ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 129, 2022-03-23 11:02

וליד טאהא: שלום לכולם, אנחנו מתכנסים לדון במדיניות הממשלה בסוגיית הפליטים מאוקראינה, אבל לפני זה אני מבקש לשלוח תנחומים למשפחות הנרצחים של הפיגוע מאתמול, וגם לאחל החלמה מהירה לפצועים.

מוסי רז: בשם כל הוועדה.

וליד טאהא: כן, בשם כל הוועדה.

וליד טאהא: באוקראינה מתנהלת מלחמה על אדמת המדינה.

וליד טאהא: על פי הדיווחים, כשליש מתושבי המדינה הפכו לפליטים, בין אם לפליטים בתוך מדינתם ובין אם פליטים מחוץ לגבולות המדינה.

וליד טאהא: שליש זה אומר מספר גדול מאוד.

וליד טאהא: אנחנו מדברים על מדינה שמונה כ-40 מיליון בני אדם, ואז אנחנו מדברים על למעלה מ-10 מיליון בני אדם.

וליד טאהא: 3 מיליון עזבו את המדינה לעבר מדינות אחרות וכל השאר הם פליטים בתוך ארצם.

וליד טאהא: מן הסתם סוגיה זו מחייבת התנהלות בהתאם מצד אומות העולם, מצד מדינות העולם.

וליד טאהא: אי אפשר להישאר אדישים למראות של ילדים, נשים, זקנים ובכלל, שהולכים ברגל קילומטרים רבים כדי לחפש מחסה ומקלט לחייהם.

וליד טאהא: היו חברי כנסת שבאמת פנו וביקשו לכנס את הוועדה על מנת לדון בסוגיה.

וליד טאהא: חברת הכנסת גבי לסקי היא אחת מהן.

וליד טאהא: פנה גם חבר הכנסת רון כץ.

וליד טאהא: אני הייתי מוצף בעשרות פניות של אנשים, של עמותות פרטיות ובכלל של מתעניינים על מנת באמת שיהיה לנו אמירה כוועדה.

וליד טאהא: חלק כמובן התרעמו על המדיניות של הממשלה, של שרת הפנים בעניין, על מראות לא נעימים, שדה התעופה ועל כל מיני התנהלויות בעניין.

וליד טאהא: אני מבקש לתת לתומר רוזנר, היועץ המשפטי של הוועדה, היות והיה דיון בבית המשפט בסוגיה, אז תומר, תתמצת לנו את הנושא.

תומר רוזנר: כן, אני אהיה מאוד קצר כי זה פחות נוגע לדיון כאן, אבל חשבתי שזה חשוב לעדכן את הוועדה בעתירה שמתנהלת בנושא בבית המשפט העליון.

וליד טאהא: אנחנו כמובן כוועדה הזמנו את שרת הפנים.

וליד טאהא: בהתחלה הודיעה שהיא לא תגיע.

וליד טאהא: עכשיו היא מודיעה שהיא תגיע, אז רק לידיעתכם.

תומר רוזנר: כמובן שלפי חוק הכניסה לישראל, כל כניסה של אדם לישראל טעונה אשרת כניסה, מה שמכונה בציבור ויזה.

תומר רוזנר: לשר הפנים הוקנתה סמכות בסעיף 17 לחוק לפטור מחובת האשרה הזו בצו שהליך התקנתו מותנה בהתייעצות מוקדמת עם הוועדה הזאת, עם ועדת הפנים, ואכן מעת לעת מוגשות לוועדה בקשות של שר הפנים או שרת הפנים בעקבות אמנות בילטרליות או דו-צדדיות שנחתמות בין מדינת ישראל למדינות שונות, לפטור את אזרחיהן של אותן מדינות מחובת האשרה.

תומר רוזנר: אחת הבקשות האלה הייתה בשנת 2011 לפטור את אזרחי אוקראינה מחובת האשרה בעקבות אמנה דו-צדדית שנחתמה בין המדינה לבין ממשלת אוקראינה.

תומר רוזנר: הוועדה המליצה לאשר את הבקשה, ואכן שר הפנים דאז פרסם צו שפוטר את אזרחי אוקראינה מחובת אשרה בבואם לישראל.

תומר רוזנר: בעקבות האירועים שיושב-ראש הוועדה התייחס אליהם, באוקראינה, שרת הפנים גיבשה מדיניות שלפיה בין היתר כל כניסה של אזרח אוקראינה לישראל טעונה פניה מראש לממשלת ישראל באמצעות אתר מקוון, פנייה למשרד החוץ, שבו מתבקשת הכניסה לישראל ומפורטים פרטים שונים.

תומר רוזנר: ללא אישור מראש כזה לא ניתן לעלות לטיסה לישראל.

תומר רוזנר: בעקבות המדיניות הזאת של שרת הפנים שכמובן כוללת רכיבים נוספים ובהם מכסת כניסה וקריטריונים לאותה מכסה, הוגשה עתירה לבית המשפט העליון שבמסגרתה נתקפת המדיניות הזאת של שרת הפנים.

תומר רוזנר: אני לא אפרט את כל טיעוני העותרים כי חשבתי שמה שחשוב לעניין הדיון כאן זה הנושא של הטענה לגבי חובת תיקון הצו שפטר את תושבי אוקראינה מאשרה.

תומר רוזנר: לפי הטענה בעתירה, שרת הפנים לא יכולה לקבוע את המדיניות שהיא קבעה, כיוון שלצורך דרישה שכזו, של אישור מראש שזה למעשה מבטל את הפטור מאשרה, נדרש תיקון הצו, ותיקון הצו טעון התייעצות עם ועדת הפנים, דבר שלא נעשה.

תומר רוזנר: תגובת משיבי הממשלה לעתירה טענה שבעצם הצו לא בוטל, הצו עדיין עומד בעינו, אבל אפשר לפרשו כך שהוא מאפשר את המדיניות שאותה אימצה שרת הפנים.

תומר רוזנר: הכנסת צורפה כצד לעתירה הזאת, ובשלב ראשון אנחנו סברנו שכיוון שאין מחלוקת שהצו לא בוטל והוא ממשיך לחול, הכנסת לא צריכה להביע עמדה ובית המשפט יכול לקבוע אם המדיניות החדשה עומדת בצו או לא עומדת בצו.

תומר רוזנר: למרות זאת בית המשפט ביקש את עמדת הכנסת לעניין, האם אכן נדרש תהליך התייעצות עם ועדת הפנים ותיקון הצו.

תומר רוזנר: כיוון שהוועדה הזאת או כל גורם אחר בכנסת לא גיבש מדיניות בעניין, אנחנו הבענו את הייעוץ המשפטי בעניין הזה, ולדעתנו מה שהודענו לבית המשפט, זה שעל פני הדברים דרישת האישור מראש של אוקראינים המבקשים להיכנס לישראל לא מתיישבת עם הפטור מאשרה כפי שנקבע בצו.

תומר רוזנר: יחד עם זאת כיוון שתכליתו של הצו הייתה בעיקרה להתייחס למצבי שגרה והוא לא צפה ככל הנראה את מצב החירום של הכניסה של אזרחי אוקראינה לישראל במצב הנוכחי, סברנו שהפרשנות של הממשלה בהקשר הזה היא אפשרית בעיקר משני טעמים, כפי שאמרתי, האחד הוא שהפרשנות של הממשלה לפי תכלית הצו, היא נועדה למצבי שגרה ולא למצב שבו אנחנו נמצאים - היא פרשנות אפשרית, והטעם השני והוא בעינינו היותר משמעותי, הוא שמדובר במדיניות שהוכרזה למשך כשבועיים, שבמהלכה בעצם תתגבש החלטת מדיניות נוספת.

תומר רוזנר: סברנו שלעת הזו אפשר להסכים עם מדיניות הממשלה או שרת הפנים בהקשר הזה.

תומר רוזנר: יחד עם זאת סברנו שאם המדיניות הזאת של דרישת האישור מראש תימשך לתקופה משמעותית יותר, בהחלט יהיה צריך לבחון האם המשמעות של ביטול דה-פקטו של הפטור מאשרה מצריך דיון בוועדה.

תומר רוזנר: מה שאני רוצה להדגיש בסיום דבריי, זה שהדיון הזה שאתם תקיימו היום בעצם הוא לא דיון התייעצות שבמסגרתו התבקשה הוועדה על ידי השרה לאשר בעצם את תיקון או שינוי או ביטול של הפטור מאשרה לאזרחי אוקראינה, ולכן מדובר בדיון שהוא דיון פיקוח כללי על עבודת הממשלה בכלל, ועל המדיניות הספציפית בפרט במסגרת הסמכות הכללית של הוועדה במסגרת תפקידיה וסמכויותיה לפקח על הממשלה, בין היתר בכל הנוגע למדיניות הכניסה לישראל.

תומר רוזנר: יחד עם זאת יש לקוות שכיוון שהשרה הודיעה שבכוונתה לשקול מחדש את המדיניות בתחילת השבוע הקרוב, אנחנו מקווים שהדברים שייאמרו כאן על ידי חברי הכנסת יובאו על ידי השרה בחשבון בעת שהיא מגבשת את המדיניות.

תומר רוזנר: לא מדובר בדיון התייעצות וכיוון שהשרה לא פנתה בבקשה לתיקון או שינוי הצו, לא מדובר בדיון התייעצות פורמלי.

תומר רוזנר: עד כאן.

וליד טאהא: תודה רבה תומר.

איתמר בן גביר: אני המתנתי לסיום דבריו, אבל אני רוצה כאן כי אנחנו באמת ביום קשה.

איתמר בן גביר: אני חושב שהיום הזה, ווליד טאהא, אין לך לגיטימיות לנהל דיון.

איתמר בן גביר: אתה גדול המסיתים בנגב.

גבי לסקי: תראה מי מדבר.

איתמר בן גביר: אתה גדול המסיתים שהסתת נגד מדינת ישראל.

וליד טאהא: תני לו לעשות את ההצגה שלו.

איתמר בן גביר: הצגה שלי, מה הצגה שלי.

איתמר בן גביר: אין לך היום לגיטימיות ואנחנו לא נשתוק על זה.

איתמר בן גביר: היום הזה אין לך לגיטימיות לנהל את הוועדה.

איתמר בן גביר: אתה גדול המסיתים.

איתמר בן גביר: אתה הלכת לחבק את אנשי החמאס, אתה נפגשת עם הרוצחים בליל הקלשונים, אתה כל השנה מסית בנגב, כל השנה מחרחר דם.

איתמר בן גביר: היום הזה שאנחנו סופרים את הגופות שלנו, היום הזה שנרצחו אנשים בגלל ההסתה שלך, זה יום שבושה לכנסת ישראל שאתה נמצא כאן.

מיכל רוזין: אתה רוקד על הדם.

מיכל רוזין: בושה וחרפה שאתה רוקד על הדם.

איתמר בן גביר: אתה לא צריך להיות יושב-ראש ועדה, אתה צריך ללכת לסוריה.

איתמר בן גביר: אין לך שום לגיטימיות לנהל כאן דיון בוועדה.

איתמר בן גביר: אין לך שום לגיטימיות לנהל דיון בוועדה בכנסת ישראל, בטח לא ביום כזה.

איתמר בן גביר: למה אתה לא מגנה?

וליד טאהא: חבר הכנסת איתמר בן גביר, לא קיבלת זכות דיבור ואני מבקש שתסיים.

איתמר בן גביר: שנה שלמה חרחרת דם בנגב.

איתמר בן גביר: אני יוצא מכאן ללוויות של אנשים שנרצחו.

וליד טאהא: כשאני אתן לך זכות דיבור, אתה תגיד את כל מה שאתה רוצה, אבל בינתיים לא קיבלת זכות דיבור.

איתמר בן גביר: אין לך לגיטימיות לנהל היום שום דיון בוועדה.

וליד טאהא: אוקיי, בסדר.

וליד טאהא: תודה רבה.

איתמר בן גביר: עזוב שהדיון הזה הוא דיון אומלל, אבל אין לך שום לגיטימיות לנהל דיונים בכנסת היום.

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

איתמר בן גביר: אתה גדול המסיתים.

מיכל רוזין: אם אין לגיטימיות, למה אתה יושב פה?

מיכל רוזין: לך מפה.

מיכל רוזין: אם אתה חושב שאין לו לגיטימיות, לך.

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

איתמר בן גביר: אתה הסתת לרצח יהודים.

איתמר בן גביר: אתה הסתת נגד אנשים בנגב.

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר בפעם השלישית.

וליד טאהא: תעיפו אותו מהאולם.

איתמר בן גביר: אתה הסתת והפכת את הנגב למערב פרוע.

מיכל רוזין: יאללה החוצה, לך.

איתמר בן גביר: אין לך לגיטימיות לנהל את הוועדה הזאת.

איתמר בן גביר: אין לך שום לגיטימיות לנהל את הוועדה.

איתמר בן גביר: זה בושה וחרפה.

גבי לסקי: רוקד על הדם.

גבי לסקי: בושה.

גבי לסקי: בושה.

מיכל רוזין: רוקד על הדם.

מיכל רוזין: זה מה שאתה יודע לעשות, לרקוד על הדם.

איתמר בן גביר: אני לא יוצא.

וליד טאהא: אני מבקש להעיף אותו מהאולם.

איתמר בן גביר: אין לך לגיטימיות לנהל.

איתמר בן גביר: לא, לא, אני לא יוצא.

וליד טאהא: אני מבקש להוציא אותו מהאולם.

איתמר בן גביר: אין לו לגיטימיות.

מיכל רוזין: לא ייאמן שאתה עושה קרנבל ופסטיבל מרצח של אנשים.

מיכל רוזין: אתה רוקד על הדם, חצוף.

וליד טאהא: ממשיך לזרוע שנאה.

וליד טאהא: אני מבקש, סדרנים, להוציא אותו מהאולם.

איתמר בן גביר: שנה שלמה מה שעשית בכנסת ישראל זה לזרוע שנאה.

איתמר בן גביר: אין לך מצפון, אין לך לב על מה שעשית.

וליד טאהא: צא החוצה.

גבי לסקי: מספיק.

גבי לסקי: רוקד על הדם אתה.

איתמר בן גביר: אתה מסית כל הזמן.

איתמר בן גביר: אני לא הולך.

איתמר בן גביר: אני אוהב אתכם ("אני אוהב אתכם"-בפנייה למאבטחים).

רון כץ: איתמר, אין לך מה להתעמת עם המאבטחים.

איתמר בן גביר: אני לא הולך.

איתמר בן גביר: אני אוהב אתכם.

וליד טאהא: אתה לא יכול לעשות את זה למאבטחים.

וליד טאהא: קום, תצא החוצה.

מיכל רוזין: איזה הצגה, איזה בושה.

וליד טאהא: עשית הצגה.

מיכל רוזין: בושה לנרצחים שאתה עושה את ההצגה הזאת היום.

מיכל רוזין: בושה וחרפה.

וליד טאהא: הפקת סרטון?

וליד טאהא: סיימת.

וליד טאהא: אתה יכול לצאת.

גבי לסקי: אתה רק מביא בושה לכולם, אתה מביא בושה לעצמך.

וליד טאהא: אני מבקש להוציא אותו מהאולם.

מיכל רוזין: אין לגיטימיות להצגה הזו.

מיכל רוזין: זו הצגה תקשורתית ולא יותר מזה.

מיכל רוזין: חצוף ומתועב, רוקד על הדם.

וליד טאהא: בעיקר שקרן ומסית ומחולל שנאה.

איתמר בן גביר: אני אוהב אתכם אהבת נפש.

איתמר בן גביר: זה לא מולכם, זה מולו.

איתמר בן גביר: אין לו לגיטימיות לנהל דיון.

איתמר בן גביר: מי הוא?

איתמר בן גביר: הוא תומך ברצח.

איתמר בן גביר: הוא תומך ברצח.

איתמר בן גביר: אתה יודע שהוא הלך לרוצחים בליל הקלשונים?

איתמר בן גביר: אני אוהב אתכם אבל הוא, אין לו לגיטימיות ביום כזה שנרצחו - - -

וליד טאהא: טוב, סדרנים, אני מוציא את הישיבה להפסקה, חמש דקות.

וליד טאהא: אני מצפה לחזור כשהוא לא באולם.

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: הפסקה של חמש דקות.

וליד טאהא: אני מחדש את הדיון לאחר שראינו את ההצגה והריקודים על הדם.

וליד טאהא: אני כשהתחלתי את הדיון, שלחתי תנחומים למשפחות הנרצחים ואיחלתי החלמה מהירה לפצועים.

וליד טאהא: זה היה פיגוע נפשע שצריך לגנות אותו בכל לשון של גינוי, אבל יש כאלה שיודעים לרקוד על הדם ואני מצר על כך.

וליד טאהא: אנחנו חוזרים לדיון.

וליד טאהא: חברת הכנסת גבי לסקי, בבקשה.

גבי לסקי: תודה רבה כבוד היושב-ראש ותודה רבה להיענות המהירה לבקשתי.

גבי לסקי: אנחנו חייבים לציין שהמלחמה באוקראינה התחילה ב-24 בפברואר, ומאז יותר מ-3 מיליון פליטים עזבו את מולדתם.

