ועדת הכספים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 232, 2022-02-28 09:37

אלכס קושניר: בוקר טוב לכולם, היום כ"ז באדר א' תשפ"ב, 28 בפברואר 2022.

אלכס קושניר: אנחנו מתחילים בדיון חירום של היערכות הממשלה לקליטת גל עלייה הצפוי מאוקראינה.

אלכס קושניר: אנחנו עדים לאירועי לחימה קשים בשטח אוקראינה.

אלכס קושניר: הדבר הזה כמובן משפיע על כלל האזרחים באוקראינה, ואני חושב שכאן הבמה לבוא ולהביע הזדהות עם המצוקה של האזרחים והפליטים, מאות אלפי פליטים, אבל אנחנו כאן במדינת ישראל חייבים להתרכז ביהודים, בעולים החדשים הפוטנציאליים שצריכים לראות בנו, במדינת ישראל בית לאומי לאורך כל השנה ולאורך כל השנים, אבל במיוחד בעתות משבר.

אלכס קושניר: מדינת ישראל במשך כל שנות קיומה הוכיחה פעם אחר פעם שאנחנו יודעים להתגייס בשעות המשבר ויודעים לעשות הכול כדי שהיהודים שנמצאים בחו"ל יבואו למדינת ישראל.

אלכס קושניר: אנחנו כאן חייבים להיות ערוכים ומוכנים לקלוט אותם בצורה המיטבית ביותר.

אלכס קושניר: אני אחזור אחורה לא הרבה זמן.

אלכס קושניר: ב-2014 היו אירועים קשים של פיגועים בצרפת, ואז ממשלת ישראל התגייסה והוציאה תוכנית לאומית שגובתה בהחלטת ממשלה ואחר כך גם עודכנה, ובאמת עשתה את כל המאמץ כדי לאפשר ליהודי צרפת לבוא לישראל.

אלכס קושניר: כרגע אנחנו נמצאים אל מול משבר הומניטרי קשה מאוד שמשפיע על 250,000 זכאי חוק השבות שנמצאים בישראל.

אלכס קושניר: זו החובה שלנו אבל זו גם ההזדמנות שלנו, לכן אני החלטתי לקיים את הדיון הזה היום לנוכח העובדה גם שמסיבה שאינה ברורה, שוועדת העלייה והקליטה אינה מתכנסת, אינה קמה.

אלכס קושניר: אני יודע שיש מחלוקות פוליטיות ואני גם לא ממעיט בערכן, אבל אני חושב שבעת המשבר על האופוזיציה גם לגלות אחריות ופשוט להקים את הוועדה, גם אם זה באופן זמני.

אלכס קושניר: גם אם זה לטפל בדברים שהם אד הוק, ויש פה כל הזמן דברים אד הוק שעולים, לכן אני קורא לחברי האופוזיציה להקים את ועדת העלייה והקליטה, ואם הם לא יעשו, אז אנחנו כאן בוועדת הכספים נמשיך להוביל ולטפל בנושא הזה, כי זה נושא לאומי והוא חובה של כל חברי הכנסת, לא משנה מאיזה צד הם באים, מימין, משמאל, מהקואליציה, מהאופוזיציה וגם כמובן הממשלה.

אלכס קושניר: אני חייב להגיד שממשלת ישראל באמת התגייסה ועושה פעולות אופרטיביות מאוד נכונות גם בהיבט הגיאופוליטי אבל גם בהיבט הסיוע.

אלכס קושניר: נשלח סיוע הומניטרי.

אלכס קושניר: אני חייב לציין פה את עובדי משרד החוץ, את עובדי נתיב ואת עובדי הסוכנות שתוך סיכון חיים של ממש ממשיכים לעבוד, עבדו בתוך המדינה, חלקם עכשיו עובדים על הגבול, פותחים נקודות חדשות כדי לקבל את הקהל.

אלכס קושניר: באמת עושים את מה שהם רק יכולים תוך כדי סיכון חיים כדי להציל את הישראלים שנמצאים שם וגם את היהודים שרוצים לעלות לישראל.

אלכס קושניר: אני רוצה לחלק את הדיון הזה לשניים.

אלכס קושניר: אני אתן קודם כל לנציגים שנמצאים פה, נתיב, הסוכנות היהודית לתת איזושהי סקירה של תמונת מצב נכון להיום, אבל אחר כך אני רוצה לקחת את הדיון למקום אסטרטגי יותר.

אלכס קושניר: יש פה גם חובה וגם הזדמנות להביא לכאן עשרות אלפים של זכאי חוק השבות, כי מדינת ישראל זה הבית הלאומי של העם היהודי ואנחנו כאן חייבים לעשות הכול כדי לפתוח את הדלתות.

אלכס קושניר: עכשיו אנחנו נעבור לחברי הכנסת כמובן, אבל לפני זה יש לנו את שר התפוצות נחמן שי שנמצא בזום.

אלכס קושניר: ניתן לו להגיד כמה מילים.

אלכס קושניר: אחר כך חברי הכנסת ואחר כך עדכון אופרטיבי של נתיב והסוכנות.

אלכס קושניר: אחר כך נעבור לדיון שהוא יותר אסטרטגי.

אלכס קושניר: השר, בבקשה.

נחמן שי: תודה רבה אלכס, בוקר טוב לך ולכל חברי הוועדה.

נחמן שי: אני רואה כמה נציגים פה ואני רואה גם את חברי רמי בלניקוב.

נחמן שי: אנחנו שמחים על הדיון כי הוא ממקד עניין גם בישראל בתחום שאני רואה בו משהו שקצת נעשה רחוק מאיתנו, של סולידריות יהודית וסולידריות ישראלית.

