה שהם אומרים, האחריות על החבר'ה של איחוד הצלה בשטח, היא שלהם, לא של מד"א.

עידית סילמן: זאת אומרת, ברמת הכוננים, הכוננים שייכים להם, אם קורה לאחד הכוננים שלהם משהו, אם הוא לא מרגיש טוב, כל מה שקורה בשטח.

משה טייטלבוים: בדיוק, כפי שמופיע בחוזר מנכ"ל 2014, בדיוק.

קטיה קיל: אבל זה שני דברים שונים.

קטיה קיל: יש מוקד אחד שהולך להפעיל את הכוננים, מוקד 101 הולך להפעיל את הכוננים.

עידית סילמן: כן, כן, נכון.

עידית סילמן: הוא הולך להזניק את הכוננים, להפעיל אותם בהזנקה, נכון.

עידית סילמן: החבר'ה של איחוד הצלה - -

אלי פולק: לא לתפעל, להפעיל.

אלי פולק: לתת את המקרים.

עידית סילמן: אתם נותנים את המקרה.

אלי פולק: אתה לא מפעיל את הכוננים, אתה לא אחראי על הכוננים שלנו.

עידית סילמן: אתה לא אחראי עליהם מבחינת האחריות.

אלי פולק: לא חוקית, לא אחריות שילוחית, לא שום דבר.

אלי פולק: אתה לא הכשרת אותם, אתה לא מבטח אותם, לא כלום.

מיטל לוי גבאי: צריך להגדיר את רמת הקשר אחרי זה של הכונן מול המוקד.

מיטל לוי גבאי: הוא ממשיך להיות בקשר עם מוקד מד"א או הציפייה זה שהוא יהיה בקשר עם איחוד הצלה?

עידית סילמן: לא, ברור שהוא מעדכן את המוקד שהזניק אותו מה מצבו, אם הוא הגיע לאירוע או לא הגיע לאירוע.

שאול אברמוביץ: ויכול להיות שהמוקד יבטל אותו, ישנה לו ייעוד.

אלי פולק: בסדר, גם מד"א מזניק למקרים - -

מיטל לוי גבאי: זה לא כזה ברור, זה לא כזה ברור.

עידית סילמן: חברים, הכל בסדר.

עידית סילמן: לכן יש בן אדם שנקרא ממונה שגם בודק שהכל היה בסדר.

עידית סילמן: אם אין תלונות, אין תלונות, יש תלונות?

עידית סילמן: יש תלונות.

עידית סילמן: למה אני פה?

עידית סילמן: כי יש תלונות, אני לא רציתי להיות פה באירוע הזה, יש לי הרבה דברים יותר, כאילו לא שאני לא סומכת עליכם, סומכת עליכם לגמרי, בעייני אתם יכולים - -

אלי פולק: כשיש אירוע של תאונת דרכים קשה, אז מד"א גם מזמין משטרה.

אלי פולק: הוא לא מנהל אותו, הוא מזניק את המשטרה לאירוע, הוא לא מנהל אותו עכשיו.

אלי פולק: המשטרה עכשיו צריכה לדווח למד"א אם אני פה, הגעתי למקום, לא הגעתי, אני עושה ככה, לא.

אלי פולק: המשטרה מנהלת את המשטרה, זה הכל.

עידית סילמן: טוב חברים, בואו לא נאבד עניין.

עידית סילמן: יש לנו אמא שהילדה שלה נחנקת בבית, היא מתקשרת 101, תקפיצו, סבבה ?

עידית סילמן: אחלה נהדר.

אלינה ברדץ' יאלוב: כן אבל, עידית אני רק רוצה הבהרה פה.

אלינה ברדץ' יאלוב: הכונן שמגיע אול לא מגיע מלא יודעת, איחוד הצלה - -

עידית סילמן: מאותה מערכת אחת.

אלינה ברדץ' יאלוב: שנייה, אבל הוא מדווח למד"א שהוא כן הגיע?

עידית סילמן: כן, ברור, מה זאת אומרת?

עידית סילמן: חייב לדווח.

עידית סילמן: זו האפליקציה, אלינה ברדץ יאלוב, תהיה אפליקציה אחת אליה הוא מדווח.

אלינה ברדץ' יאלוב: בסדר, שיהיה דיווח שמד"א ידע שלצורך העניין יש לו פנצ'ר בגלגל.

עידית סילמן: כן, כן, ואיחוד הצלה ידעו שמשה שלהם נמצא עכשיו בהר מירון ואם קרה לו משהו, אז אם אחר כך צריך להביא לו סנדוויץ', אם צריך לחלץ אותו, אם צריך להביא לו איזה - -

אלינה ברדץ' יאלוב: ברור, ברור, שתהיה תקשורת.

נעם נסים יפרח: הוראות רפואיות.

נעם נסים יפרח: הכונן נסע לתאונת דרכים - -

דב מייזל: הוראה רפואית מגיעה מצד האחריות הרפואית שלי, השילוחית שלי על המתנדבים, לא מצד מד"א.

נעם נסים יפרח: האם המוקד יכול לשנות לו כיוון?

עידית סילמן: כן, כן, בדיוק, הכל.

נעם נסים יפרח: בלי קשר אליכם.

עידית סילמן: חבר'ה, חבר'ה, הכוננים, בעייני מי שמזניק אותם, יהיו מסומנים כולם עם אותו סמל.

דב מייזל: ברור שטובתנו היא טובת החולה והמידע יועבר למוקד מד"א, חד משמעית, מה השאלה?

דב מייזל: גם היום עושים את זה.

נעם נסים יפרח: זה מה שאני אומר - -

עידית סילמן: תקשיב סליחה - -

נעם נסים יפרח: לפי החוק אסור לכם - -

דב מייזל: לא, לא, מותר לנו לפי החוק, מותר לנו.

משה טייטלבוים: אתה מדבר בלשון החוק כל הזמן?

משה טייטלבוים: כנראה שאתה מחוקק, אבל אתה לא מחוקק.

עידית סילמן: ד"ר יפרח תראה, הדבר היחיד שאני בתור עידית סילמן יכולה לעשות, זה לפתוח צוהר לעולם שמפה השמיים הם הגבול.

עידית סילמן: אם תחליטו לעשות שיתופי פעולה ברמה בינלאומית, ואללה אתם תגיעו עד לשם.

עידית סילמן: אם תחליטו לחסום אחד את השני לעשות, אני יכולה לעשות את כל המאמצים, אני וחברי הכנסת, להשתדל עמוקות.

עידית סילמן: אבל אתה יודע, בסוף גם גאולתם של ישראל זה קמעה קמעה, זה אתם, זה לא אנחנו, לא עלינו המלאכה לגמור.

עידית סילמן: נשתדל אבל לעשות את ההכי טוב.

נעה בן שבת: אז רגע, אז ההבהרה הזאת, אנחנו רוצים לאפשר אותה?

נעה בן שבת: לא לאפשר אותה?

נעה בן שבת: את אותה הבהרה שקבועה אחרי סעיף קטן (ד).

עידית סילמן: כן.

עידית סילמן: מה שהם צריכים כל אחד.

עידית סילמן: אני אומרת, אין בעיה להגיד שאין בכך למנוע מארגון עזר אחר לקיים את מוקד ההפעלה שלהם ברמת כמו "יד שרה", "זק"א", מה שיש להם במוקד הפעלה.

מיטל לוי גבאי: עוד פעם על ההבהרה?

משה טייטלבוים: אנחנו הצענו לכתוב ככה, ניסחנו את זה כבר ביחד עם היועץ המשפטי שלנו.

משה טייטלבוים: "בלי לגרוע בפסקת משנה (ד), ארגון עזר רפואי יהיה רשאי להפעיל מוקד שאינו מוקד חירום טלפוני לפי חוק זה, שהוכר על ידי המשרד, זאת לשם הבטחת הפעלה, פיקוח ובקרה על הכוננים הפועלים במסגרתו ולשם תיאום עם מוקד החירום הלאומי".

משה טייטלבוים: אני חושב שזה דיוק מלא - -

עידית סילמן: אתם תצטרכו בסוף בלית ברירה, כולכם, להיות מתואמים עם מוקד החירום.

משה טייטלבוים: בהחלט, אנחנו פתוחים לכך ורוצים בכך, אין לנו בעיה.

נעה בן שבת: לא, אבל זה לא הנוסח שאנחנו הצענו בהמשך להערה הזאת, אמרנו שזו רק הערה מבהירה, כי אנחנו לא יודעים מה זה מוקד שלא טלפוני, כן טלפוני, גם סליחה אני מצטערת, שמעתי את כל הדברים ולא הייתה לי אפשרות לרשום אותם כרגע, אבל להבהיר ש"אין בכך כדי למנוע מארגון עזר לקיים מוקד הפעלה, פיקוח ובקרה על הכוננים שפועלים במסגרתו".

נעה בן שבת: זה מה שהייתה הבקשה, שזה מוקד הפעלה.

משה טייטלבוים: מה זה מוקד הפעלה?

קריאה: זה יוצר אי בהירות לגבי הצפיפות של הכוננים, לא ברור לגמרי מה - -

נעה בן שבת: אז אתה מציע לא לכתוב כזאת הבהרה?

קריאה: אני חושב שצריך לחשוב על זה.

אחמד טיבי: זה יוצר בעיה של צפיפות, אני מסכים איתך.

אלינה ברדץ' יאלוב: לכן שאלתי את כל הנושא ששאלתי, כי לא בדיוק הבנתי עד הסוף על מה מדובר.

עידית סילמן: אבל לכל ארגון יכול להיות מוקד הפעלה משלו שהוא מפעיל את הכוננים שלו בדברים אחרים, לא בהזנקת כוננים.

שאול אברמוביץ: אבל ככה התחיל מוקד 1208 ואנחנו יודעים איך הוא היום.

מיטל לוי גבאי: בדיוק, כדי למנוע לדעתי את הבעיה שקיימת היום שתוך כדי המוקד מקביל מפעיל ומתפעל ומזניק כוננים נוספים - -

עידית סילמן: לא מזניקים כוננים נוספים, לא קיימת חיה כזאת.

מיטל לוי גבאי: אז צריך להגדיר בדיוק את התפקידים.

עידית סילמן: אנחנו הגדרנו, החוק הגדיר.

מיטל לוי גבאי: לא, לא, להגיש שהם יכולים עוד איזשהו מוקד שמפעיל זה מאוד רחב, זה כן מאפשר את זה.

משה טייטלבוים: לא, לא, אבל אנחנו צריכים לזכור, אנחנו לא הולכים למכור - -

עידית סילמן: אבל לכם יש ממונה ואחראי והוא מפקח - -

מיטל לוי גבאי: לא, לא, הממונה, טוב נגיע לממונה.

מיטל לוי גבאי: הממונה בסוף הוא לא - -

משה טייטלבוים: אבל חשוב להבהיר, כל ארגון פעיל את המתנדבים שלו.

משה טייטלבוים: יש לו אחריות שילוחית, הוא מבטח אותם, הוא יודע מי הם, הוא בודק אותם ולכן אנחנו מפעילים את המתנדבים.

משה טייטלבוים: אז חשוב מאוד שיוגדר.

אלינה ברדץ' יאלוב: מה זאת אומרת מפעילים?

משה טייטלבוים: מפעילים זה החל מהקליטה שלהם - -

דב מייזל: המידע המוזנק יוצא מהמוקד הלאומי ומאותו רגע התפעול של המתנדב, האחריות עליו, המעקב עליו, הגיבוי בכל מה שהוא צריך, התיעוד הרפואי, הכל מתבצע בתוך ארגון איחוד הצלה.

דב מייזל: זה לא דיון שבואו נכניס עכשיו שאיחוד הצלה יעביר עכשיו את כל המתנדבים למד"א.

אלינה ברדץ' יאלוב: אבל אנחנו דיברנו על זה שזה יהיה מוקד אחד ותיעוד אחד.

עידית סילמן: נכון, במד"א יהיה תיעוד אחד לגבי אותן הזנקות.

דב מייזל: חד משמעית, אין ויכוח על זה.

עידית סילמן: מד"א יודעת בדיוק מה היא עושה, על אותם מוזנקים שהיא הזניקה, כולם, כמו שהיא עושה כביכול היום, כי היום היא גם מזניקה איחוד הצלה והיא יודעת בדיוק מי הגיע לאן, לא הגיע - -

אלינה ברדץ' יאלוב: אני לא יודעת מה רמת הדיווח בין הארגונים, אני באמת לא יודעת ולכן אני שואלת.

עידית סילמן: ועדיין הבן אדם שהוא משויך לו הוא ארגון איחוד הצלה, הוא לא משויך למד"א ויש לו בלי קשר את המוקד שלו שהוא מדווח לו 'סיימתי עכשיו אירוע בגלילות' - -

משה טייטלבוים: הוא מתעד את זה בטופס של הארגון שלו וזהו.

נעה בן שבת: אבל כרגע זה לא ייכנס לנוסח.

עידית סילמן: צריך לעשות את ההערה בצורה - -

משה טייטלבוים: אני חושב שהנוסח הזה הוא מדויק, אבל אם מישהו רוצה להוסיף, בבקשה.

משה טייטלבוים: שאא

שאול אברמוביץ: צריך להגדיר במדויק.

משה טייטלבוים: זה לא מוקד חירום.

משה טייטלבוים: אנחנו הגדרנו "שאינו מוקד חירום", הגדרנו.

עידית סילמן: שאינו מוקד חירום טלפוני, מה הבעיה?

מיטל לוי גבאי: האם הוא יכול להזניק עוד כוננים?

עידית סילמן: לא.

דב מייזל: לא, לא, הוא לא יכול.

עידית סילמן: לא לשאול שאלות בלת"ם, בואו ננסח.

מיטל לוי גבאי: לא, לא, אבל צריך להגדיר את זה.

עידית סילמן: בסדר, אבל אמרנו שאנחנו באים לעשות כאן חוק, אז את מביאה לי את החוק בהפוכה?

מיטל לוי גבאי: לא, אני רק אומרת שמזה חוששים ולכן - -

עידית סילמן: בסדר, גם אני חוששת מזה, בשביל זה הבאתי חקיקה.

עידית סילמן: אז אני מגדירה את זה בחקיקה שלא, שיש מוקד הזנקה אחד ואחר כך יש את מי שמטפל.

משה טייטלבוים: מוקדי הפעלה לפי כל ארגון.

שאול אברמוביץ: מה זה מוקד הפעלה?

משה טייטלבוים: מוקד הפעלה שאני מפעיל את המתנדבים שלי.

עידית סילמן: אם הוא רוצה לקחת בעלות על כל הכוננים של מדינת ישראל ולא היו ארגונים אחרים, תגידו את זה ונתארגן על משהו אחר.

מיטל לוי גבאי: אנחנו רק אומרים שצריך להסביר מה המטרה של מוקד ההפעלה.

עידית סילמן: אין בעיה, אז בואו נסביר.

עידית סילמן: אנחנו פה מול היועצת המשפטית.

עידית סילמן: מוקד הפעלה, זה אומר שיש בן אדם שיש לו שייכות ארגונית שהיא אחרת וצריך מישהו שיארגן לו הכשרות, כל הדברים האלה של בקרה.

מיטל לוי גבאי: אבל תוך כדי אירוע, שאתם רוצים שהוא יעדכן את המוקד - -

עידית סילמן: לא תוך כדי האירוע.

עידית סילמן: האירוע מתנהל - -

משה טייטלבוים: לא, תוך כדי אירוע יש חוזר שמסדיר את הנושא של - -

עידית סילמן: מה קורה היום בחוזר מנכ"ל?

עידית סילמן: איך היום זה אמור להתנהל?

שאול אברמוביץ: הנוסח לא ברור.

עידית סילמן: אבל איך זה מנהל היום?

משה טייטלבוים: אני חייב לומר שב-95% מהמקרים שיש, כמעט ואין תלונות בשטח.

משה טייטלבוים: התלונות בשטח לא מגיעות.