גבי לסקי: חלק קטן מאוד הגיע לישראל או רוצה להגיע לישראל או מנסה להגיע לישראל ואנחנו צריכים לדעת שמדינות שכנות קיבלו, פולין מעל למיליון פליטים, ומדינות אחרות קיבלו פליטים רבים.

גבי לסקי: אני ביקשתי את הדיון הזה, כבוד היושב-ראש, מאחר ועשיתי סיורים גם בנתב"ג.

גבי לסקי: עשיתי גם סיור ונפגשתי בעיקר עם נשים ולילדים שכניסתם סורבה, ויש דברים שאנחנו חייבים לומר.

גבי לסקי: אני חייבת לומר שכשהגעתי לנתב"ג אז קודם כל חייבת לומר מילה טובה למנכ"ל רשות שדות התעופה שבאמת עשה תפקיד שלא לו.

גבי לסקי: הוא לא אמור להיות זה שמקבל פליטים.

גבי לסקי: מאחר ולא נתנו להם לצאת מהשדה, הוא אירגן להם מזרונים, הביא מזון, הביא אוכל לתינוקות ששהו שם.

גבי לסקי: זה היה ממש בהתחלה, והתחנן שבעצם המדינה תיקח על עצמה את האחריות על אותם פליטים ולא תשאיר אותם בידיים של מי שלא אמון בכך ומי שאין לו את הניסיון ואין לו את היכולת.

גבי לסקי: יצאתי משם באותו יום ממש.

גבי לסקי: כתבתי מכתב גם לשרת הפנים, לראש הממשלה ולשר החוץ, ראש הממשלה החליפי עם כמה המלצות.

גבי לסקי: ההמלצה הראשונה זה באמת לבטל את הערבויות.

גבי לסקי: בתחילת הדרך פליטים עזבו את הכול תחת מלחמה והיו צריכים לתת ערבות כדי להיכנס לישראל.

גבי לסקי: ביקשתי שיעבירו את אותם פליטים למלונות במקום שהם יהיו בשדה התעופה.

גבי לסקי: ביקשתי שכל זכאי חוק השבות, יבדקו אותם כבר בחו"ל, לא צריכים לעשות את זה בארץ.

גבי לסקי: הם יכולים להיכנס לפה ולחסוך את כל הנושאים הביורוקרטיים, והמלצות שונות.

גבי לסקי: אני חייבת לומר ששרת הפנים קיבלה או בפועל חלק מאותן המלצות.

גבי לסקי: בוטלו הערבויות, המסורבים בהתחלה נכנסו לבתי מלון.

גבי לסקי: לצערי אני חייבת לומר שזה לקח יותר מידי ימים.

גבי לסקי: היינו יכולים לחסוך כאב וטראומה עבור אנשים אחרים וגם היינו יכולים לחסוך מבוכה גדולה עבור מדינת ישראל שכל העולם ראה את התמונות האלה, איך הפליטים נמצאים בשדה ללא טיפול.

גבי לסקי: מה שאני חייבת לומר בעניין הזה, שמלבד הדברים הטובים שנעשו אנחנו גם חייבים להסתכל על המציאות.

גבי לסקי: מדובר באנשים שברחו מהתופת.

גבי לסקי: הם עם טראומה, ללא כל רכוש כמעט, ואנחנו חייבים לקבל את הפליטים ולתת להם מענים לפחות ראשוניים.

גבי לסקי: מדובר בנשים, בילדים.

גבי לסקי: אני חייבת לומר, סבא שלי נולד באזור של לביב.

גבי לסקי: הוא במלחמת העולם היה פליט ונסע למקסיקו.

גבי לסקי: זה לא מדינה שגובלת באוקראינה.

גבי לסקי: הוא הגיע לשם והוא התקבל לשם וחי אחר כך את חייו באוקראינה.

גבי לסקי: אף אחד לא בדק אם הוא נוצרי קתולי או מאיפה הוא הגיע, אלא שהיה פליט בזמן מלחמה, שהיה צריך עזרה.

גבי לסקי: אנחנו עם של פליטים שברחו מהתופת.

גבי לסקי: אנחנו מדינה שקמה על יסודות התופת כלפינו, הרדיפה והגזענות.

גבי לסקי: אמנת הפליטים נכתבה בעזרה ובתמיכה של הקהילות היהודיות שיודעות מה זה היה להיות פליט ושברחו מהתופת.

גבי לסקי: כיום יש למדינת ישראל אחריות גם מוסרית וגם משפטית לקבל את הפליטים.

גבי לסקי: אני חייבת לומר, כבוד היושב-ראש, היו כמה שינויים בעניין המדיניות והיום יש כמה דברים שאנחנו חייבים לתקן.

גבי לסקי: קודם כל הכנסת לא אמרה את דבריה עד היום.

גבי לסקי: יותר מ-26 ימים והכנסת לא אמרה את דבריה לגבי מדיניות הפליטים, וזה מחדל.

גבי לסקי: זה גם אחריות שלנו וזה גם חובתנו לומר איך על מדינת ישראל לנהוג במשבר הקולוסאלי וההומניטרי הזה.

גבי לסקי: דבר שני, השאלה שהיום מי שהוא מבקש להגיע לישראל והוא לא זכאי חוק השבות, צריך להתחיל להגיש בקשות מראש.

גבי לסקי: אנחנו מדברים על אנשים שבורחים ממלחמה.

גבי לסקי: אי אפשר לצפות שאנשים כאלה יתחילו להגיש בקשות.

גבי לסקי: אין נגישות לאינטרנט, אין נגישות תמיד לכל הניירות.

גבי לסקי: זה דבר מגוחך.

גבי לסקי: כשאני הצגתי לשרה לעשות את הבדיקות בחו"ל, זה היה כלפי אלה שהם זכאים חוק השבות כדי שאפשר יהיה לטפל ביותר מהירות באלה שאינם.

גבי לסקי: קודם כל הדבר את הדבר הזה צריך לבטל.

גבי לסקי: כשהייתי במלוניות ראיתי שמינהלת ההגירה והמשטרה באו לקחת נשים שהן נמצאות פה, שברחו מהתופת, ואחר כך נלקחו למתקן מסורבים בשדה התעופה.

גבי לסקי: מדובר במעשה חמור ביותר.

גבי לסקי: פליטים הם לא עבריינים.

גבי לסקי: נכון שמתקן המסורבים הוא לא כלא, אבל התנאים זה כמו כלא, והוא סגור כמו כלא.

גבי לסקי: יש שם ילדים במתקן המסורבים.

גבי לסקי: חובתנו לבטל את הדבר הזה, לא להעביר פליטים שמגיעים לפה מכל סיבה שהיא, בטח לא בזמן מלחמה למתקן מסורבים בתנאי כלא.

גבי לסקי: כרגע בזמן מלחמה יש להימנע מלהחזיר פליטים לאוקראינה עד שתסתיים הלחימה.

גבי לסקי: יש לנהוג במבקשי המקלט האוקראינים ברגישות תוך שימת לב לשאלות של מגדר, של גיל, של מצב בריאותי ומוגבלות.

גבי לסקי: יש להימנע מלהחזיק מבקשי מקלט בתנאי מעצר.

גבי לסקי: יש לאפשר למבקשי המקלט קיום בכבוד אנושי במהלך שהותם בישראל.

גבי לסקי: אני מודה גם למכון זולת על הדברים שהם שלחו לנו בעניין הזה.

גבי לסקי: גם אני מודה לשר האוצר שאמר שאפשר יהיה לתת ביטוח בריאות לאנשים מעל גיל 60, ואחרים יוכלו לקבל טיפול רפואי בקליניקות של טרם, אבל אני חושבת שזה עדיין לא מספיק.

גבי לסקי: הדברים האלה לא באים על חשבון אף אחד אחר בישראל, אבל בזמן מלחמה מדינת ישראל צריכה לעמוד ליד הפליטים.

גבי לסקי: תודה רבה.

וליד טאהא: תודה רבה חברת הכנסת גבי לסקי.

וליד טאהא: אני רוצה לתת לחבר הכנסת רון כץ, היות והיה אחד מהמבקשים את הדיון, אבל בבקשה נעשה את זה עם הגבלת זמן, כי רבים מבקשים לדבר ולהציג עמדה, אז תעשה את זה בתוך שלוש דקות, בבקשה.

רון כץ: תודה רבה אדוני ותודה רבה על קיום הדיון החשוב.

רון כץ: אני חושב שוועדת הפנים זה המקום הנכון והראוי לנהל את השיח הזה.

רון כץ: אני שמח שתומר נמצא פה וכל הצוות המקצועי, כי יש לנו הרבה מקומות שאנחנו יכולים להשתפר בהם.

רון כץ: אני מלווה מקרוב ורק אתמול ניהלתי דיון בוועדת המשנה להייטק בסוגיה של פליטים שעוסקים בהייטק, בנושא, ומשם אנחנו למדים שמדינת ישראל עושה הרבה מאוד.

רון כץ: באמת יש התגייסות של כלל משרדי הממשלה ובאמת הרבה מאוד רצון טוב, אבל מצד שני יש הרבה מאוד ביורוקרטיה שאפשר לקצר.

רון כץ: העובדה שמי שמבקש מקלט במדינת ישראל צריך לעבור תהליך כל כך ארוך של ביורוקרטיה לפני שהוא מצליח להגיע לפה, וגם כשהוא מגיע לפה, בשביל שהוא יוכל לעבוד ושהוא יוכל להמשיך בחייו.

רון כץ: סתם דוגמה, אפילו מי שעובד באוקראינה אבל מועסק על ידי חברת הייטק ישראלית, צריך לעבור עוד פעם תהליך להוכיח מי הוא ומה הוא ואיך הוא עובד שם ולמה הוא עובד שם, בשביל להמשיך לעבוד בדיוק באותה עבודה פשוט במקום אחר, ברילוקיישן אחר.

רון כץ: זה משהו שאנחנו חייבים לשפר ואנחנו חייבים להיות הרבה יותר טובים מאשר מדינות אחרות בעולם.

רון כץ: אני יכול לומר לכם שבאמירויות, תוך ארבעה ימים מרגע בקשת הבקשה להגיע למדינה מקבלים תשובה, כן, לא, זה לא משנה.

רון כץ: מקבלים תשובה, כן, אתה יכול גם להתחיל לעבוד.

שמחה רוטמן: אני מבקש שנחיל את דיני ההגירה של האמירויות בישראל, כאן ועכשיו.

רון כץ: אני מבקש שלא תפריע עכשיו.

וליד טאהא: אתה תקבל זכות דיבור, חבר הכנסת שמחה רוטמן.

שמחה רוטמן: מותר להגיד.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, יש כללים בכנסת.

שמחה רוטמן: ארבע מילים, חמש מילים זה בסדר גמור.

רון כץ: זה בסדר, זה בסדר.

רון כץ: אני מבטיח שאני לא אפריע.

וליד טאהא: אנחנו לא ספרנו לך אבל ניתן לו להשלים.

רון כץ: אני אחזיר אותנו לדיון שלנו.

רון כץ: אנחנו עושים הרבה מאוד אבל אפשר להשתפר.

רון כץ: כרגע יש רצון גדול של שרת הכלכלה שגם פנתה בכתב לשרת הפנים, לאפשר אישור עבודה.

רון כץ: יש במדינת ישראל מאות אלפי משרות פנויות.

רון כץ: משרד הכלכלה יודע לכל פליט שמגיע למדינת ישראל, למצוא עבודה בקצה.

רון כץ: זה לא משהו שיהיה נטל על המדינה, להיפך.

רון כץ: חוץ מאינטרס הומניטרי אמיתי יש לנו גם אינטרס כלכלי בנושא הזה, ואנחנו לצערי מול העולם לא נמצאים במקום טוב.

רון כץ: אני חושב שזה גם המקום, חבל ששרת הפנים לא פה לשמוע את זה אבל אני אגיד את זה גם שוב.

רון כץ: זה המקום לאמץ את הבקשה של שרת הכלכלה.

רון כץ: יש מי שלוקח אחריות על הנושא הזה, ולהרים את כל האופרציה הזאת.

רון כץ: דרך אגב, גם שרת הקליטה תומכת מאוד באירוע הזה.

רון כץ: כרגע מה שנשאר זה רק שמשרד הפנים יגיד, אני מסכים, ואנחנו נכנסים לתהליך אחר לגמרי יחד עם משרד החוץ, משרד הפנים, משרד הכלכלה.

רון כץ: יהיה לנו אפשרות גם לקבל את האנשים, גם לדאוג להם לעבודה עם המעטפת של משרד הרווחה, וזה מה שצריך לקרות פה.

רון כץ: צריך לאגד את כל המשאבים של כולם ואנחנו חייבים להוציא מהמשוואה את הגורם הזה שכל הזמן מעכב את התהליך.

רון כץ: ישראל היא מדינת הסטארט-אפ ניישן.

רון כץ: בואו נתנהג ככה גם בנושא הזה ונקצר את הביורוקרטיה.

רון כץ: לא אמורה להיות פה ביורוקרטיה בנושא הזה.

רון כץ: אנחנו באמת פה דנים בהצלת חיים ואני מאוד מקווה שמהדיון הזה משרד הפנים יגיד, אני מקבל את הבקשה של שרת הכלכלה, יוכלו לקבל פה אישורי עבודה.

רון כץ: תודה רבה.

וליד טאהא: תודה רבה חבר הכנסת רון כץ.

וליד טאהא: חברת הכנסת מיכל רוזין חוותה את זה מקרוב בגבול עם אוקראינה, אז בבקשה מיכל.

מיכל רוזין: תודה רבה.

מיכל רוזין: אני אנסה לקצר.

מיכל רוזין: אני לא אחזור על הדברים הנכוחים והחשובים שאמרה חברתי, חברת הכנסת גבי לסקי, גם בעזרת כמובן ארגון זולת.

מיכל רוזין: הדברים חשובים ואני עומדת מאחוריהם לחלוטין.

מיכל רוזין: אני רוצה לשתף באמת בחוויה שחוויתי.

מיכל רוזין: נסעתי לגבול אוקראינה-מולדובה.

מיכל רוזין: אני יודעת שיש שם פחות זרם של פליטים מאשר בפולין ורומניה, כיוון שמולדובה היא לא חלק מהאיחוד האירופי.

מיכל רוזין: יש שם את ארגון איחוד הצלה שהגיע מהארץ, וארגונים מקומיים בעיקר של הקהילה היהודית, שמנסים לעזור.

מיכל רוזין: אני חייבת לומר, חוויתי גם את מעבר הגבול שהייתי שם, גם את מחנות הפליטים שעברנו בהם וניסינו להגיש עזרה וסיוע, והכאב הגדול הוא למצוא אנשים גם זכאי שבות, גם אפילו עם דרכון ישראלי.

מיכל רוזין: מלבד כמובן הטענה הברורה, העקרונית והיסודית שאנחנו צריכים לפתוח את דלתותינו ולקבל כל מי שרוצה להגיע לכאן, ואני חייבת להגיד לכם, הם לא צובאים על דלתונינו, בואו נגיד את האמת.

מיכל רוזין: אני הייתי שם בשטח.

מיכל רוזין: לא היה בן אדם שניגש אליי ואמר, קחי אותי לישראל, איך אני מגיע לישראל?

מיכל רוזין: ממש לא.

מיכל רוזין: הם יכולים להגיע למדינות אירופה, בעיקר אלה שעל הגבול עם פולין ורומניה וגרמניה.

שלמה קרעי: אז אדרבה, מה את רוצה ממדינת ישראל?

אביר קארה: נו, זה בדיוק הסיבה.

מיכל רוזין: די להפריע לי בבקשה.

וליד טאהא: חבר הכנסת שלמה קרעי, אתה תקבל זכות דיבור ותגיד מה שאתה רוצה.

מיכל רוזין: באמת די, תנו לי להגיד את דבריי.

מיכל רוזין: יכול להיות שאפילו תסכים איתי.

אביר קארה: לא, אבל היא מחזקת גם את הטיעון נגד.

מיכל רוזין: אביר, תפסיק להפריע לי, בטח אתה.

מיכל רוזין: עוד לא שמעת מה אני אומרת בכלל.

מיכל רוזין: אתה כבר יודע מה אני אומרת?

אביר קארה: באמצע הלילה כשחלמתי על הדיון ידעתי מה את רוצה להגיד.

מיכל רוזין: בסדר.

מיכל רוזין: אין לתאר.

שמחה רוטמן: תחלום על דברים יותר טובים.

מיכל רוזין: יש רגעים שהשתיקה יפה להם.

מיכל רוזין: לא מנסים לצבוא על דלתותינו.

מיכל רוזין: אנשים לא עומדים בתור כדי להיכנס למדינת ישראל.

מיכל רוזין: גרמניה למשל מציעה להם עבודה, מציעה להם דיור, מציעה להם דברים שהם מאוד רוצים להגיע לשם, ולכן אני חושבת שבאמת לעיתים הפאניקה וההיסטריה שבה אנחנו נמצאים, שעוד רגע יגיעו לפה מיליונים של פליטים, זה לא המציאות בשטח, ולכן גם נסעתי לשם כדי לראות את המציאות בשטח ומה קורה.

מיכל רוזין: על פי מדיניות משרד הפנים גם עד כה, של זכאי חוק השבות וזכאים מתוקף קרבת משפחה, יש קשיים רבים בנושא הזה.