נחמן שי: האתגר של יהדות אוקראינה, של חייה ברגעים האלה ובהמשך עלייה וקליטה בישראל מלווה אותנו כבר שבועות אחדים.

נחמן שי: חברתי פנינה תמנו-שטה, אני וגם נציגי המשרדים השונים והארגונים היהודיים שקשורים בכך, החל מסוכנות דרך נתיב, הג'וינט, חב"ד, קרן הידידות ואחרים, עובדים כבר ממש שבועות במפגשים שבועיים כדי להכין את התשתית גם להתמודדות של הקהילה היהודית מול האתגר וגם לעלייה וקליטה לישראל.

נחמן שי: זה שני דברים שהם משלימים אחד את השני.

נחמן שי: הם לא שונים אחד מהשני.

נחמן שי: בסוף זה נובע מהדאגה והאחריות הנדירים של מדינת ישראל לגורלם.

נחמן שי: אני מאוד גאה לומר את זה שאנחנו המדינה היחידה בעולם שמלווה את אזרחיה בצאתם מאוקראינה, שולחת דיפלומטים.

נחמן שי: 100 דיפלומטים ישראלים פרוסים עכשיו בשבע נקודות גבול לכל אורך גבולותיה של אוקראינה, בינה לבין המדינות השכנות, ועושה מאמצים בלתי רגילים לזהות וללוות ולקבל, ואחר כך גם להאכיל ולהשקות ולהוביל למקומות בטוחים גם ישראלים וגם יהודים שיוצאים מאוקראינה.

נחמן שי: כתוצאה מהמשבר שכבר פוקד את הקהילה היהודית שם ועלול להחריף כמובן ככל שהמלחמה תימשך, אנחנו ממשרדנו שלנו, ממשרד התפוצות הקצנו בסוף השבוע שעבר 10 מיליון שקלים לטובת הקהילה היהודית באוקראינה.

נחמן שי: יש לנו כ-200,000 יהודים.

נחמן שי: אנחנו עשינו את הפעולה הזאת באמצעות שניים מהארגונים היהודיים, ואנחנו נמשיך ונפעיל גם ארגונים אחרים.

נחמן שי: אנחנו רוצים לעזור להם במזון, אנחנו רוצים לעזור לכם בהיסעים.

נחמן שי: הם צריכים לנוע ממקום למקום.

נחמן שי: אנחנו רוצים לעזור להם בתרופות, אנחנו רוצים לעזור להם באבטחה, נושא שהוא הולך ונעשה קריטי מבחינתם.

נחמן שי: את כל הדברים האלה אנחנו גיבשנו ואנחנו מושיטים עזרה.

נחמן שי: אני מקווה מאוד שזה לא העזרה האחרונה של מדינת ישראל לקהילה היהודית שם.

נחמן שי: אנחנו מבקשים מהאוצר שיגדיל את הסכומים שעומדים לרשותנו.

נחמן שי: עד עכשיו הפעלנו רק את התקציב שלנו.

נחמן שי: אני לא באתי לבקש כסף אלא אני מציין את זה.

נחמן שי: אנחנו נרצה לקבל יותר כסף, כי במקביל גם העולם היהודי נענה בנדיבות, גם איחוד הקהילות היהודיות בצפון אמריקה וגם קרן היסוד, שני ארגונים שהם מיומנים באיסוף כספים.

נחמן שי: בארצות הברית שמו כמטרה לגייס 20 מיליון דולר.

נחמן שי: קרן היסוד גם כן מדברת על מיליונים רבים.

נחמן שי: הסכומים האלה יכוונו לעזרה לקהילות היהודיות באוקראינה שאנחנו לא יודעים כרגע מה העתיד שמצפה להם, ולתהליך של העלייה והקליטה לישראל.

נחמן שי: כפי שאמרתי, מדובר לא רק בעזרה כספית.

נחמן שי: לדעתי יש משהו ערכי חשוב ביותר במה שאנחנו עושים.

נחמן שי: אנחנו מרגישים אחריות כלפי יהודי העולם, ברגע הזה יהודי אוקראינה.

נחמן שי: אנחנו רוצים לחבר את הציבור הישראלי אליהם כדי שכל אחד ואחד מאיתנו יחוש אותה תחושה שאנחנו באמת ערבים זה לזה.

נחמן שי: כפי שאמרתי, מדינת ישראל התגייסה ועושה עבודה באמת בלתי רגילה כרגע בתחום הזה, ואני אשוב ואדווח לך, אלכס, לחברי הוועדה בכל שלב שהוא איך אנחנו מתקדמים ומה אנחנו עושים.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: חברי הכנסת, ולדימיר בליאק, בבקשה.

ולדימיר בליאק: תודה רבה אדוני היושב-ראש.

ולדימיר בליאק: אני ראשית רוצה לברך את משרד האוצר על ההתקדמות שישנה בנושא של מתווה הסיוע לעצמאים.

ולדימיר בליאק: אני מקווה שנגיע לעמק השווה ונמשיך בעבודה הסדירה.

ולדימיר בליאק: אני קודם כל רוצה לברך אותך על הדיון החשוב הזה, וגם את העובדים המסורים גם של משרד החוץ וגם הסוכנות וגם נתיב שבאמת עושים כעת לילות כימים על מנת לסייע לאזרחים ישראלים באוקראינה.

ולדימיר בליאק: אני בעצמי ליוויתי מספר אנשים מאזור הקרבות בימים האחרונים, ברמה השעתית, שלשמחתי כבר הגיעו חלקם לפולין וחלקם לרומניה, ובאמת ראיתי את הנאמנות והמסירות וההקרבה של השליחים שלנו.

ולדימיר בליאק: באמת יישר כוח גדול.

ולדימיר בליאק: אני לא שייך לגל העלייה הגדול של תחילת שנות ה-90'.