משה טייטלבוים: אם מישהו רב עם מישהו, פרמדיק של איחוד הצלה או פרמדיק של מד"א, כמעט וזה לא קורה, זה אפסי.

קטיה קיל: לא הבנתי, אין תלונות בשטח?

דב מייזל: לא, הוא אמר 95%, קטיה בואי נחדד, בואי נחדד את מה שהוא אמר.

עידית סילמן: סליחה, ההבהרה הזאת תישאר - -

משה טייטלבוים: ה-5% שכן יש, לא מטופלות, זה עניין אחר.

עידית סילמן: ההבהרה הזאת תישאר לקריאה שנייה ושלישית, תודה.

עידית סילמן: בואו נניח את זה בצד.

עידית סילמן: אי אפשר להיכנס להכל לפני קריאה ראשונה.

קטיה קיל: כשאני אפתח את המייל שלי עם כמות התלונות - -

דב מייזל: כן קטיה, עדיין כשמדברים על 1,500 אירועים ביום, אז כמה מיילים שיש אצלך - -

עידית סילמן: חברים, אני מצטערת, אתם זוכרים שאנחנו לפני קריאה ראשונה ויש עוד דיון ארוך לפני שנייה שלישית?

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: זה להשאיר בצד, לרשום הערה.

מיטל לוי גבאי: אבל רגע, זה באמת, אני חייבת להגיד - -

עידית סילמן: הכל חשוב, אף חוק אנחנו לא סוגרים אותו לפני כן.

מיטל לוי גבאי: לא, לא, אבל זה מאוד מהותי.

מיטל לוי גבאי: להגיד להעביר את הסעיף הזה כשהוא - -

עידית סילמן: לכן אנחנו לא מעבירים אותו בינתיים.

עידית סילמן: זה יישאר לקריאה שנייה ושלישית.

נעה בן שבת: כן, זה יישאר לדיון.

אלי פולק: גברתי יש לי משהו צורם, משהו קטן, אני יכול בבקשה להעיר?

עידית סילמן: כן.

אלי פולק: נאמר פה שהחשש הגדול זה שיזניקו מישהו, החשש הגדול.

אלי פולק: אני רוצה רגע שנייה - -

עידית סילמן: בסוף מזניקים לחירום, כן?

אלי פולק: המשפט הזה, החשש שיזניקו מישהו.

אלי פולק: במה מדובר פה?

אלי פולק: מדובר פה על מישהו שנחנק, ילד שנחנק שהולך למות עוד רגע והחשש הגדול שיזניקו מישהו שיציל את החיים שלו.

אלי פולק: מה זה הדבר הזה?

אלי פולק: איך זה החשש הגדול?

אלי פולק: אני מבין שצריך להיות סדר, אי אפשר להזניק כל אחד.

אלי פולק: הרי גם - - - שמזניקה, כן?

אלי פולק: עוד לפני חוק וכל זה, כשהיא מזניקה, את מי היא מזניקה?

אלי פולק: או חובש שלה, או פרמדיק, או רופא שהוכשר כחוק.

אלי פולק: החשש, החשש הגדול שיזניקו אותו, נורא ואיום, קשה מאוד.

אלי פולק: אמרתי.

עידית סילמן: חברים, חברים אנחנו מתקדמים.

עידית סילמן: תודה.

אילה וולברג: סעיף 3 "ממונה על מוקד החירום הרפואי הלאומי.

יהיו כלהלן: אישור תכנית העבודה השנתית של המוקד;

יהיו כלהלן: תחקור אירועים חריגים במוקד והגשת דוח למנהל בעניינם;"

משה טייטלבוים: גברתי, אין לנו בכלל את הגרסה הזאת.

משה טייטלבוים: איזה עמוד זה?

אילה וולברג: בעמוד 3, בחלק התחתון של העמוד.

עידית סילמן: למישהו חסר טאבלט?

נעה בן שבת: זה סעיף שהיה בסעיף 5.

עידית סילמן: יביאו לכם טאבלטים עם כל הנוסח.

אילה וולברג: אני מקריאה שוב את פסקה 4.

אילה וולברג: "(4) טיפול בפניות ציבור לעניין פעילות המוקד ופעילות ארגוני עזר למתן טיפול רואי ראשוני, ופניות של ארגונים כאמור או של כוננים; (5) מתן הוראות למנהל המוקד ולבעלי התפקידים בו, ומתן הוראות לארגוני עזר למתן טיפול רפואי ראשוני לעניין ביצועו של חוק זה, לרבות הוראות להעברת אדם הפועל בביצוע חוק זה לתפקיד אחר או הפסקה, זמנית או קבועה, של פעילותו במסגרת המוקד, ככל הנדרש להבטחת ביצועו של חוק זה; (6) מתן הנחיה מקצועית לפעילות המוקד; (7) מעקב שוטף אחר נתוני המוקד ואחר פעילות המערכת הטכנולוגית; (8) מתן הנחיות מקצועיות להפעלת המערכת הטכנולוגית, בדיקתה או העמדתה לבדיקה מקצועית של גורם מטעם משרד הבריאות או מי מטעמו, בחינת התאמתה לצרכים הנובעים מהוראות לפי חוק זה, וכן מתן הוראות לעדכון המערכת הטכנולוגית או להחלפתה, ולעניין מערכות גיבוי חלופיות; (9) ניהול המרשם; (10) תיאום בין ארגוני עזר לטיפול רפואי ראשוני בכל הנוגע לפעילות המוקד והמערכת הטכנולוגית.

אילה וולברג: (ג) לצורך ביצוע תפקידיו מוסמך הממונה לדרוש כל מידע מארגון עזר למתן טיפול רפואי ראשוני, לרבות מגן דוד אדום, מכונן או מאדם אחר הנוגע בדבר, והוא ימסור לממונה את המידע מיד לפי דרישתו.

אילה וולברג: "

מיטל לוי גבאי: טוב.

מיטל לוי גבאי: משרד הבריאות, אפשר להגיב?

עידית סילמן: כן.

עידית סילמן: אלינה, את יכולה שנייה להגיע, דקה.

עידית סילמן: הינה מביאים טאבלטים לכולם.

מיטל לוי גבאי: הסעיף הזה זה אחת הבעיות המהותיות שיש למשרד הבריאות בחוק הזה.

מיטל לוי גבאי: המבנה, לשים ממונה שבעצם יהפוך למעין מנהל כפול של התפעול ויהיה מעין גורם מקביל לניהול שצריך להיות מנוהל על ידי מד"א, זה משהו שאנחנו מתנגדים לו.

מיטל לוי גבאי: כן חשבנו ואנחנו חושבים שנכון להגדיר את משרד הבריאות כבעל סמכות פיקוח ובקרה על הנושא הזה, אבל לא להטיל פה אחריות שהיא מקבילה בעצם לניהול של הדבר הזה.

מיטל לוי גבאי: זה ממש לא נכון, אין לזה מקבילה, לא בדברים אחרים שמשרד הבריאות עושה עליהם רגולציה, לא מול קופות חולים, לא מול בתי חולים, מוסדות רפואיים, מרפאות.

מיטל לוי גבאי: שוב, כן צריך להגדיר סמכויות פיקוח ובקרה, אבל לא לרדת להגדרה של ממונה שיוכל בכל עת להתערב, לתת הנחיות ולתת הוראות.

מיטל לוי גבאי: לא, זה תפקיד מד"א, זה בסוף תפקיד מד"א והם צריכים לעשות את זה.

מיטל לוי גבאי: בשביל זה יש הכרה במד"א ובמוקד שלו, והטלת סמכויות ותפקידים על מנהל המוקד שתיכף גם נעבור על התפקיד הזה, וחידדנו שם עוד כל מיני תפקידים שעל מנהל המוקד לעדכן בשוטף את משרד הבריאות, לדווח על אירועים חריגים.

מיטל לוי גבאי: אבל לקחת את כל הסמכויות ולהעביר אותן למשרד הבריאות, לעשות אותו מנהל כפול ולצפות ממנו שבזמן אמת יוכל להתערב ולהחליף את שיקול הדעת, זה ממש לא בא בחשבון.

מיטל לוי גבאי: ושוב, אין לזה מקבילה בשום רגולציה.

משה טייטלבוים: בחוזר מנכ"ל 17 יש סעיף שמנחה שימונה מפקח או ממונה מטעם משרד הבריאות לניהול החוזר.

משה טייטלבוים: לצערי אנחנו יושבים פה היום חמש שנים לאחר מכן בגלל שלא מונה מפקח, לא ביצע את עבודתו ולכן אנחנו יושבים פה בסבב ג'.

מיטל לוי גבאי: אנחנו הצענו כן לכתוב במפורש בחוק שלמשרד הבריאות תהיה סמכות של פיקוח ובקרה על הדבר הזה, ויש סמכות גם לשר הבריאות להתקין תקנות על כל מיני מנגנונים לפיקוח ובקרה.

דב מייזל: אבל זה היה גם בחוזר וישב פה יאיר חברוני ואמר ליושבת הראש בוועדה הראשונה, לכל השאלות שלה על כל הסעיפים בחוזר, האם בוצע, והוא אמר 'לא', לא אני.

דב מייזל: הוא, נציג משרד הבריאות ישב ואמר 'לא בוצע, לא בוצע, לא בוצע'.

דב מייזל: אז מה יהיה שונה במנגנון הפיקוח והבקרה?

משה טייטלבוים: עכשיו, אנחנו מבינים שיש פה חוסר שוויוניות.

עידית סילמן: שנייה, שנייה, אפשר בבקשה, היועצת המשפטית, כן.

נעה בן שבת: אני מבקשת רגע לנסות להבין בדיוק את העמדה.

נעה בן שבת: אני רוצה שנעבור רגע על התפקידים, יש פה כל מיני סוגים של תפקידים, גדולים וקטנים, ואני רוצה לשאול מה העמדה לגבי כל אחד מהתפקידים.

עידית סילמן: ומי אמור לעשות אותם אם לא מישהו מטעמכם.

נעה בן שבת: אוקיי, אז דבר ראשון יש לנו את תפקידי הממונה, אישור תוכנית עבודה שנתית של המוקד.

נעה בן שבת: זה דבר שנראה לכם שהמשרד - -

מיטל לוי גבאי: למה אנחנו צריכים לאשר תוכנית עבודה שנתית?

מיטל לוי גבאי: למה זה לא ברור שלמד"א תהיה תוכנית עבודה שנתית - -

עידית סילמן: יש, יש לו, מד"א אחראית על תוכנית העבודה השנתית שלה.

מיטל לוי גבאי: לא, אבל למה אנחנו צריכים לאשר אותה?

מיטל לוי גבאי: באמת, למה אנחנו צריכים לאשר אותה?

עידית סילמן: בסדר, רק תראו שזה מתאים לכם, תוכנית ההפעלה של המוקד.

מיטל לוי גבאי: אנחנו לא צריכים לראות שזה מתאים לנו.

מיטל לוי גבאי: אם יש בעיות בהתנהלות אנחנו נבוא ונגיד לו - -

עידית סילמן: את לא צריכה לראות שזה מתאים לך?

עידית סילמן: אז איך תדעי אם יש בעיה בהתנהלות?

מיטל לוי גבאי: אנחנו מפקחים.

עידית סילמן: יפה, אז את מפקחת.

עידית סילמן: תסתכלי על תוכנית עבודה שאת מפקחת עליה.

עידית סילמן: כדי לפקח את צריכה לראות על מה את מפקחת.

עידית סילמן: אז יגישו לך תוכנית עבודה, תסתכלי שזה סבבה, תעברי על זה חצי שעה, שעה, מצידי גם 10 דקות, תוודאי שיש - -

משה טייטלבוים: אם אין בקרה של משרד הבריאות, כל החוק הזה מיותר.

משה טייטלבוים: החוק הזה מיותר.

עידית סילמן: אם אין תוכנית עבודה, אז גם מד"א יכולה לבוא ולהגיד 'סליחה, לי אין תוכנית עבודה, זה בסדר מבחינתך?

עידית סילמן: אני עובדת ככה'.

עידית סילמן: תגידי שכן, אז כן.

מיטל לוי גבאי: זה בדיוק מה שמוטל עליה בחוק.

מיטל לוי גבאי: הם צריכים להקים תוכנית והם צריכים להפעיל - -

עידית סילמן: נו בסדר, אז מה הבעיה שיש כזה דבר?

מיטל לוי גבאי: אז בסדר.

עידית סילמן: אז בסדר או לא בסדר?

עידית סילמן: כי את מתנגד.

מיטל לוי גבאי: לא, זה לא בסדר כי זה נשמע לי פשוט מיותר להכניס.

עידית סילמן: יש לי שאלה - -

מיטל לוי גבאי: ואז מה זה אומר?

מיטל לוי גבאי: מה שלא ברשימה, אז אין לי סמכות לפקח ולבקר?

עידית סילמן: לא, את יכולה לפקח על מה שאת רוצה אם בא לך.

מיטל לוי גבאי: נכון, לכן הצענו לכתוב את זה ככה.

עידית סילמן: נכון, אבל אני מציעה שלתוך הדבר הזה גם פחות או יותר נכניס מה זה אומר, כי היום לדוגמה יש חוזר מנכ"ל שאתם מפקחים עליו ואחראיים עליו ואתם לא עושים כלום.

מיטל לוי גבאי: למה זה צריך להיות ממונה?

משה טייטלבוים: אמר פה הרגע, לפני דקה אמר פה נעם יפרח שמד"א הוא גוף לא מפוקח, אין לו פיקוח, הוא עושה מה שבא לו, הוא על פי אמנות ג'נבה.

משה טייטלבוים: עכשיו אנחנו רוצים שיהיה פיקוח, שהחוק הזה יעבוד.

משה טייטלבוים: אחרת מד"א הוא מעל החוק.

שי סומך: פשוט רציתי להציע במקום "אישור תוכנית עבודה", "תשלח תוכנית העבודה".

עידית סילמן: נכון, תשלח, יפה.

עידית סילמן: תשלח, תסתכלו, מתאים לכם?

עידית סילמן: מתאים לכם.

מיטל לוי גבאי: אבל רשמנו את זה במנהל המוקד, בתפקידים שלו.

עידית סילמן: בסדר.

מיטל לוי גבאי: הרחבנו את זה אפילו, אמרנו לא רק תוכנית, אנחנו רוצים דיווחים רבעוניים על כל מיני דברים.

עידית סילמן: יפה, נו אז מעולה, אנחנו מסכימים.

קטיה קיל: לא, לשנות את הניסוח, זה הכל, שינינו את הניסוח.

נעה בן שבת: אז רגע, עכשיו פסקה 2: "פיקוח ובקרה על עבודת המוקד ועמידה בהוראות חוק זה;"

מיטל לוי גבאי: זה לא רק עבודת מוקד, אלא אמרנו, צריך להשאיר באמת סמכות פיקוח ובקרה.

עידית סילמן: רגע שנייה, שנייה, בואו תגידו לנו מה לא בסדר.

שאול אברמוביץ: אנחנו מדברים על מוקד הכוננים?

שאול אברמוביץ: רק שיובהר.

שאול אברמוביץ: אנחנו מדברים על מוקד הכוננים, כן?

שאול אברמוביץ: כי כרגע זה לא ברור.

עידית סילמן: מה זאת אומרת?

קטיה קיל: בגלל זה תיקנו את הסעיף הזה.

עידית סילמן: לא, לא, אז אתם עוד פעם מכניסים אותי לסוללה.

עידית סילמן: כל מי שמוזנק לאירוע חירום רפואי.

קטיה קיל: מוקד הכוננים.

עידית סילמן: יפה.

עידית סילמן: שזה אמבולנסים, מטוסים, מסוקים, חלליות, whatever.

אלי פולק: ואמבולנסים פרטיים שמוזנקים, כמובן.

קטיה קיל: אנחנו מדברים על מוקד הכוננים כרגע.

עידית סילמן: כונן זה כל מי שמוזנק לאירוע חירום רפואי.