מיכל רוזין: המערכות לא מתפקדות בקצב הנכון.

מיכל רוזין: אנשים נמצאים או באוקראינה ומחכים לצאת, מחכים לאישור.

מיכל רוזין: אנשים מחכים במולדובה.

מיכל רוזין: עכשיו בדיוק תוך כדי הדיון כותבת לי, מאז שהייתי שם אני כל הזמן מקבלת פניות.

מיכל רוזין: גם אתמול בלילה, חיזקי, יועץ השרה קיבל ממני פנייה ושחררנו משפחה.

מיכל רוזין: יש שם בעיות שהם לא עומדים בקריטריונים כמו שאנחנו מכירים פה בארץ, בצורה מסודרת.

מיכל רוזין: הילדים בלי דרכונים, סבתא בלי דרכון, בחיים שלה לא יצאה מאוקראינה.

מיכל רוזין: עכשיו כשהיא תצליח להביא דרכון, אין שם קונסול באופן מיידי שיכול לתת תעודות מעבר.

מיכל רוזין: כשאני הייתי שם השגריר לעתיד של רומניה הנפיק תעודות מעבר, אבל לא תמיד יש שם בכל מקום את משרד החוץ ואת האנשים, דרך אגב, במיוחד במולדובה שהיא לא חלק מהאיחוד האירופי.

מיכל רוזין: רוב מוקדי ההצלה והארגונים המדהימים שנסעו מישראל ועושים עבודת קודש באמת, נסעו בעיקר לגבול רומניה ופולין, אבל גם שם יש בעיות של הנפקות תעודות בזמן.

מיכל רוזין: אנשים מגיעים פה לנתב"ג ועומדים שעות על גבי שעות בלי אוכל, על הרגליים, בכיסאות גלגלים, עם ילדים קטנים.

וליד טאהא: הגיעו.

וליד טאהא: עכשיו הם כבר לא מגיעים.

וליד טאהא: הם צריכים להירשם מראש ולא מגיעים.

מיכל רוזין: אני אומרת לך, הם מגיעים, והגיעו אתמול בלילה.

מיכל רוזין: טיפלנו במשפחה כזאת אתמול בלילה.

מיכל רוזין: משפחה כזאת עם ילדים קטנים צריכים לחכות בשדה, בעמידה, בלי אוכל, שיגיע הקונסול של אוקראינה ב-23:00 בלילה כדי להוציא להם מסמכים.

מיכל רוזין: אני מבינה את הצורך של המדינה לעמוד בכללים ולעשות סדר.

מיכל רוזין: אף אחד לא עובר פה גבול ללא רשות.

מיכל רוזין: נכנסים לפה דרך נתב"ג אנשים עם תעודות, בין אם זה תעודת זהות אוקראינית או תעודת מעבר.

מיכל רוזין: אנשים נרשמים.

מיכל רוזין: יותר ארגון ויותר סדר יעזור כמובן גם שם וגם פה, אבל צריך לגלות טיפה יותר רגישות.

מיכל רוזין: אם לוקחים את אותן משפחות ממילא למלונות של המדינה, המדינה משלמת על זה ומלינה אותם.

מיכל רוזין: הם לא נעלמים פתאום.

מיכל רוזין: משפט אחרון לא לפתחה של שרת הפנים אבל כן לפתחינו מאוד.

מיכל רוזין: מגיעים אנשים עם הרבה מאוד צרכים.

מיכל רוזין: אני קודם כל מסכימה עם חברי רון כץ.

מיכל רוזין: גם נשיא התאחדות המלונאים התקשר אליי מייד כשהוא רוצה.

מיכל רוזין: הוא רוצה אלפי עובדים שיגיעו לענף.

מיכל רוזין: מגיעים לפה אנשים עם מוגבלויות, מגיעים אנשים על כיסאות גלגלים, מגיעים אנשים מבוגרים, מגיעים אנשים עם בעיות כאלה ואחרות.

מיכל רוזין: משרד הרווחה חייב פה, מה שנקרא, להעלות את השירותים שהוא מעניק, את הידע.

מיכל רוזין: אני, שאני חברת כנסת, נלחמת כבר שבוע ימים לנסות לעזור לאזרח ישראלי שהגיע איתי במטוס מאוקראינה לקבל בו את הסיוע, לקבל בו את ההסברים מביטוח לאומי, מה מגיע לו, איך מגיע לו, איך הוא מקבל קצבת זקנה, כל הדברים האלה, ואני חברת כנסת, אני מתקשה כבר שבוע.

מיכל רוזין: תחשבו על האנשים האלה שאין להם שפה, אין להם שום דרך לקבל את המידע הזה.

מיכל רוזין: איך הולכים לבתי מלון מיוזמה, עם עובדים סוציאליים, עם נציגי גם קליטה ועלייה אבל לא רק, משרד הרווחה, כי לא כולם זכאי השבות, ומביאים ומנגישים להם את הידע.

מיכל רוזין: זה חשוב ביותר.

מיכל רוזין: תודה.

וליד טאהא: תודה רבה חברת הכנסת מיכל רוזין.

וליד טאהא: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

מוסי רז: אדוני יושב-הראש, ראשית אני רוצה להודות לחברי הכנסת היוזמים, חברתי, חברת הכנסת גבי לסקי וחבר הכנסת רון כץ, ולהצטרף גם לדבריהם וגם לדברים של חברתי, חברת הכנסת מיכל רוזין.

מוסי רז: אני אשתדל לא לחזור.

מוסי רז: אמרתי גם בשבוע שעבר בדיון שהיה בוועדה של יוליה, זה לא עניין אישי.

מוסי רז: אני מכיר את תומר מוסקוביץ', הוא ואנשיו, וגם השרה שנכנסה עכשיו, באמת קשובים, עונים לשאלות גם בלילה.

מוסי רז: זה לא עניין אישי.

שמחה רוטמן: ולכן עשיית לייק לציוץ שאומר שצריך לפטר אותם בבושת פנים, כי זה לא עניין אישי.

איתן גינזבורג: די, נו באמת שמחה.

שמחה רוטמן: סליחה, רק רגע, מותר לשקר פה בוועדה חופשי ואני צריך לשתוק גם.

שמחה רוטמן: אני לא מבין.

שמחה רוטמן: אני לא מבין את האירוע.

וליד טאהא: טוב, אנחנו אומרים שלום לשרת הפנים איילת שקד, ואני מבקש, שמחה, ללא עצבים.

שמחה רוטמן: לא יתכן שהוא ישתיק אותי כשאני מעיר הערת ביניים.

שמחה רוטמן: מה קרה?

וליד טאהא: אבל אתה גם תשמע.

וליד טאהא: תפסיק עם היציאות שלך בעצבים.

שמחה רוטמן: מותר בבקשה לשמוע דברים - - - .

שמחה רוטמן: מה קרה פה?

וליד טאהא: בסדר, גם הוא העיר הערה כמוך.

וליד טאהא: תקבל אותה.

שמחה רוטמן: הוא לא.

שמחה רוטמן: הוא ניסה לסתום לי את הפה.

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: תמשיך, חבר הכנסת מוסי רז.

איתן גינזבורג: אבל כנראה שהבנת מה כוונתי.

וליד טאהא: מותר למוסי רז שימשיך את הדברים שלו, שמחה?

וליד טאהא: אנחנו צריכים את האישור שלך.

שמחה רוטמן: אני מאשר.

וליד טאהא: יופי, תודה.

וליד טאהא: תמשיך מוסי.

מוסי רז: באים לכאן, בעיקר צריך להגיד פליטות, מעט מאוד פליטים.

מוסי רז: באים לכאן פליטות בעיקר.

מוסי רז: אנחנו רואים את המראות הקשים מהמקומות שמהם הם נמלטו, והן מציפות כאן בעיה שהייתה איתנו תמיד, היחס שלנו לזרים שבאו גם מאפריקה.

מוסי רז: אז זה היה יותר קל לנו להתעלם מזה אולי מסיבות שאני יכול לפרט אותן אחרי זה, אבל הן לא חשובות.

מוסי רז: הן מציפות את הבעיה והפעם יש לנו הזדמנות להתמודד עם המדיניות שלנו בצורה יותר הגונה בגלל האהדה הציבורית שהן זוכות לה, ויש לנו הזדמנות להתמודד עם הדבר הזה בצורה אחרת, אבל נזכור שאנחנו צריכים להתמודד עם עוד בעיה שלא התמודדנו איתה בצורה נכונה כל השנים.

מוסי רז: אני קטונתי מלחלוק משפטית על תומר.

מוסי רז: בכלל קטונתי מחלוק על תומר רוזנר כמובן.

מוסי רז: אני לא מנהל דיון משפטי אבל אני שואל באמת, גבירתי השרה, אדוני תומר מוסקוביץ'.

מוסי רז: אני שואל מה הדבר הגדול שהשתנה במדינת ישראל, לא באירופה?

מוסי רז: באירופה יש מלחמה נוראה.

מוסי רז: יש מתים, יש פליטים.

מוסי רז: כמה אנשים באו אלינו שמצריכים שינוי במדיניות ההגירה?

מוסי רז: האם זה יותר ממה שבאו קודם כתיירים?

מוסי רז: האם זה הרבה יותר?

מוסי רז: האם זה בכלל יותר?

מוסי רז: מה האירוע הגדול?

מוסי רז: שוב, אני לא מדבר על העניין המשפטי, האם מותר לשרה לעשות את זה או לא?

מוסי רז: אני קטונתי, באמת לא יודע, אין לי מושג.

מוסי רז: האם נדרש כאן שינוי של המדיניות לנוכח הפליטות האלה שהגיעו אלינו שהן לא כל כך רבות?

מוסי רז: אם יש לכם נתונים למסור לי, כמה אנשים מאוקראינה הגיעו אלינו מאז המלחמה?

וליד טאהא: עוד מעט ניתן לתומר מוסקוביץ', הוא יציג מספרים.

מוסי רז: מאה אחוז, כמה מאז המלחמה וכמה לאחריה?

מוסי רז: עכשיו תיראו איך נראית המדיניות שלנו.

מוסי רז: נוחתות כאן הפליטות.

מוסי רז: מישהו או מישהי בשדה התעופה צריך לתת להן דף מידע בשפתן עם הזכויות שלהן כפי שקבע אותן המשרד, בסדר, לא כפי שאני קבעתי, מה מותר להן.

מוסי רז: החליטו להעלות אותן על מטוס ולגרש אותן.

מוסי רז: מותר להן לערער?

מוסי רז: איך?

מוסי רז: למי הן יכולות לפנות?

מוסי רז: כל הדברים האלה לא קיימים.

מוסי רז: האם היו כאלה שעלו על מטוס ואנחנו לא יודעים מהם?

מוסי רז: לא יודע.

מוסי רז: דבר שני, יש לנו דיינים שדנים בבית דין לערעורים על הגירושים האלה.

מוסי רז: האם יש דיין בשדה התעופה?

מוסי רז: איך פונים אליו או אליה?

מוסי רז: לא יודע אם יש דיינות.

מוסי רז: אני קורא שיש אצל אחת מהדיינות, כמעט כולן, אושרה כניסתם.

מוסי רז: אצל האחר, כולם, לא אושרה כניסתם, אז בעצם אין לנו מדיניות.

מוסי רז: המדיניות זה מין הגרלה כזו כמו שעכשיו מגרילים דירות בהנחה?

מוסי רז: מגרילים איזה דיין אתה יוצא והאם את נשארת בארץ או את מגורשת מפה, הכול בהתאם לפוקס הזה, לאן הולכים?

שמחה רוטמן: ועוד אחר כך זה מגיע למחשב אקראי של בג"ץ, תחשוב.

מוסי רז: אנחנו צריכים משהו הרבה יותר מוגדר והרבה יותר ברור מזה כדי לא לפגוע בנשים האלה שמגיעות לכאן.

מוסי רז: יש אולי גבר, לא יודע, יש כמה גברים, אבל כדי לא לפגוע בהן.

מוסי רז: אוקיי, יש מדיניות.

מוסי רז: אני לא חושב שהיא צודקת.

מוסי רז: אני חושב שבמספרים שמגיעים אלינו צריך להשאיר את המדיניות הקודמת, את ההסכם בין ישראל לבין אוקראינה, המתווה הוותיק שקיים איתנו מאז חתימתו, יבואו לכאן כתיירים, עוד שלושה חודשים נדבר.

מוסי רז: לא ראיתי שבאו לפה מאות אלפים, אבל אם שונתה המדיניות, לא יודע אם כחוק או לא כחוק, לא נכנס בכלל לסוגיה הזו, זה לא צודק לשנות אותה, בעיניי, אבל אם כבר שונתה, לפחות נמסור להם את המידע על זה.

וליד טאהא: אוקיי, תודה רבה חבר הכנסת מוסי רז.

וליד טאהא: ניתן לשרה.

איילת שקד: תודה יושב-ראש הוועדה, אני באתי לחמש דקות כדי לכבד את הוועדה.

איילת שקד: יש לי בדיוק עכשיו פגישה עם השגריר האוקראיני, מה שמוכיח שהעתירה הזאת מיותרת ואפילו חצופה כי המהלכים האלה צריכים להתבצע בין המדינות ולא בבג"ץ, ובטח לא על ידי עותרים ציבוריים.

איילת שקד: יש כל הזמן דיאלוג ביני לבין השגריר, דיאלוג פתוח דרך אגב.

שלמה קרעי: בטח פתוח.

שלמה קרעי: אחרי שפתחת את כל הגבולות הדיאלוג יהיה פתוח.

איילת שקד: כל המהלך הזה המשפטי הוא מאוד מיותר וודאי לא לצורך.

איילת שקד: הסמכות לכניסה לישראל היא בידי שר הפנים, שרת הפנים במקרה הזה, סמכות מאוד ברורה בחוק.

איילת שקד: גם במסגרת הסכם הפטור מהוויזות מוקנית לשרה אפשרות לשנות דברים.

איילת שקד: צריך לזכור שהוויזה זה למטרות תיירות וכרגע אזרחים מאוקראינה באים לא למטרות תיירות.

איילת שקד: מבחינת המספרים רק שנדע פחות או יותר, זה חיתוך מאוד גס, הגיעו כ-5,000 עולים וזכאי חוק השבות מאוקראינה, וכ-9,000 אזרחים באשרת תייר.

מיכל רוזין: שהם קרובי משפחה מדרגה ראשונה?

איילת שקד: יש 9,000 שהם גם קרובי משפחה מדרגה ראשונה, גם קרובי משפחה מדרגה לא ראשונה וגם חלק מהמכסה של ה-5,000.

מיכל רוזין: אבל אפשר לעשות לנו את הפילוח?

איילת שקד: תומר יגיד.

איילת שקד: פחות או יותר בפילוח גס, 4,000 הגיעו מתוך המכסה של ה-5,000.

איילת שקד: יש עוד 1,000.

איילת שקד: הם באים היום בכמויות קטנות, ובערך 5,000 הם קרובי משפחה כאלו או אחרים.

שלמה קרעי: מה זה כאלו או אחרים?

שלמה קרעי: גם בני דודים מדרגה שנייה ושלישית?

מיכל רוזין: סבתא לנכדה היא לא קרובה מדרגה ראשונה?

שלמה קרעי: לא דיברתי אליך, חברת הכנסת רוזין.

מיכל רוזין: כשאני מדברת אתה מדבר אליי כל הזמן.

שלמה קרעי: חברת הכנסת רוזין, תשתי מים, תירגעי.

מיכל רוזין: אתה, אל תדבר אליי ככה.

וליד טאהא: חברי הכנסת שלמה קרעי ומיכל רוזין, בבקשה.

איילת שקד: אני רוצה להגיד שמיום שישי אנחנו רואים היפוך מגמה חיובית, ומיום שישי בעצם יש יותר עולים וזכאי חוק השבות מאשר אנשים שבאים על אשרת תייר.

איילת שקד: צריך להגיד שמדינת ישראל גם ביחס למדינות אחרות בעולם נמצאת סך הכול במצב, תלוי איך אתם מסתכלים על זה, אבל קלטה כמות גדולה אפילו יותר מבריטניה הגדולה שהיא גם עובדת במנגנון כמו שלנו עם תשאול ואז אישור על פי קרובי משפחה.

איילת שקד: גם באנגליה אם יש לך קרוב משפחה או מישהו שאתה יכול לשהות, אתה מגיש טופס מראש ומאשרים לך או לא מאשרים לך.

איילת שקד: אני רוצה לציין את עובדי רשות האוכלוסין וההגירה שעושים עבודה מאוד מאוד קשה בגבולות, מבוקר עד לילה.

איילת שקד: אני אתמול הייתי שם.

איילת שקד: קודם כל אני נמצאת הרבה פעמים בנתב"ג.

איילת שקד: שרת הקליטה בכלל כבר עברה לגור שם.

איילת שקד: יש הרבה מאוד חברי כנסת שמגיעים כל הזמן ומבקרים, ואחת הסיבות שבאתי לפה זה כי אני מעודדת את זה.

איילת שקד: אני חושבת שהתפקיד של הכנסת זה לפקח על עבודת הממשלה, וטוב שהדיון הזה נעשה וטוב שחברי הכנסת מפקחים על עבודת הממשלה.

איילת שקד: אנחנו מאפשרים לבקר, הכול פתוח, הכול גלוי.