ולדימיר בליאק: עליתי בסוף שנות ה-90' ולכן אני רוצה לומר כביכול מהצד, שגל העלייה ההוא, התרומה שלו למדינת ישראל, לפיתוח של מדינת ישראל, לכלכלה, לתרבות, לספורט, פשוט אי אפשר להמעיט בערכו.

ולדימיר בליאק: כרגע יש לנו הזדמנות בלתי רגילה לקלוט יהודים, ואני רוצה להרחיב את היריעה.

ולדימיר בליאק: גם באוקראינה וגם ברוסיה יש עשרות אם לא מאות אלפי יהודים שיכולים לעשות עלייה עכשיו ואנחנו צריכים לעשות הכול כדי ליצור את כל התנאים המתאימים כדי באמת לא לפספס את ההזדמנות הגדולה הזאת.

ולדימיר בליאק: לאור הסירוב של האופוזיציה להקים את ועדת העלייה והקליטה, שבאמת הסירוב הזה הוא לא ברור לי, זה מעשה בלתי אחראי, אני מציע לך לבדוק אפשרות להקים במסגרת ועדת הכספים, ועדת משנה להיערכות לקליטת העלייה כדי באמת לתת מענה בנושא הזה, כי באמת אנחנו לא יכולים היום לעמוד מהצד.

ולדימיר בליאק: להתגייס ולעשות הכול כדי לא לפספס את ההזדמנות הגדולה הזאת.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: אנחנו נקיים את זה בוועדה הראשית כל עוד אנחנו בעת חירום, ואחר כך אם ועדת הקליטה באמת לא תקום, אז נקים גם ועדת משנה.

אלכס קושניר: נירה, בקשה.

נירה שפק: בוקר טוב, קודם כל אני מצטרפת למה שנאמר.

נירה שפק: אני רוצה לברך את שר החוץ ומשרד החוץ שמנהלים 24/7 את החמ"ל, הקונסולים שנמצאים ומגיעים גם ברומניה, גם באוקראינה, בכל מקום, לשגרירות בישראל ופולין, לעובדים שנמצאים בכל המעברים, לסוכנות, לנתיב שמנהלים באמת מבצע.

נירה שפק: אני רואה את זה מהצד ואני אומרת, אני ממש מרגישה כמו במבצע צבאי שאותו אני מכירה מצוין.

נירה שפק: כל מעברי הגבול, פולין, הונגריה, רומניה, סלובקיה ומולדובה מלאים באנשי משרד החוץ, ובמקביל מנהלים את מאמץ הסיוע ההומניטרי של אגף מש"ב.

נירה שפק: אני חושבת שכל זה, זה נאמר וזה נשמע כאילו כלום אבל זה המון.

נירה שפק: זה מטורף וזה תחת אש וזה מנוהל בצורה מדהימה.

נירה שפק: כל הזמן אנחנו אומרים, אנחנו מתכוננים, מתכוננים, מתכוננים.

נירה שפק: הנה בזמן אמת מדינת ישראל היא הראשונה והיחידה בינתיים שמנהלת את המבצע הזה.

נירה שפק: זה גם מביא אותנו לעוד מקום.

נירה שפק: תמיד מדברים, מדינת ישראל, האם היא בתוך עצמה?

נירה שפק: ואנחנו רואים מה נעשה גם בקהילות העולם וגם למען קהילות העולם, הקהילות היהודיות בעולם, וזה פשוט מדהים לראות את זה.

נירה שפק: רק היום בבוקר הייתה לי ישיבה שבה נודע לי על תרומה של 25,000 דולר לקו חם מאחת מהקהילות בעולם דרך הסוכנות.

נירה שפק: זה לא מובן מאליו.

נירה שפק: זה אנשים שבעצמם יש להם את האתגרים שלהם.

נירה שפק: אני ממש מברכת מכאן וחושבת שצריך לאור זאת לשבת רגע ולחשוב גם תחת תפקידנו כאן בוועדת כספים, לראות איך אנחנו בוחנים האם המענה שתכננו אכן נותן פתרון הולם למצבים כאלה, ואם לא, איך אנחנו דואגים שזה יקרה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: מיכל בבקשה.

מיכל מרים וולדיגר: בוקר טוב, גם אני מברכת על הדיון.

מיכל מרים וולדיגר: הוא חשוב ביותר.

מיכל מרים וולדיגר: לא רוצה להכניס עכשיו פוליטיקה בין קואליציה לאופוזיציה, אבל בגלל שעשיתם את זה, אני גם אגיד איזה משפט.

מיכל מרים וולדיגר: אני חושבת שהאופוזיציה לוקחת אחריות.

מיכל מרים וולדיגר: אני חושבת שמי שלא לוקח אחריות זה הקואליציה שלא דואגת לזה שכל חברי האופוזיציה יהיו משמעותיים בכל הוועדות, אז לא נכניס את הדבר הזה לפה.

מיכל מרים וולדיגר: רק ציינתם אז גם אני מציינת.

מיכל מרים וולדיגר: לגופו של עניין, בהחלט מברכת את מה שנעשה עד כה.

מיכל מרים וולדיגר: אני מצפה לשמוע יותר בפירוט מה בדיוק נעשה, אבל אתמול פניתי במכתב גם לשר החוץ, גם לשרת העלייה והקליטה, גם לשר הבריאות בבקשה שישימו דגש גם על סיוע נפשי.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו נערכים פה במדינת ישראל לקליטה פיזית של העולים שיעלו בעזרת השם, אבל חשוב לי ביותר להדגיש שלא די בכך.