עידית סילמן: עברנו את זה כבר הרבה פעמים.

אלי פולק: כן, לא משנה על מה הוא רוכב.

אלי פולק: הוא אמר מסוק, סירה, אמבולנס פרטי, אמבולנס חברה, מה זה משנה?

קטיה קיל: אבל זה כוננים, צריך להבין את זה.

קטיה קיל: מוקד 101 זה מוקד הכוננים, חייבים לעשות את ההבהרה הזאת.

אלי פולק: כן, אבל קטיה יש לי שאלה.

אלי פולק: כונן רשום הכל טוב ויפה, הוא עובד באמבולנס פרטי, יוזנק או לא יוזנק?

עידית סילמן: קטיה, אני רוצה בבקשה את ההגדרה של משרד הבריאות למה זה מוקד הכוננים ולמה זה מוקד 101.

עידית סילמן: היום, מה עושה מוקד 101 ומה עושה מוקד הכוננים, בואי תגידי לנו.

קטיה קיל: אוקיי, אני אסביר לכם.

קטיה קיל: מוקד 101 זה אומר שכרגע כל אזרח פה מתקשר 101 ואומר 'אני לא מרגיש טוב'.

עידית סילמן: נכון, יש כאלה שאומרים לו 'תיקח כדור' או תעשה זה, מה שצריך.

קטיה קיל: ומישהו אומר עכשיו 'נפלתי ברחוב, שברתי את הרגל', אוקיי?

קטיה קיל: המוקדנית מכניסה את הפנייה במערכת והיא מזניקה אמבולנס וכוננים במקביל.

קטיה קיל: המערכת בעצם מאתרת, שוב כל מקרה לגופו, ניתן לדוגמא, נגיד חמישה כוננים באזור.

קטיה קיל: המערכת מאתרת חמישה כוננים, לא משנה מאיפה מהם, מאיחוד הצלה, ממד"א, זה לא משנה.

עידית סילמן: רגע, רגע, ויש לי שאלה.

עידית סילמן: אם יש לך אמבולנס והאמבולנס הוא של איחוד הצלה אבל הוא נמצא קרוב, אז הוא כונן, זה בן אדם שנמצא שם קרוב לכונן.

עידית סילמן: זה כל מי שיש לו, והגדרתי את זה 100 פעמים ועברנו על זה, וגם מד"א הציגו את זה במצגת, כל מי שיש לו הכשרה של פרמדיק, חובש, וזה גם כתוב כאן מי זה מוקד הכוננים.

עידית סילמן: אז בואו נבהיר, ניישר קווים, כדי שלא תגידו לי עוד פעם.

קטיה קיל: אבל עדיין יש הפרדה בין המוקד 101 למוקד הכוננים, פשוט שתבינו את ההבדל.

עידית סילמן: לא, אנחנו לא מבינים את ההבדל.

עידית סילמן: לא הצלחנו להבין.

משה טייטלבוים: אז אני אנסה להסביר.

עידית סילמן: ביקשנו להבהיר כמה פעמים.

עידית סילמן: אני ראיתי מצגת של מד"א, פעלתי על פי המצגת של מד"א.

עידית סילמן: היא מזניקה אנשים שהם כונני חירום ורפואה, כל מי שנמצא בכל מה שהוא נוסע עליו כדי להגיע מהר למוקד האירוע.

עידית סילמן: אתם לא תחלקו ותגידו עכשיו שסליחה, אם איחוד הצלה רכשה צוללת ויש לך עכשיו אירוע בלב ים ולהם יש צוללת צהובה והם יכולים להגיע לשם מהר, אז תזניקי אותם לאירוע.

קטיה קיל: אבל אין קשר.

קטיה קיל: הכוננים מוזנקים לאירוע.

עידית סילמן: יפה, אז על זה דיברנו.

מושיקו מוסקוביץ: עידית את היית במוקד שם, את ראית הפרדה?

עידית סילמן: לא, אין הפרדה.

עידית סילמן: אני ראיתי את המערכת שלכם, אין הפרדה, אתם מזניקים את כולם ביחד.

עידית סילמן: המוקדנית שם עונה לטלפון ומחליטה לפי גודל האירוע והמקרה, מה היא מזניקה והיא מעדכנת את כולם.

עידית סילמן: ואתם גם אומרים לבן אדם באמבולנס, תוך כדי, 'יש לך אמבולנס בדרך, הוא יגיע עוד 8 דקות, 25 דקות, כי זה הזמן שלו.

עידית סילמן: בינתיים ב-4 דקות הקרובות אמור להגיע אלייך גם כונן נוסף על אופנוע.

עידית סילמן: '

שאול אברמוביץ: זה בדיוק החלוקה, אבל - -

עידית סילמן: ולכן אתה תזניק כל מי שיכול להיות, כי אם יש לך עוד אמבולנס של איחוד הצלה שנמצא 2 דקות משם, כמו שחגי מנדלוביץ' היה שתי דקות מהאירוע ברחובות, במגיני הגליל ורחוב האגוז, אז אתה לא תגיד שזה מוקד 101 וזה מוקד לא יודעת מה.

עידית סילמן: אין, אני ראיתי מוקד אחד שמזניק כוננים שנמצאים, על כל מה שהצגתם לי פה, מוזנקים לאירועי חירום.

שאול אברמוביץ: אז אני ברשותך אתייחס.

שאול אברמוביץ: קודם כל אני אשמח שמשרד הבריאות בדק את הסיפור של חגי מנדלוביץ' ואירועים אחרים, הוא עוד לא הספיק להציג את זה.

עידית סילמן: אני לא יודעת מה משרד הבריאות בדק, אני בדקתי את זה אונליין, אני הייתי באירוע.

שאול אברמוביץ: אז אני אשמח שמשרד הבריאות - -

עידית סילמן: מה זה משנה?

עידית סילמן: אני ראיתי את האירוע בלייב.

שאול אברמוביץ: כי נאמרים פה דברים.

עידית סילמן: מה אתה אומר שנאמרים פה דברים?

עידית סילמן: ראיתי את האירוע בלייב ליד יאיר חברוני שלך, עמד איתי ביחד במוקד מד"א.

שאול אברמוביץ: לא שלי.

עידית סילמן: שלהם והוא שלך גם כי הוא אמר שהוא פרמדיק של מד"א, גילוי נאות, אז הוא כן שלך, אז אל תגיד לא שלי.

עידית סילמן: אז אני רק אומרת, שעמדתי בלייב והתקשרתי לכל החבר'ה של איחוד הצלה, שאלתי אותם בלייב כרגע איפה אתם?

עידית סילמן: הם אומרים לי 'אנחנו מתחת לבניין, לא קיבלנו את האירוע'.

עידית סילמן: אז למה אתה אומר לי?

עידית סילמן: גברתי, אין בעיה, את יכול להגיד - -

שאול אברמוביץ: גברתי, אבל היו כוננים קרובים יותר והצגנו את זה - -

עידית סילמן: אני רוצה שיבדקו לא יומיים ושלושה אחרי, אלא במקום וזה יהיה הפיקוח והבקרה.

משה טייטלבוים: לצערי לא זכורה לי פעם אחת שמד"א הודה שלא הייתה טעות אצלו, פעם אחת אני לא זוכר.

משה טייטלבוים: תמיד הוא היה בסדר.

עידית סילמן: אני לא נמצאת כאן בשביל זה.

עידית סילמן: אבל אם לחגי מנדלוביץ' יש אמבולנס של איחוד הצלה, לא מעניין אותי איך הוא יגיע לאירוע.

עידית סילמן: הוא יגיע לאירוע כמה שיותר מהר כי מוגדר בחוק שהבן אדם הקרוב ביותר שהוא פרמדיק, חובש או whatever - -

קטיה קיל: אבל זה לא העניין, זה לא מה שאמרנו.

עידית סילמן: אוקיי, כי חשבתי שעשית לי הבדלים בין זה לזה.

עידית סילמן: יפה, אז זה לא העניין, בואו נתקדם.

שאול אברמוביץ: לא, אבל זה כן העניין גברתי כי זו המהות של החוק וחשוב רגע להסביר.

שאול אברמוביץ: המענה הוא ניתן מענה בכמה נדבכים, בסוף כשבן אדם מתקשר 101 - -

עידית סילמן: אנחנו מדברים על 101.

עידית סילמן: זה מוקד הכוננים שלי, 101.

שאול אברמוביץ: כשבן אדם מתקשר 101 השירות שאנחנו שולחים לו זה שירותי אמבולנס, בסדר?

שאול אברמוביץ: בסוף, אמבולנס, ניידת טיפול נמרץ וכולי.

עידית סילמן: לא בטוח, לא בטוח.

עידית סילמן: לפעמים בן אדם בודק, מגיע ואומר שלא צריך אמבולנס, לא?

קטיה קיל: לא, לא נכון.

שאול אברמוביץ: היום זה השירות, אין שירות אחר.

עידית סילמן: אוקיי, זה מוקד הכוננים, אמבולנס.

עידית סילמן: מה את רוצה?

עידית סילמן: אז הגדרתם.

שאול אברמוביץ: גברתי, זה לא מוקד הכוננים.

משה טייטלבוים: למה?

משה טייטלבוים: בהרבה אירועים אתם שולחים גם כונן, כונן.

משה טייטלבוים: לא, תדייק אבל שאולי.

משה טייטלבוים: תדייק.

משה טייטלבוים: אבל אל תטעה אותם.

שאול אברמוביץ: רגע שנייה.

שאול אברמוביץ: איך אני אדייק אם לא נתתם לי להשלים את המשפט?

שאול אברמוביץ: אז אני רוצה להדגיש.

שאול אברמוביץ: בן אדם שמתקשר 101, השירות שניתן על פי חוק זה שירותי אמבולנס.

שאול אברמוביץ: אמבולנס רגיל, טיפול נמרץ וכולי, זה השירות.

שאול אברמוביץ: עד הגעת האמבולנס, במקרים שנדרשים ולא בכל המקרים, במקרים שנדרשים ואופיינו, משוגר במקביל באופן אוטומטי גם כונן.

שאול אברמוביץ: על זה החוק עוסק, הוא לא עוסק בשימוש של האמבולנס.

עידית סילמן: אתה טועה.

שאול אברמוביץ: אוקיי אז זה להבנתנו ולהבנת משרד המשפטים.

עידית סילמן: אז אתה טועה.

עידית סילמן: החוק מדבר על כל מי שמגיע להציל חיים בצורה המהירה ביותר, לפי כשירות, מהירות, זמינות, קרבה, זה מה שכתוב בחוק.

עידית סילמן: אם הבנתם אחרת, צר לי.

קטיה קיל: אבל זה כוננים, את מדברת על כוננים.

קטיה קיל: תמיד מוזנק גם אמבולנס שאנחנו לא נכנסים אליו כרגע כי אנחנו מדברים על מוקד הכוננים.

עידית סילמן: לא, לא הבנתי.

עידית סילמן: תראו, בואו לא נעשה צחוק מהוועדה, בסדר?

עידית סילמן: היה זמן לכל ארגון להציג את המצגת שלו ולהראות מה הם הכוננים שלו ועל מה הם נוסעים, על מה הם יושבים, כי שאלנו.

עידית סילמן: יש לנו את המצגת של מד"א שהציגה איפה הכוננים שלה נמצאים ועל מה, והכונן מוגדר כאן כחובש, כפרמדיק וכל אלה שבעצם מוזנקים לאירוע חירום.

עידית סילמן: כשאני רוצה להזניק אירוע חירום שיגיע הכי מהר ללקוח, אני מזניקה מתוך מערך אחד.

עידית סילמן: אתם לא תבואו ותחלקו עכשיו את מערכי החירום לכל מיני כוננים, לא כוננים, כוננים אמבולנסים ותגידו לי 'החוק שלך מדבר רק על אחד מהם'.

עידית סילמן: לא, החוק שלי מדבר על הצלת חיים.

עידית סילמן: אני צריכה שהבן אדם שנמצא קרוב, הכי קרוב, נגיד הם עובדים עם זק"א, הם אמרו שזק"א נמצא תחתם.

עידית סילמן: אם יש אמבולנס של זק"א שנמצא ברחוב מעפילי האגוז 2, וקרה ב-2 ב' אירוע, אז הם יזניקו את האמבולנס של זק"א, הכי קרוב, כי הוא מתנדב שלהם, הוא כונן שלהם.

עידית סילמן: הבנו?

מיטל לוי גבאי: לא, לא, אבל רגע, זה פשוט לא מה שמתנהל.

מיטל לוי גבאי: הם ידייקו, אני לא גורם מקצועי, אבל האפליקציה מזניקה את הכוננים.

מיטל לוי גבאי: הכוננים זה האנשים, זה בעלי המקצועות, והם יכולים באמת כמו שאמרת לבוא - -

עידית סילמן: או בזה, או בזה, או בזה.

מיטל לוי גבאי: אבל מעבר לזה, רגע, על זה מדבר החוק.

מיטל לוי גבאי: הוא מדבר על הקפצת האנשים, מעבר לזה.

עידית סילמן: מה זה האנשים?

עידית סילמן: כל מי שיש לו הכשרה להצלת חיים המהירה ביותר.

משה גפני: אבל גברתי, אדם עבר תאונת דרכים ומתקשרים למוקד, מתקשרים ל-101 - -

עידית סילמן: אז יש כוננים, יש כונני אמבולנס, יש כוננים מסוקים, כוננים צוללות.

משה גפני: נכון.

משה גפני: מתקשרים ל-101, אנחנו מבקשים שברגע שמתקשרים ל-101 שזה המוקד המרכזי - -

עידית סילמן: של הכוננים, אתם תזניקו.

משה גפני: אנחנו מבקשים שיודיעו לאמבולנס ויודיעו למסוק ושיודיעו לבן אדם שנמצא שם, כל מי שיכול להגיע.

עידית סילמן: אתם באים להציל חיים.

עידית סילמן: תראי, אני אגיד לך מה.

עידית סילמן: אני לא יודעת מה אצלכם בראש יושב, אצלי יושב הצלת חיים מהירה, זה החוק, זה מה שאני באה לסדר.

עידית סילמן: איך שלא תגיעו, במה שלא תגיעו, אם מחר תחליטו לייצר רכבות תחתיות להצלת חיים, אשריכם, אני לא מתערבת למד"א, לא מתערבת לאיחוד הצלה.

עידית סילמן: אני ראיתי המון כלים, אני לא אתחיל לחלק את כל סוגי הכלים המוזרים שאתם בונים עכשיו כדי להגיע לשטח, כדי להגיע לזה.

משה גפני: מייעלים את העבודה בהצלת חיים.

עידית סילמן: יש להם איזה משהו שנקרא ארבע על ארבע, מה יש לו חוק מיוחד ל"ארבע על ארבע" איך קראו לו?

עידית סילמן: אופנמבולנס?

משה גפני: זה האינטרס שלכם, של משרד הבריאות כשמד"א מדבר על דברים אחרים - -

עידית סילמן: בבקשה שי סומך.

עידית סילמן: מה הכוונה מוזנק אוטומטי?

עידית סילמן: מי שמוזנק אוטומטי זה מי שהכי קרוב למקום האירוע.

מיטל לוי גבאי: רגע, אבל חוץ מהאנשים יש לכם עוד מערך של אמבולנסים, נכון?

מיטל לוי גבאי: הם שולחים ניידת טיפול נמרץ, שולחים אמבולנס, זה כבר לא קשור לכונן עצמו.

עידית סילמן: לא הבנתי, את לא הבנת כנראה.

מיטל לוי גבאי: יכול להיות שלא הבנתי.

עידית סילמן: יכול להיות, אז יכול להיות, בואו נקרא את החוק.

עידית סילמן: מי שמוזנק זה ראשון שנותן מענה מהיר לטיפול מציל חיים.

עידית סילמן: לא משנה לי על מה הוא נמצא, הראשון שנותן מענה לטיפול מציל חיים, לא משנה על מה הוא נוסע.