איילת שקד: הנתונים מתפרסמים מידי יום.

גבי לסקי: במתקן יהלו"ם קשה לבקר בלי תיאומים ועניינים.

איילת שקד: במתקן יהלו"ם צריך פשוט לתאם מראש, זה הכול, אבל אפשר לתאם ולהגיע.

גבי לסקי: אבל לא נותנים להכניס שם עוזרים ולא מצלמות.

שמחה רוטמן: גם לחומש לא נותנים להכניס עוזרים.

איילת שקד: תיכף תומר יתייחס למתקן יהלו"ם.

איילת שקד: אני הבנתי שחברת הכנסת איבתיסאם מראענה הייתה אתמול, דרך אגב, הצטרפה לתשאול והיא בעצמה סירבה כמה כניסות.

איילת שקד: היא הבינה שצריך לסרב.

איילת שקד: כשאתה רואה את זה בעיניים ומבין את המקרים של או זהויות בדויות או אנשים שניסו להיכנס כאן שלא כחוק ושהו כאן שלא כחוק, אז מבינים היטב למה מסרבים לחלק.

איילת שקד: צריך להגיד שגם חלק מנצלים את המצב ומנסים להגיע למרות שהם לא אמורים להגיע, וזאת העבודה החשובה של רשות האוכלוסין וההגירה שהיא עושה.

איילת שקד: אני אומרת שוב, כרגע המגמה היא חיובית.

איילת שקד: יש המון טיסות של עולים וזכאי חוק השבות.

איילת שקד: הכמות של התיירים מצטמצמת ואני מקווה שזה ימשיך ככה.

איילת שקד: צריך לזכור שישראל היא מדינת הלאום של העם היהודי והתפקיד המרכזי שלנו זה לקלוט עלייה.

איילת שקד: זה אירוע מאוד מרגש.

איילת שקד: אני אתמול הייתי במשרד הפנים ומשרד הקליטה בחיפה, נתתי תעודות זהות לעולים חדשים.

איילת שקד: מגיעים גם הרבה מאוד מרוסיה, גם מבלארוס.

איילת שקד: זה פרויקט מאוד גדול שעכשיו הממשלה עושה.

איילת שקד: שרת הקליטה ואני מניחות שעד תחילת שבוע הבא נקלוט 10,000 עולים ובחודשים הקרובים נגיע לעשרות אלפים.

איילת שקד: זה אתגר מאוד גדול ואני חושבת שהכנסת פה וכולם, כל סיעות הבית צריכים להירתם בעיקר לאתגר הזה.

איילת שקד: זהו, תודה רבה.

מיכל רוזין: השרה, רק חשוב שלא לצבוע את כולם מראש בחשדנות כשהם באים.

מיכל רוזין: בהתחלה זו הייתה הגישה.

מיכל רוזין: אני מבינה שזה התהפך.

שלמה קרעי: מה היה הצורך שפתחתם את הגבולות בצורה כזו, השרה שקד?

וליד טאהא: חבר הכנסת שלמה קרעי, עוד מעט אתה תקבל זכות לדבר, אז המתן בסבלנות בבקשה.

וליד טאהא: חבר הכנסת שמחה רוטמן, בבקשה.

שמחה רוטמן: תודה רבה.

רון כץ: שמחה, אני מפריע לך לשנייה.

רון כץ: לפנייה של שרת הכלכלה לגבי אישורי עבודה, לא קיבלנו תשובה על זה, למה לא מאשרים את אישורי העבודה האלה?

וליד טאהא: אוקיי, אז אולי הנציגים של המשרד יתנו לך תשובה.

וליד טאהא: חבר הכנסת שמחה רוטמן, בבקשה.

שמחה רוטמן: תודה רבה אדוני היושב-ראש.

שמחה רוטמן: האמת היא שבדרך כלל יום רביעי הוא היום, לא בזמן פגרה זה היום האחרון של עבודת כנסת.

שמחה רוטמן: רק הולם ששבוע שנפתח בכמעט הכחשת שואה ושקרים לגבי ההיסטוריה מטעמו של נשיא אוקראינה, זלנסקי, נגלה עוד כמה סילופים היסטוריים הן לגבי אמנת הפליטים, הן לגבי מה קרה בעבר.

שמחה רוטמן: אני חייב להתייחס, חברת הכנסת גבי לסקי.

שמחה רוטמן: דיברת על מקסיקו.

שמחה רוטמן: בכל שנות המלחמה באירופה, 1933 עד 1945, כל שנות המלחמה כולה, כאשר מיליונים של יהודים חיפשו מקלט, במקסיקו 1,850 נקלטו.

שמחה רוטמן: אל תגידי שם לא הפלו כי זה היה המכסה שהם הקצו ליהודים.

מיכל רוזין: אז זה בסדר?

שמחה רוטמן: מיכל, כאשר אני הערתי הערת שוליים הכי קטנה, את פשוט הכאת בי בשבט לשונך.

שמחה רוטמן: אני שאלתי אותך אם אני אוכל לשאול אותך שאלה תוך כדי דברייך, שאלה קצרה להבהרה ואת אמרת לי, לא, גבי, אז בבקשה אל תתפרצי כשאני מתייחס סוף סוף לדברים שנאמרו, הלא נכונים - - -

וליד טאהא: חברת הכנסת גבי, חברת הכנסת מיכל, אני מבקש לא להיכנס לו לדברים.

שמחה רוטמן: תודה רבה.

שמחה רוטמן: באותו זמן שמקסיקו הנדיבה הקצתה 1,850 אשרות ליהודים, היא נתנה 16,000 אשרות במשך תקופת זמן פחותה, מ-1938 עד 1945, 16,000 מכסות - - - ועוד 1,400 ויזה בשנתיים בלבד לפולנים קתולים, לכן כאשר באים ומספרים לנו סיפורי סבתא, במחילה, במקרה הזה זה אולי סיפורי סבא - - -

גבי לסקי: לא, גם סבתא שלי וגם המשפחה הענפה.

שמחה רוטמן: נכון, גם סבתא וגם סבא.

וליד טאהא: סבתא וסבא, הכול בסדר.

שמחה רוטמן: על הדלת הפתוחה שכל מיני אנשים וכמה אנחנו צריכים לקלוט - - -

גבי לסקי: מדינה זרה הצילה את המשפחה שלי, אז ככה אנחנו גם צריכים להציל משפחות אחרות.

קריאה: חבל.

גבי לסקי: אני מבקשת להוציא אותה.

וליד טאהא: גבירתי, אני מבקש לא להיכנס לדברים של חברי הכנסת.

גבי לסקי: היא ממשיכה להסית.

וליד טאהא: אני לא שמעתי את ההערה שלה.

גבי לסקי: חבל שהצילו את המשפחה שלי, כן?

וליד טאהא: אני מבקש הערות לא לעניין, אף אחד לא יפנה כלפי חברי כנסת בשום מצב.

וליד טאהא: תודה.

שמחה רוטמן: זה לגבי שקר לגבי העבר, שקר, טעות.

שמחה רוטמן: חס ושלום, אני לא מאשים אותך בשקר.

שמחה רוטמן: פשוט בטעות.

שמחה רוטמן: לא ידוע לך על המספר האדיר של יהודים שלא נקלטו בשום מקום בעולם ועל המכסות המאוד מצומצמות שצומצמו עוד יותר.

גבי לסקי: אז לכן אנחנו צריכים להתנהג ככה?

שלמה קרעי: תני לו לדבר, מה קרה?

שלמה קרעי: האמת כואבת לכם?

וליד טאהא: גבי, בבקשה תני לו לסיים את הדברים שלו.

וליד טאהא: אל תיכנסי לו לדברים.

וליד טאהא: תמשיך.

שמחה רוטמן: יותר מזה, רוב מדינות העולם כולל מדינות אמריקה הלטינית צמצמו בצורה משמעותית את קליטת היהודים דווקא בזמן המלחמה באירופה, זאת אומרת לפני, ב-1918 עד 1933 ועד 1938 הגיעו יותר יהודים למדינות האלו והם סגרו את השערים בזמן שהייתה מלחמה.

גבי לסקי: וזה טוב?

וליד טאהא: אתה אומר, זה נותן לגיטימציה למה?

גבי לסקי: זה ככה צריך להיות?

וליד טאהא: גבי, בבקשה ממך.

שמחה רוטמן: אני לא אומר כלום.

שמחה רוטמן: אני רק אומר שכאשר מספרים לנו סיפורי סבתא וסבא, כדאי לדעת שמדינת ישראל הוקמה בין היתר, וזה הרלוונטיות לימינו, כדי שלעם היהודי יהיה מקלט.

מיכל רוזין: נכון, ושנהיה אחרים.

שמחה רוטמן: וכדי שמיכל רוזין תיתן לי יום אחד לדבר גם, אולי.

שמחה רוטמן: אולי על זה חשבו יום אחד מייסדי המדינה.

וליד טאהא: לא, אבל אין לך את כל הזמן שבעולם, אז תתחיל לתמצת.

שמחה רוטמן: חבר הכנסת ווליד טאהא, אני ישבתי פה בסבלנות.

שמחה רוטמן: אתה לא הקצבת בזמן לא את גבי, לא את מיכל.

שמחה רוטמן: לא הקצבת להם זמן.

שמחה רוטמן: אני בדקתי טוב מאוד את הזמנים.

שמחה רוטמן: היחיד שהקצבת לו זמן זה את רון כץ.

שמחה רוטמן: אני מנסה לדבר, הן קוטעות אותי בלי הפסקה ואתה עכשיו מתחיל להגיד לי שאני מדבר ארוך מידי.

שמחה רוטמן: תשמור בבקשה על זכותי לדבר ואל תיתן להן להפריע כמו שלא נתת לי להפריע להן.

שמחה רוטמן: תודה.

וליד טאהא: אני מנסה לעזור לך.

וליד טאהא: אתה תעזור לי לעזור לך, בסדר?

וליד טאהא: בוא תתמצת את הדברים כדי שנתקדם.

וליד טאהא: תודה.

שמחה רוטמן: תודה רבה.

שמחה רוטמן: מדינת ישראל הוקמה כדי להוות בית ליהודי העולם, וכל מאמץ בזמן הזה כאשר יש יהודים שחייהם בסכנה וגם כאשר יש יהודים שחייהם לא בסכנה, באוקראינה, ברוסיה, בכל מדינות מזרח אירופה, אותם אנחנו צריכים לקבל ולקלוט.

שמחה רוטמן: אוקראינה, וגם פה ביקשתי הבהרה ולא קיבלתי אותה, השתמשו שוב ושוב במילה פליט.

שמחה רוטמן: אין אף פליט שמגיע למדינת ישראל.

שמחה רוטמן: פשוט לא קיים.

שמחה רוטמן: לא נכון.

שמחה רוטמן: שקר וכזב.

וליד טאהא: כן, הוא מגיע כתייר.

שמחה רוטמן: יפה, מצוין.

שמחה רוטמן: הוא מגיע כתייר, ועכשיו כבר התחלנו לשמוע שצריך לתת לו עבודה.

שמחה רוטמן: מיכל רוזין כבר אמרה שצריך לדבר על לתת לו רווחה.

שמחה רוטמן: אלו ההוכחות הטובות ביותר.

שמחה רוטמן: השיח שהתנהל פה מסביב לשולחן הוא ההוכחה הטובה ביותר שכל הדיון שהתנהל בבג"ץ עם תומר ורשה שגם העובדה שהוא נוכח פה הוא נכח פה, ישב פה קודם, רק מוכיחה שאת מיצוי ההליכים הוא לא עשה.

שמחה רוטמן: כל הדיון שהתנהל בבג"ץ פשוט לא רלוונטי.

שמחה רוטמן: סמכותה של שרת הפנים הוא לבוא ולמנוע על פי הצו, על פי האמנה, על פי הכול, למנוע כניסה של מי שלא בא לפה לתיירות.

שמחה רוטמן: הוויזה נועדה לתיירות.

שמחה רוטמן: אין אף אחד שמגיע עכשיו מאוקראינה לישראל.

שמחה רוטמן: הם כולם מגיעים ממדינה שלישית, בטוחה, שהם עברו אליה.

שמחה רוטמן: אם הם מגיעים מהאיחוד האירופי יש להם שלוש שנים של רווחה.

שמחה רוטמן: כמו שאמרה מיכל, הם יכולים לקבל בגרמניה, הם יכולים לקבל בכל המקומות האלו.

שמחה רוטמן: חייהם אינם בסכנה, רווחתם אינה בסכנה, והשאלה אם אנחנו נכניס אותם לפה או לא נכניס אותם לפה היא עניין שבמדיניות של משרד הפנים.

שמחה רוטמן: אני אגיד רק עוד דבר אחד.

שמחה רוטמן: עוד לפני האירועים באוקראינה תושבי אוקראינה ואנשים מאוקראינה עמדו בראש רשימת השוהים הבלתי חוקיים למדינת ישראל.

שמחה רוטמן: הם נכנסו ונשארו.

וליד טאהא: יש כמה אלפים כאלה.

קריאה: מעל 20,000.

וליד טאהא: לא, זה לא מעל 20,000.

וליד טאהא: שרת הפנים אמרה פה לפני חודש כשהיא הגיעה, נתנה סקירה לוועדה, אמרה 13,000.

וליד טאהא: אני מבין שיש 7,000 בערך שנשארו אחרי שנכנסו לארץ.

קריאה: 16,000.

וליד טאהא: אז אמרתי נתונים.

וליד טאהא: גבירתי, את לא נכנסת לדברים, אני מבקש ממך.

שמחה רוטמן: את הנתונים המדויקים, אני בטוח שיש פה את האנשים המוכשרים ממני לתת, אבל אוקראינה עמדה בראש הרשימה הזאת.

שמחה רוטמן: כל אותם רחמנים בני רחמנים שיכולים להפעיל את הרחמים שלהם לפעמים בצורה מאוד סלקטיבית אבל על זה נדבר בפעם אחרת, כל אותם רחמנים בני רחמנים מעודדים בדרישות שהם מציבים למשרד הפנים, מעודדים תופעות של סחר בבני אדם, של זנות, של אישורים מזויפים.

שמחה רוטמן: כל דרישה שתופנה לרשות האוכלוסין וההגירה להיות עם אצבע קצת יותר רכה על ההדק, שנדע טוב מאוד מה המחירים שלה.

שמחה רוטמן: המחירים שלה, וזה כבר מתנהל היום, סחר באישורים מזויפים, אנשים שמזמינים בדואר נשים מאוקראינה.

שמחה רוטמן: זה קרה עוד לפני, עכשיו זה קורה יותר, ולכן אני מחזק את ידי רשות האוכלוסין וההגירה.

שמחה רוטמן: צר לי מאוד על כל כניעה שכבר נעשתה לדרישות הבאמת מופרכות של מרצ.

שמחה רוטמן: אני מקווה שזה ייפסק.

וליד טאהא: תודה רבה חבר הכנסת שמחה רוטמן.

וליד טאהא: אני רק רוצה להבהיר שלא כל אלה שעוסקים בסוגיה, יש להם את הכוונות ואת הנטיות שאתה ייחסת.

וליד טאהא: יש כאלה שעוסקים בזה.

וליד טאהא: זה דבר מגונה אבל אי אפשר להכליל על כולם.

שמחה רוטמן: לא, חס ושלום אני לא מכליל, אני פשוט אומר שזה המשמעות של אצבע רכה על ההדק.

וליד טאהא: זה לא ממש נכון.

וליד טאהא: חבר הכנסת אביר קארה, בבקשה.

אביר קארה: אני מאוד מאוד קצר.

אביר קארה: האמת שהשרה כבר הייתה פה.

אביר קארה: אני חשבתי שהיא לא תהיה אבל השרה הייתה פה, אז קודם כל אני רוצה מפה לתמוך בה תמיכה מלאה בכל העשייה שלה.

אביר קארה: החשיבות של שמירה על הגבולות היא חשיבות עליונה למדינת ישראל שהיא מדינת הלאום של העם היהודי.

אביר קארה: חשוב מאוד מאוד לזכור את זה.

אביר קארה: עוד שתי מילים קצרות ממש, לומר תודה רבה לעובדי רשות האוכלוסין שגם בתקופת הקורונה וגם בתקופה הזאת שהיא תקופה לא פשוטה עבורם, גם בשעות מאוחרות, 02:30, 03:00 לפנות בוקר יש המון סיוע.

אביר קארה: אני שמחתי גם לשמוע שחברת הכנסת מיכל רוזין אמרה שבמקרים שהיא יכולה לפנות, והיא פונה ישירות לרשות האוכלוסין, אז מקבלים סיוע.

אביר קארה: יש שם בני אדם, צריך לזכור את זה.

אביר קארה: בסוגיה הזאת צריך לפעול עם שכל קר ועם לב חם ואוהב.

אביר קארה: דווקא פה במקרה הזה אני כן חושב שיש חשיבות עליונה.

אביר קארה: נכון שזה מדינת הלאום של העם היהודי, שמחה.

אביר קארה: אנחנו גם עם רחמן בן רחמנים, צריך לזכור את זה.

אביר קארה: קלטנו הרבה מאוד אנשים עכשיו במדינת ישראל.