מיכל מרים וולדיגר: חשוב מאוד לדאוג לחבילת סיוע, גם סיוע שיהיה סיוע ראשוני מיידי אקוטי של שניים-שלושה מפגשים לעולים האלה, עם אנשי מקצוע שידברו בשפה, שיכירו את התרבות וידעו איך לקלוט אותם, ובוודאי למצבים מורכבים יותר שתגיע חבילת סיוע נפשי מורכבת יותר של אנשי קשר שיוכלו ללוות ליווי מסיבי יותר של עד 12–24 פגישות לכל עולה.

מיכל מרים וולדיגר: יש כאן באמת צורך מיידי בדבר הזה והוא נוגע מאוד לצד הכלכלי, כי צריך להכשיר את אנשי המקצוע ולדאוג גם לזה שלא נפספס עלייה כל כך חשובה, שילכו פה לאיבוד בלי החוסן הנפשי והרגשי.

מיכל מרים וולדיגר: כל עלייה שהיא אבל בוודאי כשמגיעים ממלחמות ומירי, עם ילדים, מאוד מתח נפשי, צריך לעזור להם גם בקטע הזה.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

אלכס קושניר: יוסי.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להיות קצר כי אני חושב שבעיקר באנו לשמוע את המשרדים.

יוסף טייב: אני כן רוצה לברך גם את משרד החוץ, נתיב, הסוכנות, משרד הקליטה, שי שאני מכיר ומוקיר את העבודה הנהדרת שהוא עושה.

יוסף טייב: אני הייתי כן רוצה, רק אם תוכלו בהמשך להתמקד ולהבין מה ההיערכות של מדינת ישראל, של ממשלת ישראל להתפתחות רחבה יותר של מה שקורה כאן, כי אנחנו כרגע כמובן נותנים את המענה ההולם והייתה היערכות טובה אל מה שקורה כרגע באוקראינה, אבל אנחנו לא יודעים איפה הפרומו הזה הולך להתפתח.

יוסף טייב: הוא יכול להתפתח, אני מקווה שלא, אבל למדינות נוספות עם נוכחות יהודית או בעלי זכות חוק השבות, רחבה הרבה יותר כמו צרפת למשל עם חצי מיליון יהודים, ואז האם אנחנו באמת מוכנים להיערכות וקליטה של כמות כזאת במסה אחת של עולים?

יוסף טייב: זה הדבר הראשון.

יוסף טייב: הדבר השני, האם אנחנו ערוכים מול מרכזי קליטה וכל מה שקורה ברמה ההוליסטית פה בישראל.

יוסף טייב: אנחנו שמענו מה שר התפוצות ומה המשרדים נותנים שם.

יוסף טייב: זה מבורך ואני חושב שצריך גם להוסיף שם.

יוסף טייב: כל יהודי באשר הוא, הוא חשוב, וכל המציל נפש אחת מישראל, כאילו קיים עולם מלא.

יוסף טייב: אני חושב שזו חובתנו.

יוסף טייב: אני חושב שהאחריות הלאומית גם של האופוזיציה בזה שאנחנו נוכחים פה בדיון, אדוני היושב-ראש, מראה את החשיבות של הנושא ועד כמה שאני חושב שאנחנו כמדינה, ולא משנה אופוזיציה וקואליציה, צריכים להירתם לנושא.

אלכס קושניר: יוסי, אין ספק שאתה פועל המון למען העלייה.

אלכס קושניר: אנחנו עשינו את זה יחד בקדנציה הקודמת בוועדת העלייה והקליטה.

אלכס קושניר: עכשיו אנחנו עושים את זה בוועדת כספים.

אלכס קושניר: אני שנייה עושה רגע הפסקה קצרה.

אלכס קושניר: יש לנו את מנכ"ל משרד האוצר, רם בלניקוב.

אלכס קושניר: בבקשה תעלו אותו בזום, הוא רוצה להגיד כמה מילים.

רם בלניקוב: בוקר טוב לכולם, קודם כל נמצא שם הנציג שלנו לכל בעיה שתצטרך, עלי בינג.

רם בלניקוב: יש לי מסר אחד משר האוצר וממני בשמו, שנושא התקציב לא יעצור אפילו רבע עולה.

רם בלניקוב: מה שצריך זה מה שניתן, רק תביאו כמה שיותר.

רם בלניקוב: זהו, יותר מזה אין לי מה להאריך.

רם בלניקוב: אנחנו מתואמים עם משרד הקליטה, עם הסוכנות, עם משרד החוץ, עם משרד התפוצות, עם כל מי שצריך להיות.

אלכס קושניר: תודה רבה רם, מסר מאוד מאוד חשוב.

אלכס קושניר: מיכל שיר, בבקשה.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה אדוני היושב-ראש.

מיכל שיר סגמן: אני לא אאריך.

מיכל שיר סגמן: אני רק אומר, בשלושה שבועות האחרונים אני וחברי, חבר הכנסת יצחק פינדרוס קיימנו מספר מפגשים בשדולה לחיזוק יהדות התפוצות.

מיכל שיר סגמן: אתם יודעים, אנחנו לפני שלושה שבועות קיימנו את הדיון, עוד אף אחד לא חשב שיתפתח, לא יתפתח, ובאמת דיברנו עם רבני העיר, וככל שהאירוע הלך והתגלגל, אנחנו גילינו מה זה לב יהודי, ולב יהודי אומר שמדינת ישראל קראה מן הסתם לצוותים, צוותי חינוך, צוותים תומכים, גננים, גננות, מורים, מורות, תמיכה שוטפת של מדינת ישראל בתוך הקהילות היהודיות עמדה להעלות אותם על מטוסים והם סירבו.

מיכל שיר סגמן: הם ממש פתחו במלחמה מול המדינה, אנחנו לא נוטשים את הקהילה שלנו, אנחנו לא נוטשים את הילדים, אנחנו לא נוטשים את ההורים, אנחנו לא נוטשים את הקהילה ואת האנשים שכרגע זקוקים לנו, וזה היה אחד המאבקים שכמובן נפתרו מאוד מהר כי המדינה אפשרה להם, אבל זה פשוט היה מחמם לב לראות את האכפתיות של האנשים במקום.