מיטל לוי גבאי: את צודקת, אבל בנוסף הם שולחים את האמבולנס.

עידית סילמן: אבל אם האמבולנס הוא הקרוב, אם אמבולנס נמצא לידי?

עידית סילמן: אמבולנס של איחוד הצלה לדוגמא, חגי מנדלוביץ' גר מטר ממני.

עידית סילמן: הוא מגיע עם האמבולנס שלו ולא מגיע לי כונן על אופניים או ברגל, או בדרך אחרת.

משה טייטלבוים: וגם מד"א מפעיל כוננים על אמבולנסים, זה מה שאני מסביר.

משה טייטלבוים: לכן אמרתי, מד"א מפעיל כוננים על אמבולנסים.

עידית סילמן: ברור.

עידית סילמן: אתם אחראים על איך אתם מזניקים על פי המקרה.

משה טייטלבוים: יש כוננים עם ניידת טיפול נמרץ מתחת לבית והוא מפעיל אותו ככונן.

עידית סילמן: זה מוקד הזנקה אחד שעליו אנחנו מדברים.

שאול אברמוביץ: גברתי, הזנקת האמבולנס היא תמיד במקביל להזנקת הכונן.

שאול אברמוביץ: הזנקת הכונן לא מבטלת את הזנקת האמבולנס.

עידית סילמן: הכונן שלך נמצא גם על אמבולנס.

שאול אברמוביץ: לפעמים גם על אמבולנס, בוודאי.

שאול אברמוביץ: אבל זה לא אומר - -

עידית סילמן: בדיוק, הכל טוב, מעולה, לפרוטוקול זה מצוין.

שאול אברמוביץ: לא, זה לא מעולה - -

עידית סילמן: בואו נתקדם אז.

שאול אברמוביץ: איך אפשר להתקדם, זה המהות של החוק.

עידית סילמן: שי בבקשה.

שי סומך: הכנסת סוברנית להחליט מה שהיא רוצה והממשלה יכולה גם להביע עמדה לגבי העניין.

שי סומך: אני רק אומר, ההבנה של כל מי שטיפל בנוסח החוק היא הייתה שמדובר במוקד הכוננים ולא במוקד הזנקת האמבולנסים.

שי סומך: הנוהל שיש במשרד הבריאות מתייחס למוקד כוננים.

עידית סילמן: אני הייתי במקום וראיתי מוקד הזנקה אחד שמחליט על פי חומרת הפציעה, הכשירות, המיקום, הקירבה, את מי להזניק.

עידית סילמן: ובזה אני מבקשת שתמשיכו לטפל, כי לא משנה מי נמצא הכי קרוב, הוא מציל חיים וזה הרעיון של החוק הזה.

עידית סילמן: לא מעניין אותי מי נוסע, על מה נוסע, באיזה אפוד.

שי סומך: אני מתייחס לנוסח שמונח לפניכם.

שי סומך: ההבנה של כל מי שניסח, אני חושב שגם הלשכה המשפטית - -

עידית סילמן: לא, אנחנו היינו שם וראינו מוקד הזנקה אחד.

שי סומך: זה נוסח שמתייחס כרגע למוקד הכוננים ולא למוקד האמבולנסים.

עידית סילמן: המוקד של הכוננים והאמבולנסים אחד הוא, אין שני מוקדים, אנחנו ראינו את אותו מוקד באותה מערכת.

עידית סילמן: זה אותו דבר, זה אותו דבר, זה מוקד אחד שי.

עידית סילמן: היינו שם וראינו וזה אותה בחורה שמסתכלת איפה הכוננים שלה נמצאים ואיפה האמבולנסים שלה נמצאים והיא מזניקה על פי קירבה.

עידית סילמן: ומה לעשות שהיום אמבולנסים, לוקח להם הרבה יותר זמן, יש פחות מהם והם מגיעים אחרי יותר זמן למקום האירוע.

עידית סילמן: זה הרעיון שהביאו גם אנשים שנוסעים ברכבים אחרים, שונים ופתחו את זה לקהילה.

שי סומך: אני אתן לך דוגמה.

עידית סילמן: כן.

שי סומך: למשל השאלה מי זה האמבולנס שיכול בכלל להישלח, ובכלל אין התייחסות בנוסח של החוק לשאלה איזה אמבולנס יכול להישלח.

עידית סילמן: כי אנחנו לא מתייחסים לכל כלי רכב.

עידית סילמן: יש הרבה כלי רכב, הם הציגו לנו הרבה כלי רכב, גם מוניות.

שי סומך: וגם איזה צוות יש שם, זאת אומרת זה הסדרה מסוג אחר שכרגע אין נוהל של משרד הבריאות למיטב ידיעתי.

עידית סילמן: איזה הסדרה?

עידית סילמן: אתה מזניק מישהו שבא להציל חיים.

משה טייטלבוים: זה שייך לתקנות שי.

עידית סילמן: אתה מזניק מי שמציל חיים.

שי סומך: אני רק אומר שמבחינת היחס של הלשכה המשפטית ומשרד הבריאות - -

עידית סילמן: אז תסדרו את זה.

שי סומך: בסדר, אבל כרגע הנוסח מתייחס רק למוקד הכוננים.

עידית סילמן: יופי, אז תסדרו.

עידית סילמן: בשביל זה אתם פה, כדי לעזור לנו לסדר.

משה גפני: גברתי יושבת הראש אנחנו הולכים סחור סחור כל הזמן.

עידית סילמן: אתה הצלחת להבין?

משה גפני: לא, לא, אני אגיד לך בדיוק מה שאני חושב שאני מבין, אבל נעזוב את העניין הזה.

משה גפני: קודם כל אני מדבר על מה שאת אמרת כל הזמן ומה שגם אני אומר.

משה גפני: בן אדם מתקשר למוקד והוא מבקש הצלת חיים, אז אם ההוא מגיע באופניים או שהוא מגיע באמבולנס, או שהוא מגיע, בחוק לא נאמר אחרת.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז סליחה, אם ככה - -

משה גפני: מי שהוא באמבולנס, הוא לא יבוא - -

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, חבר הכנסת גפני, אם זה נכון, אני מחזקת את דבריך.

משה גפני: אבל אני אתבלבל אם את ככה תעשי לי את זה.

משה גפני: גברתי יושבת הראש, דיבר איתי מי שהוא יושב ראש ארגון האמבולנסים הפרטיים, גם הם באים הציל חיים והוא רצה לדבר בישיבה הקודמת.

משה גפני: הוא מבקש גם פה להגיד משהו, אני מאוד מבקש אם אפשר לתת לו לדבר בזום.

משה גפני: המטרה שלנו זה הצלת חיים ומי שמגיע הכי מהר להצלת חיים.

משה גפני: והסכמנו שהמוקד יהיה מד"א, שזה יהיה 101, אני לא יודע למה משרד הבריאות מתנגד.

מיטל לוי גבאי: לא, אנחנו לא מתנגדים.

עידית סילמן: תעשו את התיקונים הנדרשים בנושא הזה.

מיטל לוי גבאי: יש פה נקודה עקרונית.

עידית סילמן: מה עקרוני?

מיטל לוי גבאי: העקרוני זה שהאפליקציה מאתרת את החמישה הקרובים ביותר, מקפיצה אותם והיא לא בודקת עכשיו עם מה הם מגיעים.

עידית סילמן: נכון, בדיוק.

עידית סילמן: זה מה שאנחנו אומרים, היא לא בודקת עם מה הם מגיעים, אם זה אמבולנס או על צוללת.

מיטל לוי גבאי: רגע שנייה, לכן במוקד מד"א באותו זמן שמזניקים את הכונן גם מזניקים את הרכב שמתאים לאירוע.

מיטל לוי גבאי: למשל אם זה טיפול נמרץ - -

עידית סילמן: אז תעשו את זה, יש להם את כל הרכבים שצריך.

מיטל לוי גבאי: אז זה לא האפליקציה, הם מזניקים - -

עידית סילמן: אז תעשו את זה.

עידית סילמן: יש כאן מערכת שאנחנו אמורים לטפל בה ויש בה הרבה כוננים מכל מיני סוגים.

מיטל לוי גבאי: אוקיי, אבל כשמדברים פה על הזנקת כוננים משותפים, זה כונן, זה לא רכב.

מיטל לוי גבאי: הרכב יוצא ממוקד מד"א, מוקד מד"א מזניק אותו - -

עידית סילמן: ברור.

עידית סילמן: יש להם רכבים, תזניקו את כל הרכבים כמו שמד"א מזניקים רכבים.

מיטל לוי גבאי: מה הכוונה להזניק את הרכבים?

עידית סילמן: תזניקו את מי שהכי קרוב, לא משנה לי על מה הוא.

מיטל לוי גבאי: זה נכון, אבל בנוסף חוץ מלהביא את הכונן - -

עידית סילמן: תקשיבי רגע, תקשיבי, לא, לא, לא - -

מיטל לוי גבאי: רגע, צריך רכב לפנות אותו לבית החולים?

עידית סילמן: רכב שמפנה, מה שתחליטי.

עידית סילמן: רגע, רגע, שנייה, אני רוצה להגיד לך משהו.

עידית סילמן: אם אתם תמתינו, ואני אומרת את זה כאן שכל עם ישראל ישמע, שכל עם ישראל עכשיו את מה שאני אומרת.

עידית סילמן: אם אתם בגלל פוליטיקה קטנה תמתינו עם בן אדם במקום אירוע ולא תפנו אותו לבית החולים כדי שהוא ימתין עד שיגיע לשם איזה מישהו שמאושר לפנות, אוי ואבוי לנו ואני מקווה שעד היום זה לא קרה.

מיטל לוי גבאי: זה ממש לא מה שאמרתי, זה ממש לא, להיפך.

עידית סילמן: יפה, אז שנייה, אם אמבולנס של איחוד הצלה נמצא דקה מאירוע והמוקד שלכם שיודע מה נמצא שם מזניק אותם כי הוא הקרוב ביותר והוא זה שיפנה לבית החולים, תעשו מה שנראה נכון מבחינה רפואית, לטובת בן האדם.

קטיה קיל: אבל ככה זה מתנהל.

עידית סילמן: יופי קטיה, אז זה מה שסגרנו - -

אלי פולק: מה, מה ככה זה מתנהל?

אלי פולק: למה את אומרת שזה ככה מתנהל?

עידית סילמן: זה מה שכתוב בחקיקה.

אלי פולק: אתם מזניקים 200 חברות - -

עידית סילמן: סליחה, אלי פולק, היא הסכימה איתי שזה מה שכתוב בחקיקה, ככה זה מתנהל.

עידית סילמן: תודה קטיה, בואו נתקדם.

עידית סילמן: אל תעשו משהו שהוא לא נכון לאזרחי מדינת ישראל.

עידית סילמן: אזרחי מדינת ישראל צופים בכם עכשיו והם רוצים לדעת שאתם עושים הכל בצורה הטובה ביותר, משרד הבריאות, כדי שבן אדם יקבל הצלת חיים מהירה.

עידית סילמן: אם יש פה איזושהי בעיה שהייתה עד היום, אז שימו גילוי נאות על השולחן ותגידו לכולנו מה הבעיה ומה לא היה עד היום ומה הבעיה בחוק לדעתך שאנחנו מביאים כרגע, שמדבר על זה שתזניקי חללית, צוללת, אמבולנס, אופנמבולנס, אופניים, רגליים, קטנועים, לאן שצריך כדי להציל חיים.

עידית סילמן: מה הבעיה?

אלינה ברדץ' יאלוב: נעה יש לי שאלה אלייך.

משה גפני: אל תזכירי כל הזמן צוללת.

עידית סילמן: אה סליחה, בגלל ועדת החקירה.

עידית סילמן: אפילו לא חשבתי על זה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מתנצלת על הצוללת והכל, אבל רגע, בחוק יש התייחסות לפיקוח על צוות אמבולנסים, על האמבולנסים עצמם ככלי רכב.

אלינה ברדץ' יאלוב: האם כל זה רשום בחוק?

אלינה ברדץ' יאלוב: כי זה חשוב.

עידית סילמן: כן, זה כל אחד שהוא חובש, פרמדיק - -

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, לא, לא, כתוב שם כוננים.

עידית סילמן: נכון והם הציגו לנו כוננים במצגת הראשונה שלהם והראו על מה הכוננים נוסעים.

עידית סילמן: אף אמבולנס לא כונן, בסדר - -

עידית סילמן: בוודאי, הוא אמר עכשיו לפרוטוקול שיש לו כונן על אמבולנס.

עידית סילמן: הוא אמר שיש לו כונן על אמבולנס.

עידית סילמן: הם אמרו.

שאול אברמוביץ: לא, גברתי זה לא מה שנאמר.

אלינה ברדץ' יאלוב: יש נהג אמבולנס שהוא לא כונן?

אלינה ברדץ' יאלוב: אני עדיין לא רוצה שהוא יהיה מטריד מינית, נכון?

עידית סילמן: רגע אלינה, אנחנו שואלים מה הרעיון, הרעיון שבן אדם יגיע להצלת חיים הכי מהר לא משנה על מה הוא נמצא.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, עידית, הרעיון לפעמים נופל בדברים קטנים.

עידית סילמן: יפה, אז אנחנו נסדיר הכל.

אלינה ברדץ' יאלוב: ואם חס וחלילה איזשהו נהג אמבולנס ששכחנו להכניס אותו שם תחת החוק - -

עידית סילמן: צריך להיכנס אז נכניס.

אלינה ברדץ' יאלוב: הוא לא מפוקח, אז אנחנו נקבל אחר כך ערעור של הטרדה מינית או של אונס - -

עידית סילמן: נכון, בדיוק, בדיוק.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני שואלת האם זה בחוק?

נעה בן שבת: אני רוצה רגע להציע להשתמש במשהו שקטיה קודם הזכירה נדמה לי, הנושא הזה של הפינוי.

נעה בן שבת: האם אנחנו מדברים גם על ההזנקה לצורך פינוי או שאנחנו מדברים רק על מתן טיפול רפואי מיידי.

משה גפני: לא, לא, לא.

נעה בן שבת: אם אנחנו מדברים על טיפול רפואי מיידי, אז אנחנו באמת שואלים את עצמנו מי הכונן הכי מהיר, וזה המוקד.

נעה בן שבת: המוקד שלנו עוסק בדבר הזה.

קטיה קיל: אנחנו מחדדים, אתם צריכים להבין שכונן זה בעצם מגיב ראשוני.

קטיה קיל: מגיב ראשוני זה בעצם הבן אדם שמגיע הכי מהר.

עידית סילמן: נכון, לא משנה על מה הוא נמצא.

משה גפני: גם אם הוא רוכב על אמבולנס.

קטיה קיל: הוא יכול לרכב גם על סוס, אין עניין בכלל.

קטיה קיל: רגע, אבל במקביל מוזנק אמבולנס כי מי שמגיע על סוס לא יפנה.

עידית סילמן: בסדר, אבל אם הזנקת אמבולנס כי הוא הכי קרוב, אז הוא על אמבולנס.

עידית סילמן: מה זה משנה?

עידית סילמן: לא הבנתי.

עידית סילמן: לא משנה הרב גפני אנחנו מתקדמים.

משה גפני: רק שנייה, אני מציע לך, אנחנו מדברים כמו שהסברת בטוב טעם, להזניק כל מי שנוסע במה שהוא נוסע שיבוא הציל חיים.

משה גפני: את צריכה להכין חוק כמו שאת מכינה על הרבה דברים אחרים, להכין חוק על הנושא של פינוי באמבולנס.

עידית סילמן: פינוי זה משהו אחר אתה אומר?

משה גפני: לא על זה אנחנו מדברים עכשיו.

עידית סילמן: למרות שאני אגיד לך את האמת, באמת, אני אגיד לך משהו בגילוי נאות.

עידית סילמן: אני שמתי חוק כזה, אבל אני חושבת שכל אזרח במדינת ישראל שצופה בנו עכשיו אומר 'שנייה, שנייה, אז מה נעשה עד עכשיו?