אביר קארה: אני כן חושב שבמקרים ספציפיים בהם יש בעיות רווחה כאלה ואחרות, מכיוון שיש פה אנשים שנמצאים, מדינת ישראל צריכה כן לסייע, אבל מעבר לכך, לתת תמיכה מלאה.

אביר קארה: לקרוא מפה לכל חברי הכנסת לתמוך תמיכה מלאה בשרת הפנים ובעשייה שלה, וגם לסמוך עליה וגם לומר תודה מפה לעובדי משרד הקליטה, לשרת הקליטה.

רון כץ: אביר, אנחנו תומכים בכל השרים.

שמחה רוטמן: אנחנו מתנגדים לכולם.

אביר קארה: וכמובן לעובדי משרד החוץ.

אביר קארה: הימים האלה הם לא ימים פשוטים.

אביר קארה: צריך לזכור גם את העובדים שנמצאים מאחורי הקלעים ועושים את העבודה הזאת, להגיד להם תודה רבה.

אביר קארה: תודה.

וליד טאהא: תודה חבר הכנסת אביר קארה.

תומר מוסקוביץ': תודה רבה.

תומר מוסקוביץ': אני חייב להגיד אדוני שעובדי משרד החוץ, חייבים להגיד להם כי הם באמת עשו עבודה מדהימה.

מיכל רוזין: הם עושים עבודה מדהימה בשטח.

אביר קארה: עבודה יוצאת דופן בגבולות, בכל מקום.

מיכל רוזין: לילות כימים.

מיכל רוזין: משרד החוץ באמת עובדים מסביב לשעון.

אביר קארה: חשוב לומר שאין אף מדינה בעולם שעושה מה שעושים במשרד החוץ עכשיו בגבולות.

מיכל רוזין: אל תגזים אבל משרד החוץ עושה עבודה מדהימה.

אביר קארה: אין אף מדינה בעולם שלא גובלת בגבול הזה ביחד עם האוקראינים, ועושה את מה שאנחנו עושים.

אביר קארה: צריך לומר גם תודה רבה לחבר'ה שלנו.

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: חבר הכנסת עמיחי שיקלי, בבקשה.

עמיחי שיקלי: שלום, תודה.

עמיחי שיקלי: ברמה העקרונית אני חושב שקודם כל אנחנו כמדינה בהחלט צריכים להושיט יד ולסייע.

עמיחי שיקלי: אני לא חושב שזה עניין של ימין ושמאל ואני לא חושב שיש איזושהי קהות חושים בימין ושאף אחד לא רואה מה קורה וכו'.

עמיחי שיקלי: בצד השני, נושא של הגירה זה נושא כבד, זה נושא חשוב, יש לו השפעות מאוד ארוכות טווח וישראל צריכה להתנהל בשום שכל בסוגיה הזאת, בצורה אחראית מתוך גם אחריות לצביונה של המדינה כביתו הלאומי של העם היהודי.

עמיחי שיקלי: המדיניות שהתוותה השרה לכתחילה היא מדיניות אחראית, כאשר כל מי שהוא זכאי חוק שבות יכול להגיע, ואנחנו מדברים על עשרות אלפים שיכולים להגיע ואין מניעה, וזה מבצע אדיר של סיוע ושל קליטה שבין היתר גם בשבילו הוקמה המדינה הזו.

עמיחי שיקלי: ניתנה גם הקצבה של 5,000 איש שהם אינם זכאי חוק שבות, שזה מאוד מכובד וזה מאוד יפה.

עמיחי שיקלי: אני חושב שהשיח הפופוליסטי סביב הסוגיה הזו יצא מכל פרופורציה, ואני רוצה לגבות את המדיניות הזו.

עמיחי שיקלי: אני רוצה לגבות את מנכ"ל רשות האוכלוסין וההגירה תומר מוסקוביץ', את המדיניות האחראית שלו, את המדיניות הציונית שלו.

עמיחי שיקלי: אני חושב שצריך לשים קץ לפופוליזם וגם למעורבות שהיא מעורבות עבריינית של חלק מהרשות השופטת.

עמיחי שיקלי: אני רואה שופטת בשם אגמון שעל דעת עצמה ובניגוד לתקנות של השרה עושה דין לעצמה, ממציאה לעצמה בנסיבות שבהן היא יכולה להחליט מי כן ייכנס ומי לא ייכנס, בניגוד מוחלט לכל המדיניות.

עמיחי שיקלי: השופט פוגלמן שמקבל פנייה מטעם שגרירות אוקראינה, זה דברים שהם לא יאמנו.

עמיחי שיקלי: מי שמקבל את ההחלטות ומי שניתן לו המנדט זו הממשלה ולא בתי המשפט.

עמיחי שיקלי: ההשקפה הפרוגרסיבית של פוגלמן, כבודה במקומה מוזנח, אבל הוא לא יכול לכפות על מדינת ישראל את השקפת עולמו.

עמיחי שיקלי: איש לא הסמיך אותו לכך וזו פשוט חוצפה ממדרגה ראשונה.

עמיחי שיקלי: תודה.

וליד טאהא: תודה רבה חבר הכנסת עמיחי שיקלי.

וליד טאהא: חבר הכנסת איתן גינזבורג, בבקשה.

איתן גינזבורג: תודה רבה אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: אני כמובן מגנה את האמירה של חבר הכנסת שיקלי על אמירות כאילו יש התנהלות עבריינית של בתי המשפט, אבל כל אחד וסגנונו, ואם הוא רוצה להרוס את כל המוסדות במדינה הזאת, שיהיה לו בהצלחה.

עמיחי שיקלי: יש שופטת שמצפצפת על החוק, מצפצפת על מדיניות השרה.

איתן גינזבורג: אני מברך מאוד על הדיון הזה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: היום הייתי רוצה להיות בצד השומע ולא בצד המשמיע, לשמוע מצב עד כאן מרשות האוכלוסין וההגירה, מה המדיניות, מה הצפי.

איתן גינזבורג: אני רק אומר שתי מילים אם כבר הזדמן לי, בכל זאת פוליטיקאי.

איתן גינזבורג: ראשית, טוב שהגבולות לא פתוחים ופרוצים.

איתן גינזבורג: טוב שיש מדיניות.

איתן גינזבורג: הממשלה היא זאת שאמורה לקבוע את המדיניות וטוב מאוד שמתנהל הוויכוח והשיח הציבורי מה צריכה להיות המדיניות.

איתן גינזבורג: לטעמי מדינת ישראל צריכה דבר ראשון לקלוט ולהביא לכאן את כל יהודי העולם כמדינת הלאום של העם היהודי, אבל בד בבד אין שום סיבה שניבהל מעצמנו ולא נוכל לקלוט פה ולהכיל כמה פליטים שנחליט שצריך להכיל אותם כמי שנרדפים, כמי שנמצאים בסיטואציה מאוד בעייתית, בוודאי אם יש להם פה קרובים, בוודאי אם זה תקופה מוגבלת.

איתן גינזבורג: ביחס למי שכבר נמצא בישראל אני רוצה לומר דבר מאוד ברור.

איתן גינזבורג: האינטרס שלנו, האינטרס הציבורי, שכל מי שמוגדר כפליט וקיבל אשרה לכניסה לישראל, צריך לאפשר לו את הקיום שלו פה, קרי עבודה.

איתן גינזבורג: צריך לאפשר לו ביטוח בריאות, שכולם יהיו מחוסנים, שיהיה מבצע מסודר לכל מי שמגיע ושיוכל להיות מחוסן פה.

איתן גינזבורג: אם לא, אנחנו נראה פה סיבוכים רפואיים שבסוף נופלים על מערכת הבריאות, על התקציב של כולנו, על האחריות של כולנו.

איתן גינזבורג: אסור להתייחס אליהם כאל תיירים או אורחים כאלה שעוד שנייה עוזבים, כי אנחנו לא יודעים מה יקרה.

איתן גינזבורג: אנחנו לא יודעים כמה זמן המלחמה תיארך, לכן צריך להתייחס אליהם בצורה ברורה.

איתן גינזבורג: הם פליטים, הם צריכים לקבל מענה מתאים כולל מענה בריאותי ותעסוקתי, וכשתיגמר הבעיה שם ויוכלו לחזור, אז המדינה תוכל להתמודד איתם ולראות איך נערכים, אבל עד אז הם צריכים לקבל פה את כל הזכויות או אם תירצו, אולי השירותים הבסיסיים שנותנים לאדם, כי זה דבר נכון לעשות, כי אנחנו כמדינה יכולים לשאת את זה, ואני מקווה שזו גם תהיה המדיניות של הממשלה בכל הנוגע לזה.

איתן גינזבורג: אני אומר את הדברים האלה גם על דעת יושב-ראש איגוד הרופאים הציבוריים, פרופ' חגי לוין, אבל כמובן זאת גם עמדתי ואני אומר את זה גם ביחס לדברים שאמר פה חבר הכנסת כץ ביחס לעבודה, גם ביחס לבריאות וכל מה שנוגע לכך.

איתן גינזבורג: תודה רבה אדוני.

וליד טאהא: תודה רבה חבר הכנסת איתן גינזבורג.

וליד טאהא: חבר הכנסת שלמה קרעי.

וליד טאהא: אנחנו רוצים לעבור אחר כך לתומר וגם לתומר.

שלמה קרעי: תודה אדוני יושב-הראש.

שלמה קרעי: אני רוצה לומר קודם כל, מדברים על משפט, על בג"ץ.

שלמה קרעי: אין כאן דיון משפטי, יש כאן דיון לאומי, יש כאן דיון ערכי, מי בעד הפיכת המדינה הזו למדינת כל אזרחיה ומי נגד.

שלמה קרעי: זה כל הסיפור.

וליד טאהא: אתה אומר, יש פה דיון לאומי, לא הומניטרי, לא מדינה במלחמה, לא בטיח, לא כלום.

וליד טאהא: פשוט מאוד דיון לאומי.

שלמה קרעי: יפה.

שלמה קרעי: בזה אני אפילו מסכים עם חברת הכנסת רוזין שאמרה קודם שאין כאן אנשים שבאמת כל כך רוצים לעלות למדינת ישראל.

שלמה קרעי: יש להם מדינות באירופה שקולטות אותם, נותנות להם דיור, נותנות להם עבודה.

שלמה קרעי: הכול בסדר.

שלמה קרעי: אנחנו לא מחלצים פה אנשים מהאש.

שלמה קרעי: אם יש מקרים הומניטריים, זה בוודאי צריך לעזור, אבל זה לא הסיפור כאן.

שלמה קרעי: הסיפור כאן הוא לא הומניטרי.

שלמה קרעי: הסיפור כאן הוא לא של פליטים.

וליד טאהא: הסיפור של מי?

שלמה קרעי: הסיפור של שקד שהתקפלה התקפלות מפוארת כזו ופרצה את שערי הארץ לכל דיכפין ייתי ויבוא.

שלמה קרעי: אמר לפני כן סגן השר אביר קארה שצריך לסמוך על השרה שקד.

שלמה קרעי: איך אפשר לסמוך על שרה שתוך יומיים חטפה קצת ביקורת על המתווה הראשוני שהיה, שגם עליו היה לנו קצת ביקורת אבל הוא היה עוד מתווה מאוזן, והחליטה לפרוץ את הגבולות לכולם, אז אני אומר לך ככה אדוני, חוק השבות גם ככה מכיל בתוכו, ואני לא מדבר אליך כי אתה מבחינתך באמת להפוך כאן למדינת כל אזרחיה.

וליד טאהא: לא, הדיון הוא לא על חוק השבות.

וליד טאהא: אנחנו מדברים על סוגיית אנשים שמגיעים לישראל באנשים שבורחים ממלחמה.

וליד טאהא: על השבות אתה עושה דיון במקום אחר.

וליד טאהא: כאן זה לא הדיון.

שלמה קרעי: אדוני, אתה נהנה לצנזר אותי, אני רואה.

וליד טאהא: לא, לא, אני רק נותן לך הערה.

מיכל רוזין: קבל את העצה שלך, שתה מים.

וליד טאהא: מסביר לך על מה הדיון היום.

וליד טאהא: זה לא על השבות.

שלמה קרעי: אז אם ככה, אין כל כך דיון כי גם חברת הכנסת רוזין אמרה שאין כאן אנשים שבורחים ממלחמה.

מיכל רוזין: אני אמרתי כזה דבר?

שלמה קרעי: כן, את אמרת.

מיכל רוזין: אל תדבר בשמי ואת תצטט אותי לא נכון.

שלמה קרעי: אל תפריעי.

מיכל רוזין: אל תפריע, תשתה מים.

מיכל רוזין: תירגע ואל תדבר אליי ואל תדבר עליי.

שלמה קרעי: אני אשתה גם מים, גבירתי חברת הכנסת, הכול בסדר.

מיכל רוזין: אל תצטט.

מיכל רוזין: אני יודעת מה אני אמרתי.

מיכל רוזין: הכול מוקלט והכול בפרוטוקול.

שלמה קרעי: את הפופוליזם שלך, חברת הכנסת רוזין, אני כבר מכיר.

מיכל רוזין: את הפופוליזם שלי?

מיכל רוזין: אתה פופוליסט.

מיכל רוזין: לך לשרת אדונים בבית משפט.

שלמה קרעי: אני לא מתרגש מהצביעות האופיינית של להביע כביכול רגש שאת בעצמך - - -

מיכל רוזין: לך, לך, פופוליסט.

מיכל רוזין: קורא לי פופוליסטית.

מיכל רוזין: אני עליתי על מטוס והלכתי לעזור ליהודים.

מיכל רוזין: אתה הלכת לעזור?

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: אתה יודע לשבת פה פקה-פקה.

וליד טאהא: חברת הכנסת מיכל רוזין, תודה רבה.

וליד טאהא: אמנם חבר הכנסת שלמה קרעי משתמש בפרובוקציה, אבל תני לו לסיים.

שלמה קרעי: הפרובוקציה היחידה היא של חברת הכנסת רוזין והחברות שלה, שמגיעים לכאן ואומרים, גרמניה מוכנה, נותנת דיור, המדינות השכנות קולטות את הפליטים.

שלמה קרעי: אין באמת פליטים שאנחנו צריכים לסייע להם, כי מסייעים להם שם באירופה, ובכל זאת הם מתעקשים.

שלמה קרעי: למה לא התעקשתם על פליטים מסוריה, מאפריקה, מעזה?

שלמה קרעי: לא חסרים פליטים בכל עולם.

שפי פז: האמת שהם התעקשו.

מיכל רוזין: העמדות שלנו הן עקרוניות ויש לנו ערכים שלא משתנים לפי צבע עור.

גבי לסקי: אתה מכיר נשים באפגניסטאן?

גבי לסקי: אתה יודע מה קורה לנשים באפגניסטאן עכשיו?

שלמה קרעי: כן.

וליד טאהא: גבירתי, אל תאלצי אותי להוציא אותך מהאולם, בסדר?

וליד טאהא: בואי נגיד, זו הפעם הראשונה שאני נותן לך הערה.

וליד טאהא: את לא נכנסת לדברים של האנשים.

וליד טאהא: שמח לך ככה להיכנס לדברים של האנשים.

וליד טאהא: קצת סבלנות.

שלמה קרעי: אדוני, לי היא לא מפריעה, לעומת אחרות שמפריעות.

וליד טאהא: לא, היא מפריעה לדיון.

שלמה קרעי: אוקיי.

שלמה קרעי: לגבי הפליטים שנמצאים בדרום תל אביב, זה אחרי שהם נכנסו הם התעקשו לפעול נגד מדיניות הממשלה ולהשאיר אותם כאן באמצעות בג"ץ שנתן לעצמו סמכויות, אבל הן לא דורשות עכשיו להביא לכאן פליטים מסודאן, מאריתריאה, ממקומות נוספים שגם הם נמצאים במצב מלחמה.

שלמה קרעי: לא, הם רוצים, יש להם איזושהי אג'נדה לנסות לייצר כאן קהילה.

שלמה קרעי: הרי מה יקרה כאן כשהקהילה שהגיעה מחבר העמים?

שלמה קרעי: יש בתוכם כבר מאות אלפי לא יהודים שנמצאים כאן בארץ, חלק זכאי חוק השבות, חלק אפילו לא.

שלמה קרעי: היו כאן הרי 20,000 אוקראינים שהם לא זכאי חוק השבות, שהם שוהים בלתי חוקיים כאן.

שלמה קרעי: יש כאן מטרה להטביע כאן את מדינת ישראל, לגרום כאן לקהילה שתהיה אבן שואבת לעוד ועוד מהגרים כאלו לא יהודים שיבואו וישתקעו כאן.

שלמה קרעי: הדיון כאן הוא לא על אנשים שזקוקים באמת להגנה.

שלמה קרעי: הם מקבלים הגנה מלאה באירופה.

שלמה קרעי: הדיון כאן הוא לאומי, הוא ערכי.

שלמה קרעי: יש את אילו שרוצים מדינת כל אזרחי ויש את אילו שרוצים כאן לשמור על הרוב היהודי, לשמור על הצביון היהודי של מדינת ישראל.

שלמה קרעי: אני רוצה לומר לך לסיום, אדוני, הבנו שאין רציונל.