מיכל שיר סגמן: אנחנו כנראה כאן לא נפתור את הנושא של המלחמה הזו, אבל אנחנו כן נילחם, וזאת חובתנו להילחם עבור כל יהודי ויהודי עד אחרון היהודים שאם ניתן, אנחנו נצליח להוציא אותו ולהציל אותו, את ילדיו ואת משפחתו.

מיכל שיר סגמן: אני מאוד שמחה על דברי משרד האוצר, שכסף כאן לא יהווה שום חסם, ואני מברכת אותך אדוני היושב-ראש על קיום הדיון החשוב הזה.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: טטיאנה מזרסקי, בבקשה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בוקר טוב לכולם, ליבנו עם הקהילה היהודית באוקראינה עכשיו, לאלפי אזרחים שלמדינת ישראל יש חברים וקרובי משפחה שעדיין נותרו באזור הלחימה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: באמת שאפו, כבר אמרו.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני מצטרפת לתודות לעובדי משרד החוץ שמ-11 בפברואר כבר נמצאים בכוננות ובמצב חירום ונותנים שירות בלתי רגיל.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הם לא נמצאים בתנאים כתנאים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הם עוברים ממקום למקום, מקייב ללבוב, מלבוב לורשה, עושים עבודה מדהימה יחד עם עובדי הסוכנות היהודית והשליחים ונתיב.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: באמת תודה רבה מכל הלב.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני מקבלת כל יום מספר פניות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנשים פונים ומבקשים, תחלצו אותנו מהמקום הזה, תעזרו לעבור גבול מאוקראינה או לסלובקיה, למולדובה, לפולין.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנשים נתקעים שם למרות שמשרד החוץ קרא לכל אזרחי ישראל עוד בתחילת פברואר, חזרו הביתה, אנחנו מחכים לכם בבית, תחזרו לישראל.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לא חזרו, עכשיו נמצאים במצב קשה וחובתנו לעזור לכם לעבור את התקופה ולחזור הביתה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני פונה גם לכל מי שנמצא בתפוצות, גם באוקראינה, גם במדינות אחרות, יהודים, פה הבית שלנו, בואו הביתה, אנחנו מחכים לכם.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: משרד הקליטה, כל משרדי הממשלה, כנסת, כל אזרחי ישראל פותחים את זרועותינו.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו מחכים לכם.

אלכס קושניר: תודה רבה טטיאנה.

אלכס קושניר: עופר כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: שלום, אני צרוד, אני מקווה שזה יהיה סביל.

עופר כסיף: קודם כל אני מתנצל, אני צריך לצאת תיכף לוועדה אחרת, אבל היה לי חשוב להשמיע קול תרתי משמע, אחר.

עופר כסיף: דבר ראשון, אני לא רוצה להתייחס כאן לעמדתי הידועה בכל הנושא של חוק השבות, מדינה יהודית וכן הלאה.

עופר כסיף: עמדתי ידועה, אני לא רוצה להתייחס לזה, אבל חשוב לי להזכיר את זה שאני חושב אחרת מהחברים פה, אבל כן חשוב היה לי להגיד בוועדה הזאת את הדברים הבאים.

עופר כסיף: בישראל יש מיליוני אנשים שחיים במצוקות בלתי אפשריות, נכים, קשישים, מובטלים בעיקר אחרי הקורונה.

עופר כסיף: רק אתמול קראנו כתבה לגבי מצבם של אנשים שלא הצליחו לחזור למסגרת העבודה ובגלל ההחלטה לגבי החל"ת בין השאר, לא זכאים לאבטלה.

עופר כסיף: שמענו את מנכ"ל האוצר בשם שר האוצר.

עופר כסיף: אני חושב שהמדינה מחויבת להשקיע קודם כל באוכלוסיות האלה לפני שמדברים על אוכלוסייה שהיא איננה אזרחית פה.

אלכס קושניר: אין שום קשר בין הדברים.

עופר כסיף: יש קשר, ועוד פעם, בלי להיכנס לעניין הפוליטי של עמדתי, זה לא העניין.

עופר כסיף: ברגע שאומרים שאין הגבלה, כך הבנתי, על התקציב שמתכננים להשקיע באנשים שיגיעו מחו"ל, לא משנה כרגע מי, אבל יש כמה וכמה הגבלות על האוכלוסיות המוחלשות בישראל כשהזכרתי רק את חלקן.

עופר כסיף: אנחנו כולנו רואים מה קורה עם הנכים למשל שנאבקים עכשיו.

עופר כסיף: אני הולך עכשיו לוועדת הבריאות משום שלא מימשו את ההסכם עם המתמחים, והזכרתי את הקשישים ואת ניצולי השואה.

עופר כסיף: להם אין כסף אבל לאלה שהם לא אזרחים, יש כסף רק משום שבעורקיהם זורם כביכול דם של "גזע עליון"?

עופר כסיף: זה מאוד לא נסבל, חברים.

עופר כסיף: מאוד לא נסבל.

אלכס קושניר: טוב, אני רוצה למחות על מה שאמרת משתי סיבות.

אלכס קושניר: סיבה אחת, המדינה הזאת, מדינת ישראל הוקמה על ידי העולים שהגיעו מכל קצוות התבל.

עופר כסיף: זה לא רלוונטי.

אלכס קושניר: הוקמה עבור העולים שיגיעו מכל קצוות התבל.

אלכס קושניר: מדינת ישראל היא קודם כל בית לאומי של העם היהודי, ומדינת ישראל עשתה הכול ותמשיך לעשות הכול כדי להושיט יד ליהודים ולמשפחות שלהם שנמצאות במצוקה, והיא תמיד תפתח את הדלת עבורם.