עידית סילמן: עד עכשיו קראו למישהו שהחזיק אותי בינתיים בבית 20 דקות, 30 דקות כדי שיגיע אמבולנס של מד"א לפנות אותי כי רק הוא אחראי על פינוי.

עידית סילמן: יכול להיות שבדרך, לא יודעת, אולי היה לי איזשהו אירוע מוחי או משהו כזה שלא ידעתי עליו ויכול להיות שהמצב תוך כדי החמיר עד שהגעתי, בגלל איזשהו רעיון שרק אמבולנס מסוים יכול לפנות אותי.

עידית סילמן: האם יכול להיות שקרה כזה דבר עד היום?

משה גפני: אז אני אומר לך ואני אומר לאנשים שצופים בנו מה את מציעה, את מציעה שהזנקה להצלת חיים, לא חשוב במה, כולל בצוללת - -

עידית סילמן: יש אחרת מזה היום?

משה גפני: דקה, דקה, עידית.

אלי פולק: בוודאי.

עידית סילמן: השם ירחם.

משה גפני: שכל אחד שקרוב למקום שהוא יכול להגיע, שהוא יוזנק, זה לא משנה על מה הוא נוסע, לא רלוונטי כל העניין הזה.

משה גפני: עכשיו יש סוגיה אחרת, את אותו בן אדם שקיבל דום לב או לא חשוב מה, צריך לפנות לבית החולים וצריך בשביל זה אמבולנס.

משה גפני: מפנים אותו היום, יש בעיה בגלל שצריך להסדיר את זה בחקיקה, למה צריך להסדיר את זה בחקיקה?

משה גפני: מכיוון שיש פה כל כך הרבה ויכוחים ואנחנו גם לא בטוחים, או אני על כל פנים לא בטוח שיכולות של משרד הבריאות להתמודד עם הבעיות האלה.

משה גפני: אז צריך לעשות חקיקה נפרדת, אבל זה לא דבר שהוא הצלת חיים.

משה גפני: לא על זה את מדברת, בגלל שלפנות את אותו חולה, יפנו, מפנים היום.

משה גפני: הבעיה שלא מגיעים אליו בזמן.

עידית סילמן: נכון, גם.

משה גפני: זה הנושא של החוק הזה.

עידית סילמן: זה בדיוק מה שדיברנו ואני מאוד מאוד מקווה שאיזשהו issue גם בפינוי, אנחנו נדבר גם על זה.

משה גפני: עידית אני העברתי לך, דיבר איתי יושב ראש ארגון האמבולנסים הפרטיים.

עידית סילמן: הינה, אפי פלדמן.

משה גפני: הוא דיבר איתי, הוא היה בישיבה הקודמת ולא הספקנו - -

עידית סילמן: אפי פלדמן מעוניין לעלות בזום, בבקשה.

אפי פלדמן: שלום וברכה, צוהריים טובים.

אפי פלדמן: בגלל כל כורח, אני אדלג על הברכות על החוק כמו שהיה בפגישה הקודמת, בדיון הקודם שבסופו של דבר לא היה זמן כדי שאני אעלה.

אפי פלדמן: אני מקווה שרואים ושומעים אותי טוב.

אפי פלדמן: בשתי מילים, שמי אפי פלדמן, אני מנכ"ל של איחוד האמבולנסים בישראל.

אפי פלדמן: איחוד האמבולנסים בישראל מייצג לפי המרשם של משרד הבריאות, יש 142 חברות, ארגונים ובעלי רישיונות הפעלה לאמבולנסים במדינת ישראל שמפעילים 611 אמבולנסים.

אפי פלדמן: אני לוקח את המספר ממה שמופיע כעת במרשם של משרד הבריאות, באתר שכל אחד יכול להיכנס ולראות אותו.

אפי פלדמן: מתוכם אגב 61 זה ניידות טיפול נמרץ, הם נמצאים ופועלים בכל רחבי הארץ.

אפי פלדמן: בכל הנושא החוק, דבר ראשון, אין התייחסות מהי ההגדרה של מי שמורשה להפעיל או מי שיהיה מפעיל כוננים, לפי ההגדרה של הכוננים ואני כן אחלק את זה.

אפי פלדמן: יש את החלק בהצלת חיים, קודם כל מתן מענה ראשוני שזה ההגעה לשטח, לתת את המענה הראשוני ואחרי זה יש את השלב של הפינוי שבו צריכים לבוא ולפנות את הבן אדם לבית החולים.

אפי פלדמן: אז אני רוצה לגעת בשתי הנקודות.

אפי פלדמן: אם הדיון כרגע הוא רק על מתן הזנקה ומתן המענה הראשוני, נכון לרגע זה בכל הצעת החוק עוד לא הוזכרה מילה מה קורה עם כל שאר בעלי רישיונות ההפעלה, שמשרד הבריאות ניפק להם רישיונות הפעלה, 142 במספר לפי המרשם, איפה הם נמצאים בכפוף לחוק הזה?

אפי פלדמן: דיברו על מד"א, דיברו על איחוד הצלה, כאשר אנחנו ב-2018 הכרזנו על הקמה של מוקד איחוד האמבולנסים שיהווה מכפיל כוח למתן מענה ראשוני ו/או פינוי וגם פינוי, באותו יום קיבלנו מכתב ממשרד הבריאות שהפעולה שלנו שבה אנחנו מעמידים 611 רכבים שהם אמבולנסים מאושרים שקיבלו אישור הפעלה ממשרד הבריאות, בזה שאנחנו מעמידים אותם גם לשירות הציבור כמתן מענה משלים, אנחנו פועלים בניגוד להנחיות משרד הבריאות.

עידית סילמן: אז למה צריך את האמבולנסים שלכם?

עידית סילמן: למה אתם מפעילים אותם היום?

אפי פלדמן: האמבולנסים האלה בשגרה נותנים מענה לא רק למקרי חירום, להרבה מאוד שירותים נוספים כמו החזרה מבית החולים הביתה, מעבר ממקום רפואי אחד למקום רפואי שני וגם למענה - -

עידית סילמן: אבל אם יש לי 600 כלי רכב היום בשוק בחוץ וקרה מקרה, יש לך נניח ברמת הגולן אמבולנסים?

אפי פלדמן: נכון, גם ברמת הגולן.

עידית סילמן: אז קרה מקרה, או במקומות נידחים אחרים, קטורה בדרום, צופר, whatever, האם אתה מחובר למוקד הזה של מד"א שהיום במקרה של הצלחת חיים, אם מישהו יתקשר ל-101, הוא מקפיץ גם אותך?

אפי פלדמן: לא, אנחנו לא מחוברים וגם כשהצענו גם למד"א - -

עידית סילמן: אבל אתה ארגון כזה, על פי החוק אתה יכול.

נעה בן שבת: לא אוטומטית, כי צריך הכרה של השר.

עידית סילמן: יכירו בך ואתה יכול כביכול.

עידית סילמן: אני לא מבינה, אם יש לך 600 אנשים שפזורים ברחבי הארץ על כלים מצילי חיים - -

אפי פלדמן: לא 600 אמבולנסים, 3,000 איש שנמצאים על מעל 600 אמבולנסים ברחבי מדינת ישראל.

עידית סילמן: יש לי שאלה, למה שאזרחי מדינת ישראל לא ייהנו מהצלת חיים כזו?

עידית סילמן: מה הבעיה?

משה טייטלבוים: יש שיקול כלכלי, מה הפירוש?

משה טייטלבוים: יש גם שיקול.

משה טייטלבוים: גברתי יושבת הראש, אחד מהנושאים שעלו, אפי ברשותך רגע, כשאנחנו רצינו להכניס כונן שהוא שייך או מפעיל אמבולנס פרטי, עלה מיד הקונפליקט 'רגע, אם עכשיו הוא כונן ויגיע עם האמבולנס הפרטי, אז זה יפגע בשיקול הכלכלי של ההתחייבות של מד"א.

משה טייטלבוים: אז יש לנו בעיה להכניס אותו ככונן.

משה טייטלבוים: יש פה שיקול לקוי שנלקח מתחילתו ועד סופו של התהליך פה בכל הנושא של שיקול הדעת של הצלת חיים אל מול עניין כלכלי.

משה טייטלבוים: צריך לקרוא לילד בשמו.

אלי פולק: קיבלנו מכתב מעורך הדין של מד"א על כך שהוא כובל שאסור לנו להעביר קריאות לכוננים שלנו שנמצאים על אמבולנסים פרטיים.

אלי פולק: אסור לנו להעביר על זה קריאות, למה?

אלי פולק: כי הם לוקחים את הקריאות ואז מפסידים כסף.

עידית סילמן: כן קטיה ומיטל, מה התגובה שלכן?

קטיה קיל: קודם כל היום בחוק מד"א, מד"א יכולים לגבות אגרה.

קטיה קיל: ברגע שמגיעה חברה פרטית, היא יכולה בעצם להחליט אם היא גובה על פינוי או לא גובה כסף.

נעם נסים יפרח: מה, היא גובה 2,000 שקל.

מושיקו מוסקוביץ: הרבה פחות ממד"א היא גובה, הרבה פחות.

עידית סילמן: אז למה שלא תקפיצו אותם בכל אופן?

עידית סילמן: למה לא להקפיץ אותם?

עידית סילמן: היא תחליט אם היא גובה, לא גובה.

עידית סילמן: למה לא להקפיץ אותם?

קטיה קיל: לא, אבל מה זה היא תחליט אם היא גובה או לא?

עידית סילמן: אז תחליטי את, את הממונה, את האחראית.

קטיה קיל: אז מה שבאתי להגיד, מה שאנחנו הכנסנו לפה, מדובר פה בעצם בחוק אחר, חוק האמבולנסים.

קטיה קיל: זה נושא שבהחלט אנחנו צריכים להסדיר - -

עידית סילמן: שנייה, שנייה, אני אגיד לך משהו.

עידית סילמן: את לא יכולה להגיד חוק אחר, אני אגיד לך למה את לא יכולה להגיד חוק אחר.

עידית סילמן: יכול להיות שאת חלקת את הצלת החיים במדינת ישראל, אנחנו עדיין מדברים על בן אדם אחד שהוא קרה לו משהו, הוא לא מחולק.

עידית סילמן: הוא לא מחולק ואת לא רוצה גם לחתוך אותו.

אלינה ברדץ' יאלוב: רגע, אז איך הולך התשלום לכל האמבולנסים?

עידית סילמן: אני פשוט, כאילו תיבת פנדורה - -

אפי פלדמן: אני רוצה ברשותכם - -

עידית סילמן: את רוצה להגיד לי שהיום בן אדם במדינת ישראל, יש 600 כלים שלא מגיעים אליו - -

אלינה ברדץ' יאלוב: אני לא רוצה עכשיו שהאזרחים הוותיקים ישלמו 2,000 שקל על אמבולנס, אז צריך להסדיר את הסוגייה הזאת.

אפי פלדמן: גברתי יושבת הראש, אני רוצה ברשותך לחלק את הנושא לשניים.

אפי פלדמן: אני מבין שאת לא מחלקת, אבל אני כן חושב שגם אם החוק מדבר על כלל הנושאים, אנחנו חייבים לחלק את הנושא לשניים כי יש פה שני חלקים.

אפי פלדמן: אנחנו לא באים לקחת לא ממד"א ולא לאף אחד אחר כרגע שום דבר.

אפי פלדמן: אני אומר את המצב הנתון.

אפי פלדמן: קטיה, ברכות על כניסתך לתפקיד, לא התחלתי בזה, היא באמת החליפה ממש בימים האחרונים את יאיר וקטיה - -

עידית סילמן: לא, היא לא החליפה את יאיר.

עידית סילמן: יאיר עזב, עדיין אין לו מחליף אבל קטיה היא הסגנית שלו, נכון?

עידית סילמן: ממונה על, תראו אני אגיד לכם מה, זה לגיטימי לגבות כסף.

עידית סילמן: אני לא רוצה שאנשים יעבדו בחינם, כן?

עידית סילמן: אבל בסוף צריך גם לממן את מד"א וזה בסדר, אנחנו לא רוצים לא לממן אותם.

אפי פלדמן: גברתי יושבת הראש אני לא מדבר על כסף.

עידית סילמן: אבל בואו נראה איך משלבים את זה בהקפצת חירום.

אלינה ברדץ' יאלוב: במקום 400 שקל אני אשלם 2,000.

אפי פלדמן: אנחנו מחלקים את הנושא לשניים, גם אם החוק מדבר על שני הנושאים, אני את דברי רוצה לחלק לשניים.

אפי פלדמן: התחיל לדבר על זה בפגישה הקודמת גם נציג משרד המשפטים שי סומך וגם חברת הכנסת טטיאנה מזרסקי שהייתה פעם ראשונה והיא נגעה בנקודות האלה.

אפי פלדמן: קודם כל כולנו, למרות שאנחנו חברות כלכליות או עמותות, כל אחד והגוף - - - כולנו אנשי רפואת חירום, כולנו יש לנו רישיונות הפעלה ממשרד הבריאות.

אפי פלדמן: נכון לרגע זה, כרגע קטיה שהיא המפקחת על תחום האמבולנסים, היא זאת שנותנת לי את אישור ההפעלה.

עידית סילמן: הבנתי את זה אפי, הבנתי.

אפי פלדמן: יופי.

אפי פלדמן: כרגע יש אמבולנס שנמצא ברמת הגולן, דיברת על זה קודם אז אני אגע בזה.

אפי פלדמן: יש את חברת ש.ב.א , שירותי בריאות בגולן שנותנת מענה באמצעות מספר אמבולנסים, יש להם רק שישה, לא מדבר על 600.

אפי פלדמן: אם כרגע קורה מקרה ברמת הגולן והם נמצאים במרחק הזנקה של שתי דקות משם ומד"א צריך לצאת, או שהוא נמצא שם, אני מדבר על המקרים שהוא לא נמצא שם והוא יוצא ממקום רחוק, אני לא מדבר כרגע על התחום של הפינוי, הוא אפילו לא ידע על המקרה שנמצא בשכונה שלו, באזור שלו, כדי לתת את המענה הראשוני לפני הפנוי.

אפי פלדמן: אני לא נוגע בפינוי.

עידית סילמן: מאוד חכם.

עידית סילמן: אוקיי, אז קטיה מה יש לכם לומר על זה?

עידית סילמן: למה אתם לא מאשרים בעצם, הוא הממונה, הוא פונה אלייך לממונה כדי לקבל אישור.

קטיה קיל: שני דברים, חברות פרטיות שבעצם רוצות לפתוח חברה הן כן פונות אלינו.

קטיה קיל: אנחנו בודקים אותם - -

עידית סילמן: פונות אליכם.

עידית סילמן: את מי אישרתם עד היום?

קטיה קיל: יש לנו 150 חברות שאנחנו מאשרים.

עידית סילמן: של אמבולנסים פרטיים שמפנים, עושים את כל הדבר הזה וגובים כסף.

קטיה קיל: הם מקבלים מאתנו אישור הפעלה, כל פעם לשנתיים.

קטיה קיל: אנחנו בודקים את כל מה שקשור לכוח אדם, לביטוחים - -

עידית סילמן: והם מוקפצים באירועי חירום?

קטיה קיל: אז ככה, מבחינת אירוע חירום הם לא מוקפצים לאירועי חירום.

עידית סילמן: למה?

קטיה קיל: אז שוב, כרגע בעצם האמבולנסים האלה, כל חברה פועלת בצורה שהיא מחליטה.

קטיה קיל: זה אומר שיש חברות - -

עידית סילמן: שנייה, דקה.

עידית סילמן: הם רוצים להיות מוקפצים באירועי חירום, מה הבעיה?

קטיה קיל: אז זה משהו שאנחנו צריכים לראות איך אנחנו עושים.

עלי סלאלחה: תשלום.

עידית סילמן: אבל אנחנו עושים עכשיו חוק של להקפיץ באירועי חירום את מי שהכי קרוב.