שלמה קרעי: אני לא הצלחתי להבין את הרציונל של הניסיון להכניס כאן בכוח אנשים שזכאים להגנה ומקבלים הגנה במקומות אחרים, אבל מה שקורה כאן, שנמצא כאן אותו אחד שהגיש את העתירה לבג"ץ בשם שגרירות אוקראינה, הסיפור הזה שיש כאן גוף, בג"ץ, שנותן לעצמו סמכויות ומנסה לפעול וגורם לממשלה לשנות מדיניות.

שלמה קרעי: חלק מהטריגר שגרם לשרה שקד להתקפל ולחזור בה מהמתווה הקודם זה אותו לחץ של בג"ץ שהם כל כך מפחדים ממנו, אז אני קורא לשרה שקד לא להירתע לא מבג"ץ ולא מכל החבורה הפרוגרסיבית שמנסה להפוך אותנו למדינת כל אזרחיה.

שלמה קרעי: אני חושב שאת זקוקה למים הרבה יותר ממני, חברת הכנסת רוזין, אבל תודה לך.

שלמה קרעי: אני רוצה לומר לך, למרות שהממשלה הזו בעיניי לא לגיטימית, היא הרבה יותר לגיטימית מבג"ץ שנותן לעצמו סמכויות לו לא, ולכן צריך לחזור למתווה מאוזן.

וליד טאהא: תודה רבה חבר הכנסת שלמה קרעי.

וליד טאהא: אנחנו כבר שעה וחצי אחרי תחילת הדיון.

וליד טאהא: נותר לנו רק חצי שעה.

וליד טאהא: אי אפשר לשמוע את כל אלה שמבקשים לדבר, אז תומר מוסקוביץ', רשות האוכלוסין.

וליד טאהא: תעשה את זה מתומצת.

וליד טאהא: דבר על מספרים ואחרי זה נשמע את תומר ורשה שהיה בעתירה בבית המשפט.

שלמה קרעי: טוב שיש שם את תומר מוסקוביץ', אגב.

שלמה קרעי: זה נקודה טובה, נקודת אור.

וליד טאהא: בבקשה.

תומר מוסקוביץ': אני רוצה להגיד פה במילה אחת את הכותרת ואחרי זה אני אפרוט את זה לפרטים קצת יותר מפורטים.

תומר מוסקוביץ': מילת הכותרת שלנו היא אחריות ושמירת שליטה על המצב כדי שנוכל לבקר אותו לפי ההתפתחויות השונות.

תומר מוסקוביץ': זה הכותרת.

תומר מוסקוביץ': אני רוצה להתייחס לכמה אמירות שנאמרו פה.

תומר מוסקוביץ': חבר הכנסת גינזבורג אמר, הם נמצאים פה בזמן מלחמה, אנחנו לא יודעים מתי הם יוכלו לחזור.

תומר מוסקוביץ': חבר הכנסת רז אמר, הבעיה היא לא הפליטים מאוקראינה, הבעיה היא הפליטים מכל המקומות בעולם ואנחנו צריכים לשנות את המדיניות שלנו.

וליד טאהא: עזוב מה אמרו.

תומר מוסקוביץ': אלו דברים נכונים.

תומר מוסקוביץ': שתי האמירות האלה הן אמירות נכונות.

גבי לסקי: כן, יש לך עמדה לגבי שאנחנו צריכים לשנות את המדיניות?

תומר מוסקוביץ': גבירתי, אני לא חבר כנסת.

תומר מוסקוביץ': לי לא מפריעים.

וליד טאהא: תומר, אתה רוצה עצה בחינם?

וליד טאהא: אל תזכיר שמות של חברי כנסת, ועם מי אתה מסכים ועם מי אתה לא מסכים.

וליד טאהא: אתה תיגש לנתונים הפיזיים.

תומר מוסקוביץ': תודה רבה, אוקיי.

תומר מוסקוביץ': לאור האמירות שנאמרו, באמת אמירות שגם היו לנגד עיניי השרה ולנגד עינינו כל הזמן, אנחנו לא נמצאים במצב שיש שגרה והאנשים שנכנסים פה הם לא תיירים.

תומר מוסקוביץ': אני רוצה להגיד את זה בצורה פשוטה.

תומר מוסקוביץ': אם היינו פועלים לפי צו התיירות, היינו צריכים לסרב את כולם, כי דבר ראשון היינו שואלים אותו, יש לך כרטיס טיסה חזרה?

תומר מוסקוביץ': דבר ראשון ששואלים תייר, מתי אתה חוזר?

תומר מוסקוביץ': הרי באת לפה לשבוע, שבועיים לראות את מצדה, והיינו צריכים לסרב את כולם, אז זה ברור שאנחנו לא מתייחסים אליהם כתיירים ולא יכולים להתייחס אליהם כתיירים, ולכן כל הסכם הפטור מויזות, לדעתנו הוא לא לעניין בכלל.

תומר מוסקוביץ': הוא לא חלק מהנושא בכלל, כי הנושא הוא לא כניסת תיירים אלא כניסת נמלטים ממלחמה.

תומר מוסקוביץ': זה אמירה ראשונה שחשוב מאוד להדגיש אותה.

תומר מוסקוביץ': אמירה שנייה שגם אותה השרה הדגישה, אנחנו נמצאים כל הזמן בקשר עם השגרירות האוקראינית.

תומר מוסקוביץ': עכשיו אני כנראה אפספס את הפגישה של עכשיו, אבל אנחנו מנסים לראות מה אנחנו יכולים לעזור במסגרת הכותרת של האחריות.

תומר מוסקוביץ': היו שני ימים בתחילת הדרך, ב-10 וב-11 במרץ, שביום אחד נכנסו 1,100, ביום השני 813 אנשים.

תומר מוסקוביץ': ביום הראשון שנכנסו 1,106 אנשים, רק 300 מתוכם היו זכאי שבות.

תומר מוסקוביץ': היום לשמחתנו המגמה התהפכה אבל זה היה המצב שעמד לנגד עינינו.

תומר מוסקוביץ': דיברנו פה על 700 ביום.

תומר מוסקוביץ': 700 ביום זה יותר מ-20,000 בחודש, שכמו שאמרו פה, אף אחד לא יודע מתי זה ייגמר, אף אחד לא יודע מתי זה יעצור ולכן היינו חייבים לשים שני מעצורים שיאפשרו לנו שליטה ובקרה.

תומר מוסקוביץ': המעצור האחד זה קביעת מכסה, שכמו שאמרה השרה כל הזמן, המכסה נקבעה לשבועיים.

תומר מוסקוביץ': הודענו את זה גם לבג"ץ.

תומר מוסקוביץ': כרגע אנחנו עומדים במכסה.

תומר מוסקוביץ': השרה תצטרך לגבש החלטה לקראת יום ראשון, מה היא עושה הלאה לפי הנתונים שיתפתחו, כי כל יום, אנחנו עושים חיתוך מצב כל בוקר, וכל יום אנחנו רואים את המציאות.

מיכל רוזין: רק תעמוד על המספר שנכנסו, 700 ביום בהתחלה.

מיכל רוזין: אני מבינה על זכאי השבות.

מיכל רוזין: האם רוב מי שהגיע היה לו איזשהו קשר לישראל, כלומר קרוב משפחה?

מיכל רוזין: מישהו?

תומר מוסקוביץ': כן, ברמות שונות.

מיכל רוזין: שינוי המדיניות בעצם אפשרה שאותם 700, נגיד חוץ מאיזה 20 יכלו להיכנס?

תומר מוסקוביץ': גם אחרי שינוי המדיניות, כן, הם יכולים להיכנס.

תומר מוסקוביץ': קרובי משפחה, עוד לא הגדרנו מאיזה רמת קירבה כי בינתיים אנחנו בכל מקרה מכוסים בעניין הזה, אז האנשים האלה יוכלו להמשיך להיכנס.

שלמה קרעי: מה זה אתם מכוסים, תומר?

שלמה קרעי: תסביר.

תומר מוסקוביץ': נשאר לנו כמות עדיין במכסה שקבענו.

תומר מוסקוביץ': עדיין יש לנו 1,000 מקומות מתוך המכסה.

שלמה קרעי: כל אילו שהם לא זכאי חוק השבות שהגיעו עד היום, זה כולל קרובי משפחה?

תומר מוסקוביץ': זה 9,000.

שלמה קרעי: אז מי זה ה-5,000 ומי זה ה-4,000?

תומר מוסקוביץ': אני מוריד את הזכאים.

תומר מוסקוביץ': מתוך ה-9,000 שהגיעו עד עכשיו, בערך 4,000 הם ללא קרובי משפחה בארץ ו-5,000 עם.

תומר מוסקוביץ': כיוון שקבענו מכסה של 5,000 אז יש לנו עוד 1,000 למכסה.

תומר מוסקוביץ': שומעים פה דעות שונות.

תומר מוסקוביץ': יש כאלה שאומרים את כולם, יש כאלה שאומרים אף אחד.

תומר מוסקוביץ': בסוף צריך לבחור איזשהו מספר.

תומר מוסקוביץ': שמנו מספר.

תומר מוסקוביץ': היינו יכולים לכתוב 4,000 או 6,000.

גבי לסקי: על מה התבסס המספר?

תומר מוסקוביץ': בהתחלה דובר על 2,000 בכלל.

תומר מוסקוביץ': אי אפשר לעשות מחקר מדעי ב-24 שעות ולקבוע מספר, במיוחד כאשר אתה אומר מראש שהמספר הזה לא נועל אותך, ואתה רואה שהמספר הזה כרגע, אנחנו חיים איתו.

תומר מוסקוביץ': אנחנו עדיין לא השלמנו את המכסה.

שלמה קרעי: לא, אבל תומר, ה-5,000 שאמרת קרובי משפחה, מאיזה דרגה הם?

תומר מוסקוביץ': הרוב המכריע, בערך שלושה רבעים מהם זה קרובי משפחה מדרגה ראשונה, ורבע זה קרובי משפחה מדרגה שנייה.

תומר מוסקוביץ': יותר מדרגה שנייה אנחנו לא סופרים.

שלמה קרעי: הבנתי, זאת אומרת הם נמצאים ב-4,000.

תומר מוסקוביץ': ב-4,000 מתוך ה-5,000, בדיוק.

תומר מוסקוביץ': בקשת אישור לכניסה מראש, דיברו פה על ארבעה ימים, אז ככה חייכתי לעצמי בסיפוק.

תומר מוסקוביץ': אצלנו זה לוקח 24 שעות.

תומר מוסקוביץ': עד היום הוגשו למעלה מ-6,652 בקשות שמתייחסות לכ-12,000 נפשות.

רון כץ: ארבעה ימים כולל אישור עבודה.

תומר מוסקוביץ': כן, אבל אישור עבודה אני גם יכול לתת.

תומר מוסקוביץ': אני פשוט לא רוצה.

תומר מוסקוביץ': אני אתייחס לעניין של העבודה.

רון כץ: להיכנס, אני יודע, זה קל.

תומר מוסקוביץ': אנחנו בנינו באמת בסיוע ענק של משרד החוץ, זאת גם הזדמנות להגיד להם תודה.

תומר מוסקוביץ': יושבים שם עשרות אנשים שמתעסקים בזה, פיתחו במהירות אפס טופס מקוון שמאפשר לבן אדם להגיד שהוא רוצה להגיע לישראל, ולסווג את עצמו - - -

מיכל רוזין: אני עזרתי להרבה למלא.

מיכל רוזין: מאוד קשה למלא את הטופס, האתר נופל.

תומר מוסקוביץ': בכל מקרה זה עדיף מאשר לחכות בנתב"ג.

מיכל רוזין: זה ברור.

תומר מוסקוביץ': גם ישראלים יכולים לעזור להם למלא את זה מתוך הארץ.

תומר מוסקוביץ': אני אומר לך, למעלה מ-6,00 בקשות הוגשו, כ-12,000 נפשות.

תומר מוסקוביץ': העסק הזה עובד יחסית טוב.

תומר מוסקוביץ': עכשיו צריך להגיד עוד אמירה על העניין של הפליטים, זה נאמר פה בכמה הזדמנויות אבל חייבים להדגיש את זה.

תומר מוסקוביץ': אוקראינה היא חלק מאמנת שנגן.

תומר מוסקוביץ': כאשר אדם עוזב את אוקראינה הוא יכול לגור בכל מדינה באירופה, אז הוא לא פליט.

תומר מוסקוביץ': זה שבן אדם נמלט מהמלחמה, אומר שעד שהוא הגיע לפולין או למדינה אחרת הוא היה פליט.

תומר מוסקוביץ': עכשיו הוא לא.

תומר מוסקוביץ': הוא יכול להגיע לכל מקום.

תומר מוסקוביץ': אגב, הגיעו אלינו אנשים שיצאו מאוקראינה, הגיעו לפולין, עברו לבריסל ואז חשבו להגיע לישראל.

גבי לסקי: אז זה קשור ל-non-refoulement, (בתרגום חופשי - עיקרון אי ההחזרה) זה נכון, אבל זה לא אומר שהם לא פליטים.

גבי לסקי: ההגדרה של פליטים כן חל עליהם.

גבי לסקי: את ה-non-refoulement, מאחר וזה לא מדינה שכנה, אז לא.

גבי לסקי: עדיין ההגדרה של פליטים חל עליהם, תומר.

תומר מוסקוביץ': לפי ההבנה המשפטית שאנחנו מקבלים, לא.

תומר מוסקוביץ': לגבי העניין בנתב"ג, ברור שהיה לנו יום אחד באמת לא מוצלח בנתב"ג שהגיעו למעלה מ-1,000 איש, חלקם הגדול עולים, חלקם לא עולים, ואז את התמונות בקשות בחדר הטרנזיט.

תומר מוסקוביץ': באותו לילה השרה קיבלה החלטה בשיתוף עם הגורמים האחרים להעביר את העולים לטרמינל 1, וככה זה מתבצע.

תומר מוסקוביץ': הייתי שם אתמול איתה ועם שרת הקליטה.

תומר מוסקוביץ': זה פשוט הפנינג נחמד, אתם צריכים לראות שם.

תומר מוסקוביץ': יש שם משחקים לילדים, אפילו אוכל לחתולים ואוכל לכלבים וחיתולים ופליימוביל לילדים.

גבי לסקי: ומקלחת?

גבי לסקי: אין.

תומר מוסקוביץ': לא, זה מקום של כמה שעות.

תומר מוסקוביץ': אני מדבר איתך על אולם ההמתנה שם.

שלמה קרעי: תומר, גם זכאי חוק שבות שמגיע יכול להביא איתו קרובי משפחה שהם לא זכאי חוק השבות?

תומר מוסקוביץ': כן, בעיקרון.

שלמה קרעי: זאת אומרת, זה בלתי נגמר.

תומר מוסקוביץ': אני לא הייתי אומר שזה בלתי נגמר אבל זה מחייב שליטה ובקרה הדוקים.

שלמה קרעי: אבל אין שליטה ובקרה הדוקים.

תומר מוסקוביץ': יש.

תומר מוסקוביץ': אני אומר לך את המספרים שיש.

תומר מוסקוביץ': משפט אחרון.

תומר מוסקוביץ': אז התמונות האלה לא קיימות היום.

תומר מוסקוביץ': מה שאמרה חברת הכנסת רוזין על האנשים שעומדים בנתב"ג בלי אוכל ובלי שתייה, אני מזמין אותך להיות שם.

תומר מוסקוביץ': הייתי שם אתמול.

תומר מוסקוביץ': אלפים של סנדוויצ'ים, בקבוקי שתייה, חיילים של פיקוד העורף שעוזרים להם.

תומר מוסקוביץ': התמונות באותו לילה, לא נעים, לא חזרו על עצמן ואנחנו משתדלים לתת להם את הטיפול הטוב ביותר.

תומר מוסקוביץ': השרה קיבלה החלטה לנהוג באחריות ובעיקר לבסס אמצעי של שליטה כדי למנוע את הכניסה הלא מבוקרת שהיה מחייב אותנו להרבה יותר סירובים ולהרבה יותר תמונות לא נעימות.

תומר מוסקוביץ': המנגנון הזה עובד ועובד טוב.

תומר מוסקוביץ': המכסה כרגע עדיין לא נוצלה והשרה אמרה, אני אומר את זה כרגע גם בשמה, שהמדיניות היא לא מדיניות קשיחה, היא מדיניות נושמת.

תומר מוסקוביץ': אגב, אנחנו גם מורידים מהמכסה את כל האוקראינים שיצאו, ויצאו גם למעלה מ-1,000 אוקראינים בתקופת המלחמה, מכל מיני סיבות, חלקם כדי להילחם בשביל המדינה שלהם, חלקם מסיבות אחרות.

תומר מוסקוביץ': אנחנו מתחשבים בעניין הזה.

תומר מוסקוביץ': השרה בימים הקרובים תגבש את המדיניות לתקופה הקרובה, שגם היא לא תהיה מדיניות נצחית.

תומר מוסקוביץ': רק לעניין העבודה אני רוצה להתייחס.

מיכל רוזין: וביטוח בריאות.

תומר מוסקוביץ': ביטוח בריאות, יש את האמירה של שר האוצר, זה לא בתחום שלי.

תומר מוסקוביץ': אף בן אדם נמצא בארץ, בין אם הוא שוהה כדין, בין אם שוהה שלא כדין, לא יחטוף התקף לב ויישאר למות בפתח של בית החולים.

מיכל רוזין: בסדר, אבל מה קורה?