אלכס קושניר: זה שיש פה קונצנזוס גם באופוזיציה וגם בקואליציה וגם כמובן בממשלה, ועוד מעט נשמע את הממשלה, אני חושב שצריך לברך על כך.

אלכס קושניר: אין לזה שום קשר לבעיות שיש לנו בפנים והאתגרים שיש לנו בפנים, ויש לנו, וגם אותם אנחנו נפתור, אבל אין לזה שום קשר.

אלכס קושניר: תודה רבה עופר כסיף.

עופר כסיף: זאת התחמקות.

עופר כסיף: אני רק מתנצל שאני יוצא.

עופר כסיף: זה לא קשור למה שאמרת, זה הכול.

אלכס קושניר: אין בעיה, בסדר גמור.

מיכל מרים וולדיגר: גם אני צריכה לצאת.

אלכס קושניר: אין בעיה.

אלכס קושניר: טוב, אני קודם כל רוצה לברך את הנוכחים פה.

אלכס קושניר: הגיעו המשנה למנכ"ל, דוד אבטה, של משרד העלייה והקליטה, אילן שוחט, מנכ"ל הנגב והגליל.

אלכס קושניר: אני חייב להגיד שגם השרה פנינה תמנו-שטה, דיברתי איתה גם אתמול בערב וגם היום בבוקר, ואני אתן כמובן לדוד לפרוס את מה שמשרד הקליטה כבר עשה וגם מתכוון לעשות.

אלכס קושניר: אני חייב להגיד שההיערכות של השרה התחילה עוד קודם לכן, עוד לפני שהתחילה ההסלמה, ואפשר לברך על כך, וכמובן המשרד לנגב וגליל שכבר היום מקדם תוכנית לעידוד עלייה לנגב וגליל.

אלכס קושניר: זה מאוד חשוב ואפשר לברך.

אלכס קושניר: יש פה את סגנית ראש נתיב, יוליה דור.

אלכס קושניר: גילוי נאות, אני גם הייתי מנכ"ל משרד הקליטה וגם ראש נתיב, אז עבדנו עם יוליה צמוד במשך תקופה מאוד ארוכה.

אלכס קושניר: אני בטוח ואני יודע שאתם עושים את המקסימום שאתם יכולים תוך כדי סיכון חיים של השליחים.

אלכס קושניר: אני מדבר גם עם השליחים.

אלכס קושניר: באמת אתם עושים עבודה מעל ומעבר.

אלכס קושניר: שי פבר, מנהל יחידת העלייה והקליטה של הסוכנות היהודית, גם עם הרבה מאוד שיחות בימים האחרונים.

אלכס קושניר: אני אתן לכם כמובן להציג, ואני שמח לברך את נציגי השלטון המקומי, את חברי רומן פרס, סגן ראש עיריית יקנעם, ופבל פולב, סגן ראש עיריית אריאל.

אלכס קושניר: אני יודע שיש גם הרבה אנשים שנמצאים בזום.

אלכס קושניר: ניתן לכולם לדבר אבל לפני כן אני רוצה שנתמקד בתמונת מצב אופרטיבית היום, מה קורה עכשיו, ואנחנו נתחיל מנתיב.

אלכס קושניר: יוליה, בבקשה.

יוליה דור: טוב, אני קודם כל אתן לנו איזשהו רקע כדי שנוכל לקיים את הדיון הזה מול נתונים מאוד ברורים.

יוליה דור: קודם כל אם אנחנו מדברים על זכאי חוק השבות באוקראינה, אנחנו מדברים על אוכלוסייה של כ-200,000 זכאים.

יוליה דור: בפריסה של קייב משהו כמו מ-30,000 עד 40,000, דניפרו, 25,000–30,000, אודסה, 20,000–25,000 וחרקוב, 20,000–25,000 זכאי חוק השבות.

יוליה דור: בכל האוכלוסייה הזאת נכון לרגע זה אנחנו מזהים שלוש מגמות עיקריות.

יוליה דור: יש יהודים שבוחרים לא להתפנות.

יוליה דור: הם נשארים במקום המוצא שלהם.

יוליה דור: זו ההחלטה המודעת שלהם.

יוליה דור: אנחנו מדברים גם על אזורי קרבות וגם את זה צריך לקחת בחשבון כשאנחנו מעלים באמת את הסוגיות של פינוי ומילוט לאותה אוכלוסייה.

יוליה דור: יש אנשים שהם עוברים במערב קודם כל לאזור של לבוב, צ'רנוביץ, מוקצ'בו לגבולות עם פולין, עם הונגריה, עם סלובניה.

יוליה דור: האנשים האלה נמצאים בדרכים מאוד ארוכות.

יוליה דור: לוקח להם ימים ארוכים תחת סכנת חיים לחצות קילומטרים ארוכים.

יוליה דור: בין קייב ללבוב יש לנו משהו כמו כמעט 600 קילומטר וזה כרגע כביש שבשגרה אנחנו היינו לחצות אותו תוך חמש-שש שעות.

יוליה דור: כרגע זה יכול להימשך ימים ארוכים, שוב, תחת סכנת חיים של אותם אנשים שנמצאים במכוניות או באוטובוסים במעבר מאוד ארוך, וכמובן האוכלוסייה השלישית שהתחלנו לזהות אותה כבר בשבוע האחרון מאז שהגבולות הם פולין, רומניה, מולדובה וסלובניה נפתחו, אלה אוכלוסיית הפליטים וצריך לקחת את זה בחשבון.

יוליה דור: מדובר על פליטים לכל דבר גם מבחינת המעמד שלהם וגם מבחינת המאפיינים ההומניטריים של אותן אוכלוסיות.