מיטל לוי גבאי: לא, צריך להסדיר את האגרות, צריך לחשוב על זה.

עלי סלאלחה: אבל התשלום הוא הנושא.

עידית סילמן: אז תסדירו, אז תסדירו.

מיטל לוי גבאי: זה לא החוק אבל, החוק דיבר על הכוננים - -

עידית סילמן: שנייה, הכוננים, אבל אני מסבירה לך שיש פה עוד כוננים שנמצאים.

עידית סילמן: יש כונן של מד"א או איחוד הצלה שיושב על האמבולנסים הפרטיים - -

אלי פולק: גברתי, גברתי, באזור הצפון - -

משה גפני: גברתי יושבת הראש, את שאלת שאלה שהיא נוגעת לחוק הזה.

משה גפני: למה לא מקפיצים גם את נהגי האמבולנסים הפרטיים.

עידית סילמן: נכון, נכון אם הוא קרוב יותר.

משה גפני: אומרת קטיה שיש בעיות עם העניין הזה, עם אגרה ועם הכל, זה נכון.

משה גפני: יש בעיות עם אגרה, לכן אני הצעתי לא להיכנס לעניין הזה.

משה גפני: להכניס בחוק שכל מי שיכול לבוא ויש לו אישור של משרד הבריאות, תקפיצו אותם.

משה גפני: זה מה שאנחנו מבקשים בחוק הזה.

משה גפני: לגבי האגרות, למה לא קבעתם עד היום אגרות?

משה גפני: למה אז נתתם להם רישיונות ולא קבעתם?

משה גפני: תקבעו, תקבעו אגרות.

משה גפני: מה מותר לגבות - -

עידית סילמן: סליחה יש לי שאלה, למה במדינת ישראל של שנת 2022 לא טיפלתם בזה עד היום?

עידית סילמן: באמת אני שואלת.

משה גפני: תקבעו אגרות.

עידית סילמן: אין לכם תשובות אפילו, באמת זה מביך, בחיי זה מביך.

משה גפני: אבל אנחנו מבקשים שיקפיצו אותם.

עידית סילמן: אני אומרת לך את האמת, אני כל פעם מגלה דברים חדשים.

עידית סילמן: מתחילים לדון ב-א', מגלים ב', מגלים ג' - -

אלינה ברדץ' יאלוב: אם אני מבינה נכון, אמבולנסים פרטיים גובים מחיר פרטי.

עידית סילמן: בחיי, בחיי.

עידית סילמן: תראו, הוא פתח בבית ג'ן תחת מד"א כי באמת לא היה שם, לא היה שם, אזורית.

עידית סילמן: יכול להיות, אפי יש לכם אמבולנסים פרטיים בבית ג'ן?

אפי פלדמן: אם אנחנו מדברים על המגזר הערבי, אני חושב שהמגזר הערבי כיום, וזאת עוד נקודה שרציתי לדבר קודם לגבי סעיף קודם של ד', שאוסר על הפעלת מוקדי חירום אחרים במדינת ישראל.

אפי פלדמן: בעצם אם הסעיף הזה יעבור כמו שהוא כתוב, בין אם לפני התיקון ובין אם אחרי התיקון, בעצם החוק הזה הולך לפגוע במאות אלפי תושבי מדינת ישראל שמקבלים כיום שירות ואין להם את האפשרות לחכות למד"א מבחינת זמנים.

אפי פלדמן: אני מדבר במיוחד באזורים הערביים.

אפי פלדמן: האמבולנסים הפרטיים פזורים בכל אותם מקומות, שנכון יש מקומות שעכשיו נפתחים תחנות נוספות ואנחנו מברכים על כל פתיחה של מד"א ושל כל גוף אחר.

אפי פלדמן: אם החוק הולך לאסור על אמבולנס "חיאן" שיש לו 30 ומשהו ניידות שפועלות בכל האזור שאין בו אפשרות כרגע לקבל מענה מיידי מבחינת הנושא הזה של מד"א.

אפי פלדמן: והאמבולנסים שיותר קרובים אליו זה אותם אמבולנסים פרטיים.

אפי פלדמן: אם אנחנו נאסור עליהם בחוק, לא רק שלא נחבר אותם לדעת על מקרי החירום מהמוקד הלאומי החדש שיפעל בכוח החוק החדש, אלא גם נאסור עליהם להפעיל מוקד חירום שכיום, נכון להיום יש למעלה מ-150 מוקדים כאלו פזורים ברחבי הארץ.

אפי פלדמן: החוק הזה יהפוך אותם לעבירה פלילית, יהפוך אותם למשהו שבעצם נותן מכת מחץ לאותם חברות, אבל לפני החברות, לאותם אזרחים שהיום משתמשים בשירותים של המוקדים האלה.

אפי פלדמן: מי פה מבין אלה שיושבים, רוצה שהתושב שאין לו, אם הוא יחייג ל-101 הוא יקבל אמבולנס בעוד 25 דקות או בעוד 20 דקות, והיום הוא מתקשר למוקד חירום פרטי של חברה פרטית, זה יכול להיות אמבולנס חדרה, זה יכול להיות כל אמבולנס שהוא שקיבל רישיון הפעלה ממשרד הבריאות ואנחנו נאסור עליו להקים מוקד חירום, איך נקרא לו?

אפי פלדמן: איך יקראו לאותו אמבולנס שהוא קרוב במרחק של 3 דקות נסיעה?

עידית סילמן: אוקיי, בואו נתקדם.

אלינה ברדץ' יאלוב: רק הבהרה, אני חייבת את זה.

אלינה ברדץ' יאלוב: כונן, אם הוא מוזעק, זה חינמי?

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מבינה נכון?

קריאה: נכון.

אלינה ברדץ' יאלוב: אוקיי, אז אם אמבולנס שלהם לצורך העניין מוזעק בתור כונן, זה יהיה חינמי אלא אם כן אנחנו עוברים - -

עידית סילמן: בסדר, אבל היום הוא לא יכול להזניק.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, לא, חשוב לי - -

עידית סילמן: כן, כן, אבל היום הוא לא יכול גם להזניק כי הוא לא מחובר למערכת.

עידית סילמן: הוא היה יכול לקבל החלטה, תראי, ברמת העיקרון האנשים האלה, אני אגיד לך משהו שאני הייתי בשוק.

עידית סילמן: נסע איתי אביחי בקרמן שהוא מתנדב בסיעת הציונות הדתית, בחור מתוק מתוק ביום שישי, הוא מתנדב של מד"א לדעתי, הוא ברכב הפרטי שלו סיפר לי שהיה אירוע בדרום, לקח את הרכב שלו וזה.

עידית סילמן: ואני שואלת אותו 'תגיד, אתה יוצא כל פעם עם הרכב שלך, זה דלק, זה זה, זה עלויות' והוא בחור צעיר, אז הוא אומר לי 'כן, אבל זה הצלחת חיים'.

עידית סילמן: עכשיו, יכול להיות שיושב כאן אמבולנס שאומר שנייה, זה בנחל ג'ילבון זה דקה ממני, קרה משהו או מה, אני הולך ואני לא עושה את השיקול הכלכלי רגע.

אלינה ברדץ' יאלוב: מצוין, הבהרת לי את הנקודה, תודה רבה.

עידית סילמן: אבל אפילו, שנייה, מה שאני מתכוונת להגיד שהוא אפילו לא בתוך הלופ כי כרגע הם לא נמצאים בלופ של ההזנקה.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, לא, אין לי שום בעיה, אני פשוט שאלתי אם אני מבינה נכון את ההתנהלות הכלכלית.

אלי פולק: גברתי, את מבינה נכון, רק במד"א זה עולה כסף.

אלי פולק: במד"א זה לא חינם, גם אם אין פינוי.

אלי פולק: גם אם אין פינוי, זה לא חינם.

אפי פלדמן: אני רוצה לומר דבר אחד, אני רוצה לומר - -

אלי פולק: כונן מד"א שמגיע למקום, אם אין פינוי, מקבל כסף.

עידית סילמן: תראו, אנחנו נתקדם, אנחנו נתקדם.

עידית סילמן: הרב גפני, מה אתה אומר?

עידית סילמן: שנייה, שנייה.

משה גפני: די כבר, באמת מספיק עם הוויכוחים האלה.

משה גפני: אני מציע ש-"לא יקיים אדם/גוף" לדחות את זה לקריאה השנייה והשלישית, לקיים על זה דיון בנפרד.

נעה בן שבת: אבל זה כתוב היום, היום כבר יש אפשרות - -

משה גפני: לא, רגע, נעה מה שאני מציע - -

נעה בן שבת: אתה מדבר על התשלום?

עידית סילמן: לא, לא, הוא לא מדבר על התשלום.

משה גפני: עוד פעם, נעשה סדר.

משה גפני: לגבי התשלום, אני לא מדבר מילה, למה אני לא מדבר?

משה גפני: אני מספיק מרוגז על העניין הזה אבל המרוגז זה לכל הכיוונים.

משה גפני: אם רוצים לדפוק את החוק או לעצור אותו, אז בואו נתחיל לדבר על אגרה, את תראי איזה ויכוח יהיה פה עוד שבועיים.

משה גפני: אנחנו לא מדברים, זאת לא כוונת המחוקק בעניין הזה, צריך לדון על זה בנפרד.

משה גפני: לכן אני מציע את פסקה (ד) בסעיף 2, את העניין הזה לא לאשר עכשיו, אלא לדון עליו מיד בתחילת הדיון בקריאה השנייה והשלישית.

משה גפני: ואז יכול להיות שאפשר יהיה לפתוח את הדיון, מה עם האמבולנסים הפרטיים.

משה גפני: הוא אומר שיש לו גם במגזר הערבי, יש לו גם ברמת הגולן ויש לו גם בנגב.

משה גפני: צריך להפעיל את כל צי כוח האדם והרכבים להציל חיים.

נעה בן שבת: אתה מדבר על האיסור לקיים מוקד אחר?

משה גפני: כן.

נעה בן שבת: גם אותו לא לכלול.

משה גפני: לא לאשר אותו עכשיו, לאשר אותו בקריאה השנייה והשלישית לאחר קיום דיון במה שנאמר פה.

משה גפני: ולא לדבר על האגרות, אני יודע עידית, אני הכרתי אותך כבר, יש לך את היצר הרע לדבר על זה.

עידית סילמן: לא, זה לא קשור לזה.

עידית סילמן: אני אגיד לך את האמת, פשוט עצוב לי שככה כל המערך הזה עובד, זה לא אמור להיות ככה.

משה גפני: את צריכה חוק פרטי שלך לגבי - -

עידית סילמן: זה לא קשור אפילו לאגרות, אני אומרת שיש כאן אנשים שמצילים חיים בחינם כל יום, לא קשור אפילו לאגרות.

עידית סילמן: תודיעו להם שיש בן אדם שעוד שנייה עומד למות לידם.

משה גפני: אבל האגרות זה תפקיד משרד הבריאות.

עידית סילמן: לא קשור לאגרות בכלל.

משה גפני: משרד הבריאות היה צריך גם קודם, והוא צריך גם עכשיו לקבוע את האגרות בעניין הזה.

משה גפני: זה לא נוגע למחוקק.

עלי סלאלחה: חברים, במגזר הערבי והדרוזי קמו חברות וגופים שהקימו וייסדו אמבולנסים, או חברה לאמבולנסים, בגלל הצורך, לא בגלל תענוג.

עלי סלאלחה: לכן, לא יכול להיות שנשאיר את הגוף הזה בחוץ.

עלי סלאלחה: יש להסדיר את הנושא הזה וחשוב להסדיר את הנושא הזה.

עלי סלאלחה: והצלת חיים, היא צריכה להיות חינמית לדעתי או בתשלום סימלי.

עידית סילמן: עלי, זה בדיוק מה שאמרנו.

עלי סלאלחה: או במיוחד לפריפריאליים, לעניים, לאנשים שאין להם.

עידית סילמן: עלי הפוך, תדע לך שתמיד מי שסובל מאי השוויון הזה, זה האוכלוסיות החלשות יותר, זה המגזרים לצערנו, הקהילות, מי שנמצא מרוחק בפריפריות וזה מה שאנחנו רוצים לבוא לתקן.

עידית סילמן: בסוף באמת כמו שאתה אומר, זה מה שאמרנו, אי אפשר להשאיר את הדברים האלה בחוץ.

עידית סילמן: אני אומרת לכם את האמת, באופן אישי, לכל מי שיושב בחדר הזה, זה מאוד עצוב כי זה מאוד עצוב שאנחנו מתקדמים בחקיקה מסוימת, אנחנו באים לתקן עוול אחד ומגלים עוול אחר כל פעם.

עידית סילמן: לא יודעת מה להגיד.

משה גפני: יש לי בקשה אלייך.

אפי פלדמן: גברתי, רק לפרוטוקול, לפני שהעליתי פה את הנושא הזה אנחנו - -

עידית סילמן: שנייה אפי, דקה.

משה גפני: יש לי בקשה אלייך, אל תתייאשי.

עידית סילמן: אני לא, אני פה.

משה גפני: ואני אגיד לך למה.

עידית סילמן: כי אתה איתי פה הרב גפני.

משה גפני: בגלל שאנחנו רק בתחילת החוק, את תגלי בהמשך עוד הרבה דברים.

עידית סילמן: הרב גפני תשמע, אני אגיד לך את האמת, אנחנו לא מתייאשים גם לא מדרך ארוכה, אתה מכיר אותי ואני אותך, והכל בסדר.

עידית סילמן: פשוט אני לא יכולה להביע את האכזבה שלי ממה שהיה פה עד עכשיו במדינת ישראל של שנת 2022.

עידית סילמן: ואני שנייה חושבת על אירוע חירום שהיו פה או על כל מיני דברים ואני מנסה לדמיין בראש מה הלך שם בין האמבולנסים לבין זה.

עידית סילמן: אני אפילו לא רוצה לפתוח את זה כי זה לא נעים.

עידית סילמן: אני לא רוצה שבן אדם ירגיש שאולי פספסו את הקרוב שלו בגלל איזושהי מלחמה מיותרת, או בגלל שלא הכניסו פה את מה שהיה צריך להכניס מזמן.

משה גפני: יש הרבה דברים במדינה - -

עידית סילמן: בסדר, אבל תשמע זה בסיס.

משה גפני: משרדי הממשלה צריכים לטפל בזה ולא תמיד יש לו כוח לעניין.

עידית סילמן: בסדר אבל אתה יודע, בסוף אנחנו אומרים, אנחנו נמצאים באמת באחת השכונות הכי מסוכנות בעולם כשסבבנו כל מה שאנחנו יודעים ואנחנו מבינים עם מה אנחנו מתמודדים יום-יום, ועם איזה אירועים ביטחוניים, אז מה?

עידית סילמן: זה הדבר הראשון שצריך להיות מסודר פרפקט מההתחלה עד הסוף, לא היו צריכים לחכות לא לחבר הכנסת הרב גפני ולא לחברת הכנסת עידית סילמן שיבואו כדי לעשות את ההסדר שאת האירוע הזה.

עידית סילמן: לא היו צריכים לחכות.

אפי פלדמן: גברתי יושבת הראש, כיוון שעלה פה בדיוק פה כמה וכמה פעמים הנושא של מירון, אני רק רוצה בשביל הפרוטוקול - -

עידית סילמן: לא, לא, אל תגיד, אל תגיד, אני אגיד לך למה אל תגיד?

עידית סילמן: כי אני הלב שלי חלש מזה, אני הייתי שם עם כל הגופות ביום שישי באבו כביר, מוצאי שבת הייתי עכשיו במלווה מלכה אצל משפחת ראק בבית שמש, אני עוד לא יוצאת מהמלווה מלכה ממוצאי השבת, אל תדבר על זה.

אפי פלדמן: אני חייב, אני חייב, בבקשה.

אפי פלדמן: בבקשה.

עידית סילמן: אני אומרת לך את האמת.