מיכל רוזין: בסוף העומס על בתי חולים כי הם לא יכולים ללכת לרופא.

תומר מוסקוביץ': אז העומס על בתי החולים זה נושא שלא בתחום האחריות שלי, אבל הוא טופל כרגע ברמה שהוא טופל על ידי שר האוצר ושר הבריאות בהסכמתה של השרה שקד.

תומר מוסקוביץ': לגבי עבודה אני רוצה להבהיר שעובדי הייטק יכולים להיכנס כל הזמן.

תומר מוסקוביץ': הם לא שייכים למכסה ולא כלום.

תומר מוסקוביץ': יש המון עובדים אוקראינים שעובדים בהייטק.

מיכל רוזין: והמלונאות שרוצים עכשיו?

רון כץ: תומר, אני מתעכב איתך בנושא ההייטק כי אתמול ניהלנו על זה שעה דיון.

וליד טאהא: לא, לא, אל תתעכב איתו בנושא ההייטק.

וליד טאהא: לא נתנו לתומר ורשה לדבר.

וליד טאהא: לא נותר לנו הרבה זמן.

וליד טאהא: יש הרבה נושאים שנצטרך לעקוב בהמשך.

רון כץ: טוב תומר, אני אדבר איתך על זה אחרי זה בנפרד.

תומר מוסקוביץ': בשמחה.

וליד טאהא: תסכם במשפט, תומר.

תומר מוסקוביץ': במשפט אחד.

תומר מוסקוביץ': לגבי ההייטק אין בעיה כל עוד הם עומדים בתנאים, ולגבי העובדים האחרים, כרגע מכיוון שאמרנו, הם אמורים כל הזמן, הרי מדברים איתנו על ויזת תיירות שהם באים לפה להתארח, אנחנו לא רוצים להתחיל לייצר להם פה קשרים בארץ, וכשבן אדם מתחיל לעבוד נוצר לו גם קשר ויש כבר צורך של המעסיק אחר כך, לכן בשלושת החודשים הראשונים שלהם, דינם כדינו של כל תייר, אשרת ב/2.

תומר מוסקוביץ': הם לא רשאים לעבוד.

תומר מוסקוביץ': השרה אמרה שאם המלחמה תימשך מעבר לשלושה חודשים ואנחנו לא נרחיק אותם מפה, יש לנו מנגנונים, סא/25, למי שמכיר, לאפשר עבודה בצורה מסוימת, לא כמו עובדים זרים בהייטק.

תומר מוסקוביץ': תודה רבה אדוני.

וליד טאהא: טוב, תודה רבה.

וליד טאהא: אני רוצה לתת הערה.

וליד טאהא: יש כאלה שהבליטו את נושא ההייטק, יש כאלה שהבליטו את הנושא הלאומי.

וליד טאהא: אנחנו מדברים בסך הכול על נושא הומניטרי בין-לאומי, על מדינה במלחמה.

וליד טאהא: אני לא בעניין של מי נקלט בהייטק ומי נקלט לא יודע איפה, משיקולים של כסף וביזנס.

וליד טאהא: תומר ורשה, היית בבית המשפט.

שפי פז: תומר ורשה, מה עם גילוי נאות?

שפי פז: ספר להם שאתה עו"ד של מהגרים.

שפי פז: אני יודעת שתוציא אותי, בסדר.

שפי פז: גילוי נאות.

שפי פז: אני רוצה שהוא יגיד פה לפני שהוא מדבר - - -

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

וליד טאהא: שבי בשקט כדי לא להוציא אותך.

שפי פז: אז שיגיד שהוא עו"ד של מהגרים.

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

וליד טאהא: תומר ורשה, בבקשה.

תומר ורשה: טוב, אני עו"ד בעל משרד בתחום זכויות אדם והגירה.

תומר ורשה: אני לא אחזור על דברים שנאמרו בבית המשפט.

תומר ורשה: אנחנו במרחב ציבורי, לא במרחב משפטי.

תומר ורשה: יש פה עניין של אידיאולוגיה ותפיסת עולם, אני לא נכנס לזה.

תומר ורשה: יש ימין ושמאל.

תומר ורשה: אני שם את זה רגע בצד.

תומר ורשה: אנחנו אמרנו שני דברים.

תומר ורשה: דבר אחד, יש עניין האם יש סמכות לשרה או לא.

תומר ורשה: אני לא אגע בזה יותר מידי, אבל יש צו כניסה לישראל שמדבר לא על תיירים.

תומר ורשה: אין את המילה "תייר".

תומר ורשה: מדובר על כניסה כמבקרים, ואנחנו בהחלט אמרנו שמדובר באנשים שמבקרים, ותיכף ניגע בזה.

וליד טאהא: מבקר לא צריך להציג כרטיס טיסה חזרה?

תומר ורשה: ממש לא.

תומר ורשה: אין שום הוראה.

גבי לסקי: זה לא כתוב בחוק.

תומר ורשה: אין שום דבר.

תומר מוסקוביץ': אבל אפשר לשאול אותו את זה.

גבי לסקי: לא כתוב בחוק וזה לא תנאי לקבלת ויזה.

וליד טאהא: זו הייתה הערה שלי, רבותיי.

וליד טאהא: התכוונתי לתת הערה.

תומר ורשה: להיפך.

תומר ורשה: כתוב בתקנות הכניסה: "למטרת ביקור או כל מטרה אחרת", כלומר מראש זה היה דבר פתוח ורחב וברור שאנשים לא מגיעים לישראל רק לעלות למצדה.

תומר ורשה: הם באים לבקר קרובים ולהיות כאן לכל מיני מטרות.

תומר ורשה: דבר שני, באנו ואמרנו שכל החלטה צריכה להתקבל על נתונים.

תומר ורשה: כדי שכל אחד יבוא ויאמר דברים שהם מתבססים על האידיאולוגיה שלו, זה קל מאוד להפריח סיסמאות, אבל יש נתונים בשטח שמוכיחים דבר אחד, של החשש מהצפה, אין לו פשוט שום בסיס.

תומר ורשה: אנחנו היום ב-23 בחודש.

תומר ורשה: אנחנו כבר חודש אחרי המלחמה.

תומר ורשה: נכנסו 9,000 איש.

תומר ורשה: כשמשווים את זה למה שקורה בשנים האחרונות מאוקראינה, אנחנו רואים תמונה יותר מלאה.

תומר ורשה: חמש שנים תמימות, מ-2015 עד 2019 לפני משבר הקורונה נכנסו כל חודש לישראל תיירים מאוקראינה, 11,000.

תומר ורשה: כל חודש נכנסו יותר ממה שנכנסו מאז תחילת המלחמה.

תומר ורשה: זה נתון אחד.

תומר ורשה: נתון שני, 99% מהם יצאו מישראל.

תומר ורשה: דוח נתוני זרים עדכני, יש רק 7,200 שוהים בלתי חוקיים מתוך 665,000 תיירים אוקראינים שנכנסו.

תומר ורשה: כשלוקחים את הנתונים האלה אנחנו מבינים, א', שאין הצפה, ב', שזאת אוכלוסייה שכן יצאה מהארץ, ועכשיו בואו נראה מי מגיע לכאן ולמה.

תומר ורשה: דיברתם על כך שהם לא פליטים ושמדינות אירופה קולטות אותם, אז יש פה שני צדדים לדבר הזה.

תומר ורשה: ב-4 במרץ האיחוד האירופי החליט להעניק זכויות מפליגות לכל הבורחים והנמלטים מאוקראינה.

תומר ורשה: הם מקבלים תושבות לשנה בכל אירופה.

תומר ורשה: מותר להם לנחות בכל מדינה באירופה והם מקבלים הטבות סוציאליות מפליגות, אז עולה השאלה למה הם בכלל צריכים לבוא לכאן, לא למה שאנחנו ניתן להם להיכנס אלא קודם כל למה שיבואו לכאן?

תומר ורשה: הסיבה היחידה שהם מגיעים לכאן זה רק קומץ אנשים יחסית שיש לו כאן בסיס תמיכה רגשית.

תומר ורשה: כל אזרח אוקראיני שאין לו נגיעה לישראל לא יבוא לפה כשהוא מקבל תנאים מפליגים באירופה, ולא יקנה כרטיס טיסה ולא יגיע לכאן כדי להיות תייר.

תומר ורשה: הם לא באים להיות אזרחים.

תומר ורשה: זה אנשים שנמלטו מתופת.

תומר ורשה: זה לא רק עכשיו אם יש להם כסף או מעמד, זה גם אם יש להם בסיס תמיכה רגשית.

תומר ורשה: יש נשים וילדים שהם מרכיבים את רוב הקבוצה.

תומר ורשה: גברים 18 עד 60 נשארו להילחם.

תומר ורשה: הם נמלטים על חייהם ויש דוחות כבר היום במדינות אירופה על סחר ועל ניצול ועל חטיפות ילדים.

תומר ורשה: האנשים האלה מגיעים לכאן אך ורק לקרובי משפחה כדי שייתמכו בהם לתקופה קצובה.

תומר ורשה: אין מה להשוות אותם לזכאי שבות.

תומר ורשה: זכאי שבות זה משהו שאנחנו מעודדים.

תומר ורשה: הם מקבלים אזרחות, אנחנו מתקצבים את זה.

תומר ורשה: נכנסו בשנות ה-90' מיליון עולים, 100,000 בשנה.

תומר ורשה: זה אומר שגם אם יהיו עכשיו עשרות אלפים, זה לא משהו שהמדינה לא יכולה להתמודד, וזה קטגוריה שונה לחלוטין מתיירים אוקראינים שמגיעים לכאן להיתמך לתקופה קצובה ובוודאות יחזרו.

תומר ורשה: למה בוודאות יחזרו?

תומר ורשה: קודם כל כי עד היום כבר 99% חזרו, ו-ב', משום שהם ירצו להתאחד עם האבות, משום שהם לא בחרו לעזוב את אוקראינה.

תומר ורשה: זה לא אנשים שבאו לכאן מראש מהמטרה הזאת.

תומר ורשה: הם ירצו לשקם את חייהם, ואם כבר, הם יחזרו לאירופה שנותנת להם תנאים יותר טובים, אז לפני שמקבלים החלטות שבמדיניות והחלטות שבאידיאולוגיה, אז קודם כל צריך להסתכל על הנתונים.

תומר ורשה: רק דבר אחרון.

תומר ורשה: טופס הכניסה – עד היום בשנים האחרונות רק 4% מסורבי כניסה מאוקראינה, 96% מהאזרחים האוקראינים נכנסים לישראל בלי בעיות.

תומר ורשה: זה אותה סטטיסטיקה שהייתה גם מאז תחילת המלחמה.

תומר ורשה: זה אומר שלא הייתה שום הצדקה לשנות ובכלל למנוע את מה שקרה עד היום, שזה גבול פתוח.

תומר ורשה: הדבר היחיד שזה גרם, אותו טופס ואותו אישור כניסה, מעבר להפרה ברורה של הוראות צו הכניסה לישראל, זה שזה הרחיק את היכולת לביקורת שיפוטית.

תומר ורשה: כשכל עו"ד או כשכל אזרח ישראלי מקבל טלפון מאדם שסורב בטופס הזה, והוא תקוע במדינה באירופה כי לא נתנו לו להיכנס, אין אפשרות לביקורת שיפוטית, אין אפשרות לקחת ייפוי כוח ותצהיר ועובדות ממשרד הפנים, ולהגיש הליך ולקבל החלטה, לכן יש פה מניע פסול שלא מוכיח את עצמו במציאות, כי נתוני איסור הכניסה נותרו בעינם כמו גם הסיבה, עבר הגירתי שלילי.

תומר ורשה: 96% נפגעים כתוצאה מהמדיניות הזאת.

וליד טאהא: תודה רבה.

גבי לסקי: תומר, יש דרך לערער על ההחלטה לא להכניס מי שנמצא בחו"ל?

תומר ורשה: אין אפשרות.

תומר מוסקוביץ': בעיקרון כן.

תומר מוסקוביץ': אולי יותר קשה להחתים על הסכם שכר טרחה מבחוץ, אבל אפשר.

תומר ורשה: איך אפשר להחתים על ייפוי כוח?

גבי לסקי: תומר, זה לא ראוי שאתה עונה לי ככה.

גבי לסקי: אני שואלת אותך האם אפשר לערער?

תומר מוסקוביץ': אמרתי לך, אפשר להגיש.

גבי לסקי: לאן?

תומר מוסקוביץ': אפשר להגיש ערר לבית הדין.

תומר ורשה: כדי להחתים על ייפוי כוח ותצהיר צריך ללכת לקונסוליה ישראל כדי לאמת את זה.

גבי לסקי: אני מכירה את משרד הפנים.

גבי לסקי: אי אפשר לעשות את זה לא בפקס, אז איך אנחנו פותרים את העניין הזה?

תומר מוסקוביץ': אני חושב שבעיקרון, ובית המשפט אמר את זה מיליון פעמים, לאף אחד אין זכות קנויה להגיע לישראל.

תומר מוסקוביץ': בדיוק לפי מה שאמר עו"ד תומר ורשה, בדיוק העניין הזה שכל אחד שיקבל סירוב יישאר פה.

גבי לסקי: לא, לא, הוא בחו"ל.

תומר מוסקוביץ': בחו"ל הוא יכול להגיש.

גבי לסקי: אבל הוא לא יכול להחתים, רק מול הקונסוליה.

תומר מוסקוביץ': למה הוא לא יכול להחתים?

גבי לסקי: בגלל שמשרד הפנים קבע שרק אפוסטיל או - - -

תומר מוסקוביץ': לא.

גבי לסקי: אל תגיד לי לא.

תומר מוסקוביץ': לא, את מדברת איתי על מסמכים של עלייה.

תומר מוסקוביץ': על ייפוי כוח לעו"ד אנחנו לא נבקש על אפוסטיל.

תומר מוסקוביץ': לא נעמוד על אפוסטיל לעלייה.

תומר מוסקוביץ': שינסו אותנו.

גבי לסקי: איך הוא יכול להעביר את זה?

תומר מוסקוביץ': בפקס, בוואטסאפ.

גבי לסקי: אפשר יהיה לעשות את זה בוואטסאפ?

תומר מוסקוביץ': כן, שישלח עו"ד.

תומר מוסקוביץ': שיגישו ערעורים ונראה מה נעשה, אבל אז אני לא מחזיק אותו פה במתקן משמורת.

גבי לסקי: אני בינתיים על השאלה הזאת האם אפשר לערער למישהו שבחו"ל סורב?

תומר מוסקוביץ': כן.

גבי לסקי: השאלה היא איך עושים את זה?

תומר מוסקוביץ': יש פה עו"ד.

תומר מוסקוביץ': שייקח ממנו ייפוי כוח בוואטסאפ ויגיש ערעור.

גבי לסקי: ייפוי כוח בוואטסאפ?

תומר מוסקוביץ': כן.

גבי לסקי: אוקיי, זה בפרוטוקול הוועדה.

גבי לסקי: בסדר, תודה.

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: כן, אילן ברוש, מנהל אגף חירום, משרד הרווחה.

וליד טאהא: תעשה את זה קצר.

אילן ברוש: שלום ליושב-ראש וכל החברים.

אילן ברוש: אני מוניתי להיות הפרויקטור מטעם משרד הרווחה לטפל בכל הסוגיה של, אנחנו קוראים לזה נמלטי המלחמה מאוקראינה.

אילן ברוש: אני רק אציין שמה שתומר אמר והנתונים, יש כיום 8,000 אזרחים שמוגדרים נמלטי מלחמה.

אילן ברוש: שמעתי פה הרבה אמירות שלא רק שהן לא מדויקות, הן גם לא נכונות.

אילן ברוש: אני רוצה להציג לכם את הסל ואת המענה שהמשרד ביחד עם משרד האוצר.

אילן ברוש: הקמנו מענה משולב בין הג'וינט, משרד הרווחה ומגן דוד אדום, שכבר פועל שלושה ימים.

אילן ברוש: אני מסתכל רגע על נתונים מהמוקד.

אילן ברוש: היום נפתחו 377 פניות, מתוכם 205 טופלו.

אילן ברוש: אני יכול לתת לכם פילוח מה הפניות ומה הטיפול.

אילן ברוש: מה שאני מנסה לומר, המדינה נותנת מענה, ואני לא נכנס פה לעניין הפוליטי ולהגדרות.

אילן ברוש: כל מי שהוא על אשרת תייר והוא הגיע למדינת ישראל כנמלט מלחמה, יש לו מוקד שהמספר שלו זה 5130*.

אילן ברוש: אם הוא מתקשר למוקד הזה, המוקד יודע לקבל את הבקשה, לנתח אותה, להפנות אותה לאיש מקצוע דסקאי.

אילן ברוש: הוא יודע לתת לו את המענה ולחזור במיידי לאותו אדם שהגיש את הבקשה.

אילן ברוש: מישהו מחברי הכנסת, אני חושב שחבר הכנסת מוסי רז אמר.

אילן ברוש: בנתב"ג היום יש עמדה איך שיורדים מהמטוס, עמותת סימי ביחד עם ארגוני הנשים.

אילן ברוש: יש לנו עמדה עם פלייר ברוסית ובאוקראינית שמסביר בדיוק מה ניתן לעשות, למי לפנות ואיך לעשות את זה.