יוליה דור: בכל שלושת האוכלוסיות ישנם המבקשים לעלות לישראל, גם אלה שנמצאים באזור הקרבות, גם אתה שנמצאים בדרכים כדי להגיע לגבול או למצוא לעצמם איזשהו מקום מעבר תוך כדי, וגם אלה שחצו במהלך הימים האחרונים את הגבולות ונמצאים בפולין, מולדובה, הונגריה ורומניה.

יוליה דור: זה משהו שצריך להבין.

יוליה דור: זה כמובן הופך את העבודה המשותפת שלנו עם הסוכנות היהודית לעבודה מאוד מורכבת.

יוליה דור: זה אומר שאנחנו צריכים כאן לבנות מתווים שחלק מהמתווים האלה פחות רלוונטיים במיוחד אם אנחנו מדברים באמת על אזור הקרבות, כי הכניסה שלנו כרגע לאזור הזה היא לא כניסה אפשרית גם בגלל המרחב האווירי שכרגע סגור.

יוליה דור: אני חושבת שכולנו חשופים לתקשורת ומבינים מה קורה שם.

יוליה דור: תמונת המצב הזאת מחודדת גם בנושא של ביטחון אישי מאוד ירוד במעברי הגבול.

יוליה דור: התמונה שהייתה לנו היא תמונה שמצטיירת כרגע אחרת.

יוליה דור: אנחנו מזהים מצב שהוא קרוב מאוד להיות אסון הומניטרי בגבולות.

יוליה דור: האנשים מוצאים את עצמם בגבולות מחכים ימים ארוכים עד שמגיעים למעבר הגבול.

יוליה דור: יש לנו גבולות שהם עמוסים פחות.

יוליה דור: יש לנו גבולות שהם עמוסים יותר.

יוליה דור: משרד החוץ עושה פה עבודה נהדרת, קודם כל למפות את העומסים ולדעת לנייד את האנשים שמעוניינים באמת לחצות את הגבול גם בקרב הישראלים וגם בקרב היהודים.

יוליה דור: זה עדיין לא עושה את החוויה הלא פשוטה הזאת של להיות עקור מהבית שלך ולהגיע למקום שהדרך אליו היא מאוד ארוכה.

יוליה דור: אנחנו מודעים גם למצב דינמי מאוד גדול.

יוליה דור: אם לפני יומיים ידענו שכל אחד מהיהודים שלנו יכול לחצות את הגבול, אתמול בבוקר אנחנו כבר קיבלנו את הצו הנשיאותי שכל הגברים בגיל גיוס, והגיוס שם הוא מגיל 18 עד 60, לא יכולים לעזוב את אוקראינה.

יוליה דור: זה מקשה מאוד על היכולות שלנו להוציא את האנשים, גם אגב לאלה שכבר יש להם אשרת עלייה והם לכאורה כבר לא זקוקים לטיפול שלנו כדי לעשות את העלייה.

יוליה דור: הצו הזה הוא ברמה מאוד קפדנית, נמצא באכיפה של השלטונות במקום, ואנחנו גם יודעים, לפחות שומעים שיש איזושהי הבנה שיכול להיות שגם הנשים יכנסו בגילאים מסוימים לפרשנות הזאת, וגם את זה צריך לקחת בחשבון.

יוליה דור: אנחנו מזהים לפחות בעבודה שלנו בנקודה הזמנית שהוקמה בלבוב, שהצלחנו בכל זאת לתת שם עבודה ולקבל לא מעט קהלים, מאות אנשים שהגיעו בנוסף לרישום הראשוני שנוסף, היה שם תור חי שהתמלא משעה לשעה, שיש לא מעט פניות שאנחנו מגדירים כזיופים וצריך לקחת אותם בחשבון.

יוליה דור: זה אומר מבחינתנו שהבדיקה שנתיב מומחה בה לא יכולה להתרחש אחרת.

יוליה דור: אנחנו צריכים למפות מי האנשים שיש להם זכאות, שיבואו לישראל וימשיכו להוכיח את הזכאות שלהם גם מול משרד הפנים וגם מול המקומות הרלוונטיים האחרים, ולכן על אף החירום שאנחנו נמצאים בו, וכל שליחי נתיב נמצאים שם כרגע, הבדיקה היא לא בדיקה חלקית או לא בדיקה זריזה אלא עם כל המשמעויות לבדיקה.

יוליה דור: אנחנו מזהים שיש פה גם איזושהי תנועה שהתחילה של זכאי חוק השבת שהגיעו מאוקראינה למדינות כמו מצרים ומתחילים להגיע גם מגבולות של מדינת ישראל.

יוליה דור: זאת איזושהי תופעה.

אלכס קושניר: גבולות יבשתיים.

יוליה דור: יבשתיים.

יוליה דור: זאת איזושהי תופעה מעניינת שאנחנו מזהים ולכן מבחינת ההיערכות שלנו המעמס הוא לא רק במדינות שכנות לאוקראינה אלא גם כאן, גם בנתב"ג וגם במקומות שאנחנו יכולים לקלוט את האנשים האלה ולתת להם שירות שמדינת ישראל מחויבת לתת בכל מצב ובכל - - -

אלכס קושניר: מה הפריסה עכשיו, יוליה?

יוליה דור: הפריסה כרגע היא כזאת: קודם כל אין לנו אפשרות לעבוד באוקראינה וזה משהו שחשוב להבין.

יוליה דור: נכון לרגע זה בפולין נמצאים חמישה שליחי חוק השבות.

יוליה דור: כל אחד מהם מסוגל לקבל כ-100 איש ביום.

אלכס קושניר: 100 משפחות או 100 איש?

יוליה דור: 100 איש ביום.