אפי פלדמן: במהלך אירוע מירון במרחק נסיעה של עד 20 דקות ובאירוע כזה 20 דקות זה לא הרבה, עמדו לרשות מדינת ישראל למעלה מ-100 אמבולנסים שרק היו צריכים להוציא אותם והיו נמצאים במקום תוך רבע שעה במקסימום וניידות מאוישות על ידי עובדים הוציאו אמבולנסים מבית שמש ומבית"ר ולא הוציאו את אותם אמבולנסים.

אפי פלדמן: זה נושא שחייב להיות על סדר היום כי עד היום נגעו כבר בהרבה מאוד נושאים, אף אחד לא נגע בזה.

עידית סילמן: אז אני מבטיחה לך, תראה, אני אגיד לך משהו, אם לא הייתי באבו כביר, אני הייתי דקה מההר ולקח לי המון זמן לרדת, הגעתי כמעט לפנות בוקר הביתה.

עידית סילמן: כשהגעתי הביתה אמרו לי 'תשמעי, יש משפחות שם שצובעות על הגדר באבו כביר, לא עונים להם, לא מטפלים, סעי לאבו כביר'.

עידית סילמן: באמת, בבגדים שרק החלפתי בבית נסעתי ישר לאבו כביר, נכנסתי והייתי שם עם המשפחות ופתחנו שקים ביחד כדי לוודא ונשארתי איתם עד כניסת שבת שם.

עידית סילמן: ואני רוצה להגיד לך שאם יש משהו בדברים שאתה אומר, זה חמור מאוד, חמור מאוד ומדינת ישראל צריכה להביא את זה כדבר ראשון, כי כל אירוע רב נפגעים כזה הוא יכול לעלות בחיי אדם ופה אין בכלל שאלה את מי מזיזים ואת מי מקפיצים, אלא את המהיר היותר, הקרוב ביותר והנכון ביותר.

עידית סילמן: אני נמצאת עם המשפחות האלה בקשר עד היום ואני אומרת לך שזה דבר קשה מנשוא, עצם המחשבה, כמו שישב כאן אבא של ארי ברנשטיין, עצם המחשבה שמישהו יכול היה להגיע אליו דקה מוקדם יותר, עצם המחשבה, כי אמר לו בן אדם שהוא חיפש את הקריאה, עצם המחשבה.

עידית סילמן: קשה מנשוא.

עידית סילמן: בואו נתקדם הלאה.

אפי פלדמן: אז אני חוזר רק לבקשה, להוריד את סעיף (ד) שאוסר על אותם ארגונים וחברות שכיום מפעילים להפעיל מוקד חירום לפני שמתקיים על כך דיון.

משה גפני: אפי אנחנו נדון על זה בקריאה השנייה והשלישית.

עידית סילמן: טוב, אנחנו נדון בזה.

עידית סילמן: אפי, אנחנו נטפל בהכל.

משה גפני: מאה אחוז.

עידית סילמן: אני רק יכולה להגיד לכם, באמת, שזכיתם, הרב גפני ישר כוח, באמת.

עלי סלאלחה: דבר אחד אני רוצה להגיד עידית לפרוטוקול, שכל סטייה מההסכמים או מהסיכום עם משרד הבריאות, אני אתנגד לו.

עידית סילמן: עלי, תודה, ברוך השם, בואו נתקדם.

נעה בן שבת: אנחנו התחלנו לעבור, כדי להבין את ההערות לגבי הנושא - -

עידית סילמן: עלי, אתה יודע, אנחנו מדברים כאן על דברים הרי גורל, אנחנו מדברים כאן מדם לבנו ואתה מביא לפה אמירה שלא קשורה לכלום, וזה יפה כי כולם עובדים פה עם משרד הבריאות.

עלי סלאלחה: למה?

עלי סלאלחה: למה לא קשורה לכלום?

עלי סלאלחה: חברים, משרד הבריאות הוא - -

עידית סילמן: לפחות עלי לא להיות מנותק, בסדר?

עידית סילמן: לא להיות מנותק מהשיח שאנחנו מדברים פה עכשיו.

עידית סילמן: זה כאילו שלא היית ומישהו שלח לך הודעה והקראת אותה, הכל בסדר.

עידית סילמן: עלי, אל תדאג, אני עובדת עם משרד הבריאות ואנחנו נשתדל לעשות הכל בתיאום.

עלי סלאלחה: אוקיי בסדר.

עידית סילמן: משרד הבריאות יושב פה עכשיו ולדעתי בעצמו אם הוא לא בשוק ממה שקרה פה עד היום ומאיך שההתנהלות הייתה פה עד היום - -

עלי סלאלחה: אני רוצה שיתקנו את זה, ברור.

עידית סילמן: יפה, אז ביחד, תודה.

עידית סילמן: אין לאף אחד מונופול על הצלת חיים, גם לא למשרד הבריאות וגם לא לעידית סילמן וגם לא לרב גפני.

עידית סילמן: היועצת המשפטית, בואי נתקדם.

נעה בן שבת: התחלנו לשוחח על הנושא של הממונה ואמרנו שהממונה יש לו תפקידים שהם ברורים, של הפיקוח, הבקרה, התחקור של האירועים והטיפול בפניות הציבור, אין שום סיבה, אלה דברים שהם לא יכולים להיעשות על ידי ממונה.

נעה בן שבת: ויש את מספר 5 שאומר פה "רשאי לתת הוראות למנהל המוקד ולבעלי תפקידים, לארגוני הסיוע לעניין ביצוע של חוק זה, לרבות עניין העברת אדם שפועל בביצוע התפקיד, או הפסקה זמנית או קבועה של פעילותו במסגרת המוקד".

נעה בן שבת: אי אפשר להשאיר את הסמכות הזאת למשל בידי המוקד עצמו.

נעה בן שבת: אדם זר - -

מיטל לוי גבאי: למה אנחנו צריכים לתת הוראות למנהל בעניין הפעלת המוקד?

נעה בן שבת: בעניין ביצוע של החוק.

נעה בן שבת: לעניין ביצוע החוק, לא לעניין הפעלת המוקד.

מיטל לוי גבאי: אבל ברגע שהגדרתם אותנו כמפקחים ובמקרים, למה אני צריכה סעיף של לתת הוראות?

נעה בן שבת: כי את אומרת דבר ראשון שזאת סמכות של רשות.

נעה בן שבת: דבר שני, זה בביצוע החוק.

נעה בן שבת: יכול להיות שהם לא מבצעים את החוק, אבל את רוצה לוודא שהם מבצעים את החוק בגדר סמכות הפיקוח שלך.

נעה בן שבת: לא יכול להיות שתהיה רק סמכות פיקוח בלי שיש לך שום כלי אפקטיבי כלפי - -

משה גפני: איפה את קוראת נעה?

נעה בן שבת: אני קוראת בעמוד 3, סעיף 3 העוסק בממונה, פסקה (5).

נעה בן שבת: אני לא מבינה למה הסעיף הזה - -

עידית סילמן: הכל צריך להיות "ברשות".

מיטל לוי גבאי: כי זה לא ברשות, כשיש דברים כאלה, זה מטיל את האחריות והניהול על הדבר הזה.

נעה בן שבת: לא, זה לא ניהול.

עידית סילמן: זה לא ניהול, זה פיקוח ובקרה.

מיטל לוי גבאי: כשרשום פיקוח ובקרה - -

נעה בן שבת: אז אתם מציעים סעיף פיקוח בלי שום סמכויות?

עידית סילמן: אז על מה את מפקחת?

נעה בן שבת: לא, בסדר, אבל מאיפה הבאתם מקביל כזה?

נעה בן שבת: איפה רשומים דברים כאלה לסמכות של פיקוח ובקרה?

עידית סילמן: מה זאת אומרת?

עידית סילמן: יש סמכויות של פיקוח ובקרה הרבה יותר מעמיקות.

עידית סילמן: את רוצה שנביא לך מחוקים אחרים סמכויות של פיקוח ובקרה.

מיטל לוי גבאי: בואו, ונשווה לחוקים של בריאות.

מיטל לוי גבאי: כן, אנחנו רוצים.

עידית סילמן: כן, אפשר להביא הרבה חוקים של בריאות, של מפקחים וזה.

עידית סילמן: יש משקאות משכרים עכשיו שהגיעו אלינו וראינו מה הפיקוח, אני אביא לך, אני אביא לך עוד הרבה מקומות.

אילה וולברג: אמרתם לדוגמא פיקוח על קופות החולים, אז לצורך הפיקוח הוא רשאי, סוגי רשומות, רפואיות או מנהליות שחובה על קופת חולים לקיים - -

מיטל לוי גבאי: נכון, רשאי לבקש, אבל לא מתן הוראות.

עידית סילמן: את יכולה להורות להם על דברים, את לא רוצה?

עידית סילמן: אל תורי, אבל אם את רוצה אז תהיה לך אפשרות להורות.

מיטל לוי גבאי: לא, כשרשום מתן הוראות, זו הציפייה לתת את ההוראות, זה לא מתי שאתה רוצה אתה.

עידית סילמן: אז מתי שתרצי תתני להם הוראות.

עידית סילמן: רשאי לתת הוראות, אנחנו נכתוב "רשאי לתת הוראות", ננסח.

מיטל לוי גבאי: עכשיו, כל הסעיפים הראשונים ב-(ב), זה דברים שצריך להעביר אותם להנהלת המוקד, להטיל עליהם כחובה לדווח על אירועים חריגים, להעביר לנו תוכנית שנתית.

נעה בן שבת: אבל למה שהוא לא יפקח - -

מיטל לוי גבאי: לא, אבל להגיד שאנחנו נאשר תוכנית שנתית, אז איפה החובה שלו להעביר?

עידית סילמן: "תשלח" כתבנו, כבר היינו שם.

עידית סילמן: "תשלח תוכנית שנתית" כבר היינו בהערה.

מיטל לוי גבאי: לא, לא, אבל דילגת למה על תחקור אירועים חריגים.

עידית סילמן: נכון, את צריכה לתחקר אירועים חריגים אם יש.

מיטל לוי גבאי: אז שידווחו לנו על אירועים חריגים.

עידית סילמן: לא, אבל אני אגיד לך את האמת, כשיש אירוע חירום את צריכה לתחקר אותו פעם ב-, את יודעת, לבדוק, אם את ממונה.

עידית סילמן: את לא רוצה?

עידית סילמן: אל תתחקרי, אבל אם אנחנו בתור ועדה נבוא אלייך את תהיי רשאית.

עידית סילמן: את תהיי רשאית כי את ממונה, כי את היום יש לך פיקוח ובקרה.

עזרא עוזי אליעזר: ברשותך גברת - -

עידית סילמן: והיום יהיה לנו לאן לפנות ולהגיד 'אני מבקשת שתתחקרו את האסון במירון, מה היה שם ואם נכון המצב שיש אמבולנסים פרטיים שהיו דקה מהאירוע ולא הגיעו לאירוע, בגלל פוליטיקה.

משה גפני: אני רגיל שמשרדי הממשלה שמקבלים סמכויות מהוועדות בכנסת הם שמחות על כך.

עידית סילמן: כן, פתאום פה לא רוצים סמכות.

עידית סילמן: פתאום פה הם רוצים - -

מיטל לוי גבאי: צריך להגדיר את הסמכויות - -

עידית סילמן: אנחנו נגדיר, תגדירי, בבקשה בואי תגדירי.

עידית סילמן: את יועצת משפטית, אנחנו נקשיב לך, בואי תגדירי.

עזרא עוזי אליעזר: גברתי ברשותך, זאת הפעם הראשונה, שמי אליעזר.

עידית סילמן: אליעזר, מי אתה?

עידית סילמן: מה אתה?

עזרא עוזי אליעזר: אני היועמ"ש של איחוד הצלה.

עזרא עוזי אליעזר: זאת הפעם הראשונה למעשה למיטב זכרוני וידיעתי שנכנסת הוראה שמדברת על פיקוח על מד"א.

עזרא עוזי אליעזר: רק אזכיר שבמשך דוחות ביקורת רבים במהלך העשור האחרון העיר מבקר המדינה על כך שמערכות היחסים בין משרד הבריאות למד"א טרם הוסדרו.

עזרא עוזי אליעזר: אז אולי זו הזדמנות נפלאה, מצוינת ומעולה להסדיר גם את סמכויות הממונה, זו החובה, זה דבר קיומי כדי שהמוקד יפעל.

משה גפני: אתה היועץ המשפטי?

עזרא עוזי אליעזר: נכון, נכון הרב גפני.

משה גפני: אז בפוליטיקה אתה לא מבין.

עזרא עוזי אליעזר: למרות שהייתי מעט בפוליטיקה, אבל אני לא מבין.

משה גפני: לא חשוב, אז אני רוצה להגיד לך, אני הרבה בפוליטיקה.

משה גפני: אם אנחנו דנים עכשיו על העניין הזה, על הסמכויות בין משרד הבריאות לבין מד"א - -

עזרא עוזי אליעזר: לא, לא, הרב גפני לא דברתי על זה.

עזרא עוזי אליעזר: הזכרתי את זה - -

משה גפני: אנחנו מקבלים טלפון ממישהו במדינת ישראל - -

עזרא עוזי אליעזר: הרב גפני, בזיקה, זו הפעם הראשונה שמופיע בהוראת חוק ראשי פיקוח על מד"א, בעיקר בחלק הזה שקשור למוקד וזה חשוב וקיומי.

משה גפני: אתה צודק האמת, אתה צודק.

משה גפני: אבל תפסת מרובה לא תפסת.

נעה בן שבת: זה גם קיים בחוק מד"א.

נעה בן שבת: הבנתי שיש לכם בעיה עם פסקה 6 פה, של מתן הנחייה מקצועית לפעילות המוקד, שאיתה הייתה לכם בעיה.

נעה בן שבת: אמרתם שזו בעצם העבודה של מנהל המוקד, נכון?

מיטל לוי גבאי: כן.

נעה בן שבת: אוקיי, ומעקב שוטף אחרי נתוני המוקד ואחרי פעילות המערכת הטכנולוגית, מישהו צריך לעקוב ולראות.

עידית סילמן: כן, מישהו צריך לראות שהמערכת הזאת באמת מקפיצה כוננים.

מיטל לוי גבאי: העניין מה זה מעקב שוטף?

מיטל לוי גבאי: רק צפייה מקבילה תאפשר למשל מעקב שוטף.

עידית סילמן: תקשיבי, אני רוצה להגיד לך משהו.

עידית סילמן: אתם הקשבתם כמונו למה שהיה כאן בדיון עכשיו, אז תעשו מעקב כדי לוודא שאירוע כמו מירון לא קורה.

עידית סילמן: תוודאו.

עידית סילמן: יש לכם ניתוח על מה היה במירון?

עידית סילמן: בדקתם את זה?

עידית סילמן: תחקרתם את זה אי פעם?

מיטל לוי גבאי: אני לא מדברת על מירון כי אני לא מכירה.

עידית סילמן: אוקיי, אז אני רוצה שאני בתור ועדה, תהיה לי אפשרות לפנות למשרד הבריאות ולך יש פיקוח ובקרה ואת תתני לי תשובות.

מיטל לוי גבאי: נעה, למה אתם מתכוונים במעקב שוטף?

מיטל לוי גבאי: באמת אני שואלת.

עידית סילמן: מעקב שוטף זה שיש לך בן אדם שיהיה אחראי, סליחה, מפקח, מבקר בתוך המוקד הזה ויהיה לך דשבורד שאת תחוברי אליו ותראי את הדשבורד, תוכלי להיכנס אליו בכל רגע נתון.

משה גפני: מה שמציע יושבת הראש זה לב ליבו של - -

עידית סילמן: שימי בן אדם, את צריכה לשים שם בן אדם.

מיטל לוי גבאי: אבל זה לא פיקוח, זה ניהול מקביל.

עידית סילמן: לא, את לא תנהלי.

עידית סילמן: לא, לא, מד"א מנהלים ואת מפקחת.

מיטל לוי גבאי: לא, אבל לשים אותנו עם דשבורד מקביל, זה ניהול מקביל.