אילן ברוש: אני חייב לציין שגם הג'וינט וגם מד"א נרתמו לאירוע באופן מלא ובעיקר החברה האזרחית, העמותה הישראלית להתנדבות ועוד 54 ארגונים.

אילן ברוש: מחר אנחנו מכנסים את כולם תחת קורת גג אחת, שכל אחד יגיד בדיוק מה הוא יודע לתת.

אילן ברוש: בשורה התחתונה, אנחנו יודעים לתת מענה בשלב זה.

אילן ברוש: המדינה ומשרד הרווחה הכין את המסגרת להיערכות לכ-15,000 והיום הוא נותן את זה ל-8,000.

אילן ברוש: אני יכול גם לפרט בגדול את המענים אבל יש מענה והוא מתבצע בשוטף.

וליד טאהא: תודה רבה.

תומר רוזנר: יש לי שאלה ספציפית אליו.

תומר רוזנר: באותו עלון שאתה מדבר עליו, האם גם מצוין שמי שסורב, יש לו זכות לבקש עו"ד, להגיש ערר וכל הדברים האלה?

אילן ברוש: לא צוין.

תומר רוזנר: למה לא?

אילן ברוש: אני אסביר.

אילן ברוש: יש המון נושאים שאפשר לציין בנפרד.

אילן ברוש: יש לנו יועצת משפטית שיושבת בדסק.

וליד טאהא: איפה בנפרד אפשר לציין?

תומר רוזנר: להוסיף שורה שאם סורבת, אמרו לך שאתה לא יכול להיכנס לישראל, יש לך זכות להגיש ערר.

אילן ברוש: אז אני שוב אומר שהמוקד יודע לתת מנעד.

תומר רוזנר: זה שורה, זה לא מוקד.

תומר מוסקוביץ': איפה שהם שמים את הפלייר, זה רק אלה שכבר לא סורבו, רואים את זה.

וליד טאהא: אוקיי, תודה רבה.

וליד טאהא: עינת עובדיה ממכון זולת.

וליד טאהא: אחרי זה ארצה לעבור בזום לאייל סיסו ממשרד החוץ.

אילן ברוש: סליחה, אני חייב ללכת לוועדה אחרת.

וליד טאהא: אתה יכול לקום חופשי, אף אחד לא ימנע ממך.

וליד טאהא: תודה.

עינת עובדיה: תודה רבה.

עינת עובדיה: נאמרו פה הרבה מאוד דברים מאוד חשובים.

עינת עובדיה: הדבר שבעינינו צריך להיות העיקרון המנחה של מקבלי ההחלטות הוא ההסתכלות ההומניטרית, האחריות ההומניטרית שלנו לקבלת האנשים שמגיעים לכאן.

עינת עובדיה: מדובר על בני אדם, על בני אנוש שלכל אחד מהם יש שונות.

עינת עובדיה: לכל אחד מהם יש דרישות אחרות וצרכים אחרים, ולכן אנחנו מבקשים במתווה שהנחנו בפני הוועדה, אנחנו מציעים לנהוג באנשים שמבקשים מקלט כאן בישראל, לנהוג ברגישות ולקחת בחשבון שאלות של מגדר, של גיל, של מצב בריאותי ושל מוגבלות ושל צרכים בנגישות.

עינת עובדיה: שמענו קצת מהנציג של משרד הרווחה שחלק מהדברים מקבלים מענה, אבל אנחנו צריכים לדאוג שהאנשים שמגיעים לכאן, יש התייחסות לשונות ולצרכים של כל אחד מהם כיוון שמדובר בבני אדם.

עינת עובדיה: ההסתכלות עליהם כמכסות או כמספר היא הסתכלות שמרחיקה אותנו רגשית מהמצב הרגשי שלאותם פליטים ואותם מבקשי מקלט שנמצאים כאן.

עינת עובדיה: כשהם בורחים ממלחמה, לא נגמרים להם הצרכים הבסיסיים שלהם.

עינת עובדיה: יש להם ילדים שצריכים לקבל מזון מותאם, יש להם ילדים שצריכים לקבל כאן חינוך מותאם, ילדים שצריכים מישהו יבחן האם הם מקבלים את החינוך שמותאם לגיל שלהם.

עינת עובדיה: יש אנשים עם מוגבלות.

עינת עובדיה: האם מישהו בודק האם לאדם יש מענה למוגבלות שלו או למצב הבריאותי והנפשי שלו?

עינת עובדיה: רוב מבקשי המקלט הם נשים וילדים.

עינת עובדיה: האם מי שקולט את הנשים כאן בדק שהן לא עברו איזשהו ניסיון לניצול או לסחר?

עינת עובדיה: האם בכלל מי שקולט אותם הן נשים?

עינת עובדיה: צריכה להיות פה התייחסות לאנשים שנכנסים לכאן.

עינת עובדיה: העיקרון שצריך להנחות אותנו זה שהם בני אדם, לכן כל שאר העקרונות האחרים הם לא רלוונטיים כשאנחנו מקבלים פליטים לכאן.

עינת עובדיה: זאת צריכה להיות ההסתכלות שלנו גם קדימה, כי כפי שאמר פה חבר הכנסת איתן גינזבורג וכפי שאמר תומר מוסקוביץ' בעצמו, אנחנו לא יודעים כמה זמן המצב הזה עוד יימשך, לכן אנחנו טוענים, בואו לא נגיע למצב שאנחנו מדרדרים את האנשים האלה שהם נדחקים כאן לעוני או למצב של תנאי ניצול.

עינת עובדיה: האחריות שלנו היא פה.

עינת עובדיה: האחריות שלנו היא לא רק כל הזמן להיות אלה שבודקים ובוחנים כמה נכנסו, לא נכנסו, האם מציפים, לא מציפים.

עינת עובדיה: לפני שהם טובעים אנחנו שואלים אותם, אתם באים לפה להשתקע?

עינת עובדיה: אנחנו צריכים לבדוק ולוודא שיש להם פה בסיס שהם יכולים לא להידחק לעוני, לא להגיע לניצול וכמובן לחיות בכבוד, שיהיה להם קיום בכבוד אנושי.

עינת עובדיה: תודה רבה.

וליד טאהא: תודה רבה עינת עובדיה ממכון זולת.

וליד טאהא: אני רוצה לעבור לאייל סיסו.

וליד טאהא: אחרי זה אני חוזר אליך גבירתי.

וליד טאהא: אני אתן לך לדבר ככה שלא תתפרצי כל כמה דקות לדברים של האנשים.

וליד טאהא: אייל סיסו, סמנכ"ל לעניינים קונסולריים, משרד החוץ, בבקשה.

אייל סיסו: צוהריים טובים אדוני היושב-ראש, צוהריים טובים לחברים.

אייל סיסו: עם תומר מוסקוביץ' אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מסודר, ביחד.

אייל סיסו: אחרי שעסקנו במשך כמעט חודש ימים בגבולות, להוציא ישראלים ויהודים ואחרים גם, אנחנו גם מסייעים לחבר'ה שמגיעים מאוקראינה.

אייל סיסו: אנחנו הפעלנו את הטופס במשרד החוץ יחד עם רשות האוכלוסין.

אייל סיסו: אנחנו נותנים אישורי הגעה מרחוק.

אייל סיסו: אני יכול להגיד לכם כאן מספרים.

אייל סיסו: קיבלנו 6,869 פניות עד היום בבוקר.

אייל סיסו: כרגע ממשיכים להשיב לרובם.

אייל סיסו: מעל 5,500 קיבלו טיפול.

אייל סיסו: אושרו 4,319 ומתוכם הוגדרו כפליטים 2,496.

אייל סיסו: נקרא לזה מחסה ארעי, לא כפליטים.

אייל סיסו: החבר'ה ממשיכים לעבוד פה כל יום מהבוקר משעות מוקדמות עד חצות כמעט, ונותנים אישורים ככל שניתן לכמה שיותר אנשים.

אייל סיסו: אני יכול להגיד שהטופס בסופו של דבר שדובר פה, אם זה פגיעה ואם זה שינוי של ההסכם, פטור מאשרות, אז אני לא חושב שזה שינוי פטור מאשרות, זאת פרקטיקה שנהוגה.

אייל סיסו: זה פרקטיקה זמנית של שבועיים ימים בלבד.

אייל סיסו: יש יתרונות רבים לטופס הזה בסופו של דבר.

אייל סיסו: בשלב הזה קודם כל זה מונע את המראות שראינו בנתב"ג עם האלפים שהגיעו וכדומה, עד שהוציאו אותם למלונות.

אייל סיסו: זה מאפשר למדינה להיערך מראש עם מלונות, עם בדיקות קורונה, עם הסעות לאנשים.

אייל סיסו: זה מאפשר למשרד הרווחה להיערך, לעזור לאנשים האלה שמגיעים.

אייל סיסו: יש לזה עוד מספר יתרונות.

אייל סיסו: כמובן יש פה עניין של קורבנות סחר, שאוקראינה הייתה המדינה מספר 1 בארץ שגילינו שיש שם קורבנות סחר.

אייל סיסו: עצם העובדה שאתה בודק את הנתונים לפני כן, אז אתה מונע את הניצול שיש היום בזמן מלחמה, מנשים שהם רוצים להעסיק אותם, להביא אותם כקורבנות סחר לישראל, והטופס הזה מאפשר את זה.

אייל סיסו: אני יכול לתת דוגמה מהבוקר, שאדם בערבות ימיו, הייתי אומר, אדם מאוד מבוגר מזמין נערה כמעט, וטוען שהוא רוצה לארח אותה בביתו כפליטה מהמלחמה, ואתה בודק אותו, לא כהווייתו.

וליד טאהא: אבל כדי להילחם בסחר אפשר היה לעשות את זה כל ימות השנה ולאו דווקא בתקופת מלחמה.

תומר מוסקוביץ': אנחנו נעשה את זה.

אייל סיסו: עושים את כל השנה.

אייל סיסו: אני רק אומר שבזמן מלחמה הפוטנציאל הוא בדרך כלל גדול יותר כי יש הרבה אנשים שברחו משם חסרי כול, ויש לצערנו כאלה שהם רוצים לנצל את זה גם פה.

גבי לסקי: אז בגלל שיש פה אנשים זבלים שרוצים לנצל נשים אוקראיניות צעירות, אז היא לא תוכל לבוא לפה ולהיות במקום בטוח?

וליד טאהא: לא, וגם אי אפשר לדעת לגב רוב המקרים שהם לא כאלה, כי זה קצת גורף.

וליד טאהא: תודה אייל סיסו, סמנכ"ל לעניינים קונסולריים במשרד החוץ.

וליד טאהא: גבירתי, תציגי את עצמך לפרוטוקול, כי הפרוטוקול אני מניח לא מכיר אותך.

שפי פז: הפרוטוקול מכיר אותי.

וליד טאהא: אבל אני לא מכיר אותך, אז תציגי את עצמך.

וליד טאהא: הפרוטוקול יותר חכם ממני.

וליד טאהא: תציגי את עצמך.

וליד טאהא: יש לך שתי דקות, בבקשה.

שפי פז: סבבה, מספיק לי.

שפי פז: אני מדרום תל אביב, מנוסים הרבה זמן במה שנקרא פליטים, מסתננים, מהגרים וכדומה.

שפי פז: אני רוצה להגיד שני דברים בלבד.

שפי פז: דבר ראשון, אני יושבת פה ומקשיבה ואני שומעת ככה, כל זכאי חוק השבות נכנסים, כל מי שיש לו קרוב משפחה מדרגה ראשונה או שנייה נכנס חופשי.

שפי פז: יש עוד 5,000 מכסות לאנשים שאין להם שום קשר.

שפי פז: הרווחה מטפלת.

שפי פז: מקבלים זכויות סוציאליות, הולכים לקבל ביטוח רפואי.

שפי פז: אני רוצה לשאול את השאלה, על מה בכלל הדיון הזה מלכתחילה?

שפי פז: אבל אני יודעת בדיוק על מה הדיון הזה.

שפי פז: הדיון הזה הוא על מה שאנחנו רואים כבר שנים.

שפי פז: אני רוצה להגיד פה משהו לכל הנציגים פה של ארגוני הסיוע למיניהם, זולת, א.ס.ף אני רואה פה וחברי מרצ וכדומה.

שפי פז: אתם חייבים להבין משהו.

שפי פז: אם אתם לא הייתם נלחמים בטירוף, כולל תומר ורשה, נלחמים בטירוף על כל שב"ח, על כל מהגר עבודה, על כל מסתנן, על כל שקרן ועל כל נוכל במשך שנים, אז אולי הציבור היום היה יכול להקשיב לכם קצת ולשמוע את המילה פליט וגם להאמין לכם.

וליד טאהא: תודה רבה.

שפי פז: לא עברו שתי דקות, אבל בסדר.

וליד טאהא: אין לך סמכות לתת דעה שיפוטית על כל מיני ארגונים ולקבוע מה הם כן ומה הם לא.

וליד טאהא: אני רוצה להודות לך.

וליד טאהא: אני עובר באמצעות הזום לשיחה האחרונה ממשרד המשפטים, אביטל שטרנברג.

שפי פז: תשאל את תומר ורשה כמה מהגרי עבודה, הוא סידר להם אזרחות.

וליד טאהא: את סיימת לדבר.

שפי פז: בסדר, אני אצא עכשיו.

שפי פז: תשאל את תומר ורשה כמה מהגרי עבודה, הוא איזרח בארץ.

שפי פז: כמה מסתננים הוא איזרח.

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: סדרנית, תעזרי לה לצאת בבקשה.

וליד טאהא: אני עובר למשרד המשפטים.

וליד טאהא: אביטל, בבקשה.

אביטל שטרנברג: שלום לכולם.

וליד טאהא: מה העמדה של משרד המשפטים על כל ההתנהלות ועל הדיון?

וליד טאהא: האם הקשבת, לא הקשבת?

וליד טאהא: אם לא מעניין אותך, גם נפטור אותך.

אביטל שטרנברג: לא, חס וחלילה.

אביטל שטרנברג: אני הקשבתי בקשב רב מתחילתו של הדיון.

אביטל שטרנברג: אנחנו מלווים את שאר משרדי הממשלה בפעילות שלהם.

אביטל שטרנברג: מדובר בעיקר בשאלות של מדיניות, כשאנחנו מתבקשים לחוות את דעתנו האם המדיניות תואמת את הדין.

אביטל שטרנברג: המדיניות היא מאוד דינמית, עם שינויים כמעט יום-יומיים ואנחנו ממשיכים ללוות ונמשיך ללוות.

וליד טאהא: אוקיי, אני רוצה להודות לך.

קריאה: אני יכול אדוני רק שאלה אחת?

קריאה: שאלה קצרה.

וליד טאהא: לא.

וליד טאהא: אני נאלץ לסיים.

וליד טאהא: הדיון הזה היה ארוך במיוחד.

וליד טאהא: נתנו שעתיים.

וליד טאהא: בדרך כלל דיונים כאלה, הרבה פחות זמן.

וליד טאהא: זה נושא ראוי באמת.

גבי לסקי: חבל, נמצא פה עו"ד - - -

וליד טאהא: יש לי הרבה ששלחו וביקשו, שאי אפשר באמת לתת להם.

וליד טאהא: הנושא הוא כל כך חשוב, כל כך ראוי.

וליד טאהא: היו כאלה שהציגו אותו ממבט כלכלי, ממבט לאומי, ממבט אחר.

וליד טאהא: ישראל היא אחת המדינות בעולם, כאשר יש משבר אנושי, משבר הומניטרי, מלחמה במדינה, היא צריכה להיות חלק גם בנטל הגלובלי בעניין הזה.

וליד טאהא: יש שיקולים אחרים מלבד השיקולים הלאומיים והכלכליים והאחרים.

וליד טאהא: אנחנו בני אדם קודם כל.

וליד טאהא: בעניין הזה הוויכוח הוא לגיטימי וגם הצעקה שקמה על ההגבלה היא לגיטימית.

וליד טאהא: עד עכשיו אני מבין שאלה שנכנסו בתוך חודש במהלך המלחמה, הם הרבה פחות מאלה שנכנסים בדרך כלל בכל חודש מהמדינה הזו לישראל.

וליד טאהא: זה אומר שההגבלות עבדו חזק אפילו.

וליד טאהא: אני לא יודע כמה זה מתיישר עם הערכים שמדינה צריכה לגלות כלפי אומה במשבר, אבל זה המצב.

וליד טאהא: אני חוזר ואומר, הדיון הזה לא היה במסגרת היוועצות עם הוועדה.

וליד טאהא: השרה לא פנתה ולא ביקשה את ההיוועצות ועל כן הדיון הוא ביוזמתי, וגם מאחר ופנו אליי יותר מחבר כנסת אחד, חברת הכנסת גבי לסקי, ורון כץ, ובהמשך לסוגיות שאני קיבלתי מכל מיני גורמים לכנס את הוועדה, על כן הוועדה התכנסה.

וליד טאהא: אני מקווה שתרמנו את חלקנו בוויכוח הזה.

וליד טאהא: המלחמה עדיין נמשכת לצערנו והתופעה הזו עוד תלווה אותנו.

וליד טאהא: אני רוצה להודות לכל המשתתפים.

וליד טאהא: תודה רבה, הישיבה נעולה.