עידית סילמן: אז אל תהיי בדשבורד מקביל, תוכלי להסתכל עליו כשתרצי.

מיטל לוי גבאי: לא, אי אפשר להטיל את חובת הצפייה ולהגיד 'כשתרצו', זה לא עובד ככה.

עידית סילמן: אז מה את רוצה לעשות בתור מפקחת?

מיטל לוי גבאי: לבוא, להסתכל, להסתובב, אני לא רוצה - -

עידית סילמן: יפה, תבואי ותסתכלי, מה שתעשי.

עידית סילמן: מה שאת רוצה לעשות, רגע שנייה, בואו נעשה הפוך.

עידית סילמן: מה תפקידך בתור בקרה ופיקוח, בואי תספרי לנו.

מיטל לוי גבאי: ללכת לשם, לבדוק, לקבל מהם מיידעים כל הזמן באופן שוטף.

עידית סילמן: נו, אז מה את רוצה?

עידית סילמן: זה מה שכתבנו.

מיטל לוי גבאי: לא, אבל אם את אומרת 'יהיה לך דשבורד' - -

עידית סילמן: אז לא כתבתי דשבורד, שחררו את האירוע.

מיטל לוי גבאי: לא, זה מופיע בסעיף אחר.

עידית סילמן: לא, לא מופיע, לא מופיע דשבורד, לא כתוב דשבורד, שחררו.

מיטל לוי גבאי: זה מופיע בסעיף אחר.

עידית סילמן: לא מופיע, נוריד דשבורד.

עידית סילמן: קדימה, מה עוד את רוצה בתור מנהלת ומפקחת?

שי סומך: אפשר להציע ניסוח?

עידית סילמן: כן, שי סומך ממשרד המשפטים בוא תציע לנו.

משה גפני: רק מילה אחת, אני רוצה שתדעו, אני שותף לחקיקה הזאת, אמרתי, זה ליבת החוק.

משה גפני: אם אתם, אתם המשרד - -

עידית סילמן: אתם היום בחוזר מנכ"ל מחויבים, אגב, הם מחויבים להמון דברים שהם לא עושים.

משה גפני: אנחנו תולים את יהבנו בזה שיש משרד ממשלתי שהוא אחראי מפקח כולי, כל מה שכתבו.

משה גפני: אם אתם לא לוקחים את זה, אין חוק, או שאנחנו מעבירים את זה למשרד לביטחון פנים.

עידית סילמן: אני אגיד לך מה, יש פחד במשרד הבריאות.

עידית סילמן: זאת הנקודה.

עידית סילמן: מה שהכי מדהים אותי זה שאני מרגישה פה פחד.

עידית סילמן: מה הפחד?

עידית סילמן: אנחנו באים להציל אנשים ואני מרגישה כאילו אנחנו עושים שוד בנקים לאור יום.

עידית סילמן: זאת התחושה, אמיתי, ככה אני מרגישה.

עידית סילמן: מעבר להצלת נפשות, אתם יודעים היום כמה עולה שיקום ארוך של בן אדם שחס וחלילה הגיעו אליו מאוחר יותר?

עידית סילמן: תקשיבו, אמיתי.

עידית סילמן: אנחנו באים לתת לא אחריות, לא ניהול, אלא פיקוח ובקרה.

עידית סילמן: פעם ראשונה שנותנים פיקוח ובקרה למשרד על משהו שהוא נקרא הצלת חיים, שזה התפקיד של המשרד שלכם, בזה אתם עוסקים, זו המהות וליבת העניין של המשרד והעבודה שלכם.

עידית סילמן: ואתם אומרים לא, כמה שפחות, מה אנחנו שודדים בנק?

עידית סילמן: אנחנו לא שודדים בנק.

עידית סילמן: קטיה, זה התפקיד שלכם.

עידית סילמן: אם זה היה טוב עד עכשיו, לא היינו צריכים להגיע לחקיקה הזאת כי בחוזר מנכ"ל זה היה מוסדר.

מיטל לוי גבאי: בסדר, אבל זה לא, אתם לוקחים את הדברים שלנו לקצה.

עידית סילמן: לא לוקחת לקצה.

עידית סילמן: שאלתי אותך במה את רוצה לפקח ולבקר, שתגידי את, לא אני.

ינון אזולאי: יש לי שאלה ליועצת המשפטית, גברת גבאי נכון?

ינון אזולאי: חוזר 2017 בעצם אומר את כל מה שאנחנו אומרים פה והוא נמצא, אז בעצם אתם בהסתכלות שלכם או של אחרים שנמצאים, לא צריך את החוק הזה.

ינון אזולאי: את יכולה להביא לי את הביקורת שהייתה לכם ב-2018 על חוזר 2017, כלומר אם הוא יושם או לא יושם?

ינון אזולאי: ואת של 2018, 2019, 2020 ו-2021.

עידית סילמן: כן, בואו תראו לנו מה כל שנה עשיתם בבקרה.

ינון אזולאי: אתם יכולים להביא לי את הבקרה שלכם?

עזרא עוזי אליעזר: גברתי, אני ביקשתי אגב, בהתאם לחוק חופש המידע - -

עידית סילמן: חוץ מוועדות תדמור שעשו עליכם בקרה מבחוץ ומבקר המדינה שעשה עליכם בקרה מבחוץ.

עידית סילמן: תשמעו, טוב לא יצא מזה, אבל תצטרכו להתכנס לעבודה סדורה, קטיה.

עידית סילמן: אני באמת מתנצלת, אבל קטיה אתם תצטרכו להתכנס לעבודה סדורה ובלי פחדים.

עידית סילמן: אני לא יודעת ממה אתם מחכים.

עידית סילמן: ואני אגיד לך את האמת, תדעו לכם משרד הבריאות, בקטע הזה אתם עושים עוול למד"א שהוא ארגון מצוין ויודע לעבוד מעולה.

עידית סילמן: כל מה שקורה פה עכשיו סתם עושה להם עוול, אני אומרת לכם.

מיטל לוי גבאי: אני לא חושבת.

ינון אזולאי: והם כל שנה מחכים שתראו להם איפה היו ליקויים מחוזר 2017 ואתם לא נותנים להם ובגלל זה - - -

עידית סילמן: הוא אומר לך, מה שאת הבאת לנו, אני הכנסתי.

עידית סילמן: את האנשים שאת הבאת לי, אני בתור מד"א הכנסתי.

שי סומך: חברת הכנסת סילמן, אפשר להציע?

שי סומך: מה שאפשר לעשות זה ברישה של סעיף 5 או סעיף 3 לכתוב "רשאי" ודבר שני - -

משה גפני: איפה?

משה גפני: באיזה סעיף?

שי סומך: באותו סעיף שאנחנו מדברים עליו ברישה כתוב "תפקידי הממונה יהיו כלהלן:" במקום זה לומר - -

נעה בן שבת: אולי לא לכולם, אולי פיקוח ובקרה הוא יהיה חייב לעשות למשל, ובחלק מהניהול רשאי.

שי סומך: ולמחוק את המילה "שוטף" - -

עידית סילמן: לא, אני רוצה שאתם תבקרו בשוטף, מה לעשות?

עידית סילמן: זה התפקיד ואני בתור חברת כנסת לא אוותר על זה.

עידית סילמן: אתם לא רוצים לבקר ואתם לא רוצים לעשות פיקוח, אל תעשו.

עידית סילמן: אנחנו נעשה.

עידית סילמן: לא אוותר על זה, נקודה.

עידית סילמן: בואו נתווכח, לא אוותר על זה.

עידית סילמן: החוק הזה מטרתו לעשות בקרה ופיקוח.

עידית סילמן: אתם לא רוצים לעשות בקרה ופיקוח?

עידית סילמן: אל תהיו שם.

שי סומך: אבל בדרך כלל פיקוח הוא לפי תלונות - -

עידית סילמן: נכון, אם יש תלונה, אני לא צריכה לקבל אותה בתור ועדת הבריאות, אתה צריך, הממונה שיהיה שם, סליחה לא אתה שי סומך, ואתה צריך לטפל בזה.

עידית סילמן: לא אני, לא עידית סילמן, לא רוצה לקבל את כל התלונות האלה לנייד, הנייד שלי מפוצץ, לא רוצה.

נעה בן שבת: מה ששי אומר שזה אולי, לפי ניהול סיכונים יכול להיות למשל - -

שי סומך: זאת לא כוונתי ל-24/7, זאת אומרת לא צריך להיות מול הדשבורד 24/7 ולבדוק - -

עידית סילמן: בלי דשבורד.

שי סומך: לא יודע, כאילו בשוטף, יכול להשתמע מזה שזה כל הזמן ולכן צריך איזשהו נוסח שמבהיר שזה לא כל הזמן, אלא בדיקות - -

עידית סילמן: אתה יכול בכל רגע נתון לעשות בדיקות לפקח ולבקר.

עידית סילמן: אנחנו רוצים, אני יכולה להכניס 'דיווח שבועי לוועדה' אם תרצו, על העבודה שלכם.

עידית סילמן: אבל אני לא צריכה לפקח על משרד הבריאות, אני יודעת שהוא רשות מבצעת, הוא יודע לבצע את הדברים בעצמו.

עידית סילמן: עכשיו, בואו נתנהל כמו אנשים בוגרים שמבינים מה אנחנו מנסים לעשות כאן, ואל תנסו ללכת בין הטיפות ולצאת מזה.

עידית סילמן: לא יצא, יורד גשם, נרטבים, בואו נתקדם.

שי סומך: אני רק מבהיר שבנוסח, מה שמטריד את משרד הבריאות זה שבנוסח זה נראה שזה 24/7 ואני בטוח שהכוונה - -

עידית סילמן: איפה זה כתוב 24/7?

שי סומך: המילה 'מעקב שוטף'.

עידית סילמן: היועצת המשפטית תציע הצעה וגם זה לא כתוב 24/7.

מיטל לוי גבאי: זה עניין באמת שהיועצת המשפטית יכולה להציע ניסוח.

עידית סילמן: אין שום בעיה.

מיטל לוי גבאי: אני לא חושבת שאנחנו חולקים על זה שאנחנו צריכים סמכות פיקוח ובקרה.

נעה בן שבת: אוקיי, הנחיות מקצועיות להפעלת המערכת הטכנולוגית, למה אתם לא יכולים לעשות את זה?

מיטל לוי גבאי: עוד פעם, מה שמפריע לנו שזה שלא ישתמע ש-24/7 אנחנו נשב וניתן להם הנחיות - -

עידית סילמן: אנחנו אומרים את זה גם לפרוטוקול, לא 24/7.

עידית סילמן: אתם בוחנים את המערכת, בודקים אותה, רואים שזה קיים.

מיטל לוי גבאי: זה עניין של חידודים בנוסח ולדעתי אנחנו יכולים באמת בעזרתה של נעה להגיע לנוסח מוסכם.

משה גפני: תנסחו את זה עם היועצת המשפטית, אין בעיה.

מיטל לוי גבאי: בסדר, זה מה שאנחנו אומרים.

מיטל לוי גבאי: אנחנו רק מציפים מה - -

עידית סילמן: אין בעיה, תנסחו מה שאתם חושבים לנכון שיעשה לכם טוב.

קטיה קיל: אני רוצה לחדד משהו, שתבינו, אנחנו לחלוטין הרגולטור, אנחנו מאמינים בפיקוח ובבקרה, אנחנו חושבים - -

עידית סילמן: תשמעי, יש תחתכם כמה בתי חולים?

עידית סילמן: קטיה?

עידית סילמן: תחת משרד הבריאות.

מיטל לוי גבאי: יש מעל 300 - -

עידית סילמן: לא, לא, בתי חולים ממשלתיים שלכם כמה יש?

מיטל לוי גבאי: בתי חולים ממשלתיים?

מיטל לוי גבאי: 14.

עידית סילמן: נו, אז אתם יודעים לבקר, לפקח, בקרה, וזה עוד בבתי חולים.

עידית סילמן: דיברנו פה על מוקד.

מיטל לוי גבאי: לא, לא, אבל זאת לא דוגמה טובה.

סיגל ליברנט- טאוב: אנחנו מפקחים על הכל ולא רק על בתי חולים ממשלתיים.

עידית סילמן: בסדר, סתם נתתי דוגמא של משהו שאתם בקרביים שלו.

נעה בן שבת: אז אני חושבת שהיו פה כמה ויכוחים, גם ההצעה להגיד על חלק מהדברים "רשאי" וגם להוריד את ההנחיה המקצועית - -

סיגל ליברנט- טאוב: אנחנו לא בורחים, לא מפיקוח, לא מבקרה ולא אכיפה על החוק הזה.

עידית סילמן: בואו נסיים את הסעיף הזה היועצת המשפטית.

נעה בן שבת: סיימנו.

משה גפני: בסדר גמור, נו מה הבעיה?

עידית סילמן: היא קראה את כל הסעיף.

עידית סילמן: בסדר, אז אנחנו עד סעיף 4.

עידית סילמן: אמרנו מה אנחנו משאירים בחוץ.

עידית סילמן: אנחנו מתכנסים רגע לסיום כי אני צריכה לטפל באומנויות גם, שזה גם חשוב לעם ישראל ויש לנו דיון על טיפול באומנויות.

עידית סילמן: אני רוצה להגיד כמה דברים, קודם כל תודה רבה ליועצות המשפטיות ולמנהלת הוועדה, תודה למשרד הבריאות, למד"א, לאיחוד הצלה.

עידית סילמן: חבר הכנסת הרב גפני, אני באמת מודה שאתה נמצא פה בכנסת ישראל, צריך אנשים כמוך.

משה גפני: תעשי לי טובה, עוד יגידו שמישהו מימינה משבח אותי כל הזמן.

עידית סילמן: מה איכפת לך, זה טוב לך.

עידית סילמן: חבר הכנסת ינון אזולאי - -

ינון אזולאי: לא, לי כשאת מודה זה לא טוב, הוא אין פריימריז, לי יש פריימריז, את מבינה?

עידית סילמן: תדע לך שעכשיו עלית בשני מנדטים.

עידית סילמן: חברת הכנסת אלינה ברדץ' יאלוב וחבר הכנס עלי סלאלחה.

עידית סילמן: תראו, אני רק רוצה להגיד לכם משהו, אני מצטערת שאני קשוחה בדברים האלה אבל אני באתי לכאן למשימה, והמשימה שלי עוד לפני שבחרתי להיות יושבת ראש קואליציה או משהו אחר, היה להביא ועדת בריאות לכנסת.

עידית סילמן: זה היה חלום ואני מאמינה שעשינו משהו טוב.

עידית סילמן: וגם אם זה נראה לכם שאנחנו באמת טיפה בקשיחות, אנחנו באנו לעשות דברים טובים ולהציל חיים.

עידית סילמן: אני מאמינה שבסוף כולנו רק נרוויח מזה.

עידית סילמן: אני לא בן אדם קשוח מטבעי, אני מאוד רגישה, מאוד והינה, הינה אפילו בלילה מד"א באו ברגישות לסייע לי בתוך המליאה.

עידית סילמן: אבל אני באמת אומרת, אמיתי, יש פה משימה לפתחנו ויש פה גם הזדמנות, כי אנחנו פותחים כאן איזשהו צוהר, פתח של עבודה באמת משותפת שאני מאמינה בה.

עידית סילמן: ואני חושבת שכמו שמדינת ישראל חזקה בעולמות של קופות החולים, של השטח ושל הקהילה, וגם בבתי החולים שלה והיא במקום של כבוד בקהילה הרפואית, אין שום סיבה שגם בהזנקת חירום וטיפולי חירום אנחנו לא נהיה כאלה.

עידית סילמן: אז אנחנו נמשיך וניפגש, אנחנו נוציא לכם את הזמנים הלאה ואני רוצה להודות לכל מי שב לכאן וטורח מזמנו, זה לא יהיה לריק, אני מבטיחה לכם.

עידית סילמן: אז אשריכם ישראל, תודה.