יוליה דור: זה משהו כמו 20–25 משפחות.

יוליה דור: אלה סדר-גודל של בדיקות שלנו בחירום.

יוליה דור: אני קודם כל מודה לך אדוני יושב-ראש הוועדה על מילות ההערכה, אבל באמת כדי להבין, האנשים לא באים לעבודה ב-09:00 ועוזבים ב-16:00.

יוליה דור: יש שם משמרות 24/7, וגם כשהמשמרת מסתיימת ואנחנו רואים שהתור הה מתמלא, אף אחד לא הולך לישון.

יוליה דור: יש לנו סיטואציות שאנשים שלנו עובדים 24 שעות ואפילו יותר תוך כדי תנועה, כי יש פה סיטואציות שאנחנו נאלצים גם לפנות את השליחים שלנו ממקום למקום.

יוליה דור: יש פה מודיעין שמאפשר לנו איזושהי שליטה וגם הבטחה של חיי השליחים שלנו יהיו מוגנים.

אלכס קושניר: יוליה, שנייה, אני עוצר אותך.

אלכס קושניר: אני רוצה שפשוט חברי הכנסת יבינו את המשמעות.

אלכס קושניר: אותם שליחים גם של נתיב וגם של משרד החוץ פונו מבתיהם כי הם גרו שם בשליחות בדירות עם רכוש והכול.

אלכס קושניר: פונו מבתיהם.

אלכס קושניר: אמרו להם, תיכנסו לרכבים, תעזבו ללביב.

אלכס קושניר: מלביב תעזבו לפולין.

אלכס קושניר: גם אותם שליחים שהיום נותנים שירות 24/7 כמו שיוליה אומרת, הם בעצם עצמם פליטים.

אלכס קושניר: אין ספק שאנחנו כאן בכנסת נעמוד על כך שכל הרכוש שלהם וכל הזכויות שלהם יוחזר ויפוצה, כי לא יכול להיות ששליחי מדינת ישראל בסופו של דבר נמצאים בסוג של פליטים.

יוליה דור: לגמרי, אז חמישה כרגע בפולין.

יוליה דור: המספר הזה קודם כל משקף את הגל המשמעותי ביותר שמגיע מאוקראינה.

יוליה דור: זה הגל הגדול ביותר.

יוליה דור: יש לנו מתגבר נוסף בקישינב.

יוליה דור: מולדובה היא המדינה שקולטת בעיקר אנשים שמגיעים מדרום אוקראינה ואודסה שנמצאת במרחק של כמה שעות נסיעה מהמקום.

יוליה דור: אתמול בלילה נחתו מתגברים בבודפסט, הונגריה, ובוקרשט, רומניה.

יוליה דור: אנחנו מזהים במאמץ משותף יחד עם הסוכנות היהודית שיש לא מעט אנשים שמצליחים להתקדם.

יוליה דור: לפני ההערכות שלנו זה גל שהולך לגדול ולכן כשאנחנו מדברים על משמעות האסון והדרמה הזאת, הוא לא מסתכם באוקראינה בלבד.

יוליה דור: יש לו השפעה על אירופה בצורה מאוד בולטת כבר בשלב הזה, שקולטת כרגע אוכלוסייה שמוגדרת כאוכלוסיית פליטים לכל דבר.

נירה שפק: יוליה, יש לי שאלה.

נירה שפק: לכל המעברים האלה שהזכרתי אותם גם כי אנחנו מכירים ועוקבים אחרי הפניות, יש פערים?

נירה שפק: הוועדה כאן לא רק באה לקבל סקירה אלא גם - - -

אלכס קושניר: תני להם לסיים, אז נשאל - - -

יוליה דור: אני מגיעה לחסמים.

יוליה דור: תיראי, מה שאנחנו רואים במעברים כרגע, וזה איזשהו עדכון של הנחת עבודה שהייתה לנו בהתחלה, שלא מדובר על מעבר גבול שאנחנו מכירים בשגרה.

יוליה דור: זה צווארי בקבוק שנוצרו שם.

יוליה דור: אני לא רוצה להיכנס לסיבות, אבל יש שם את הצד האוקראיני מצד אחד והצד הקולט בצד שני, שהמעברים האלה הם מעברים מאוד איטיים בעיקר סביב אותו הצו הנשיאותי שיצא, של 18 פלוס, שבאמת יודעים למפות את האנשים וגם להחזיר את האנשים שעמדו את הימים הארוכים כדי לעבור את הגבול, לכן נכון לרגע זה אחרי בדיקה מאוד מעמיקה בכל מעברי הגבול שקיימים כרגע עם אוקראינה, ההחלטה שנתיב קיבל זה לא לעמוד במעבר.

יוליה דור: זה לא בטיחותי, זה לא הומניטרי וקודם כל זה לא מקצועי.

יוליה דור: מה שמאפיין את האוכלוסייה הזאת של יהודים, ומבחינתי זה נכסיות שצריך לשמר עליו וקודם כל גם להבין שהיא קיימת, שהאוכלוסייה הזאת ברגע שהיא עוברת את הגבול, רואה את הנציגויות הרשמיות של מדינת ישראל, שזה שגרירות, כמקור שמגיעים אליו כדי לקבל שירות, וזה משהו שחשוב מאוד להבין.

יוליה דור: בעיניי זאת תוצאה מצוינת של מדינת ישראל מול אותן אוכלוסיות, לדעת שבמשבר, בכל מדינה ומדינה יש להם שגרירות ישראל שהם יכולים לבוא גם אם הם לא ישראלים אלא ישראלים בפוטנציאל - - - אנחנו מדווחים באמצעות השגרירות בורשה שיש עשרות פניות, ואנחנו מאמינים שהמספרים האלה יגדלו מאוד מהר, של יהודים שהצליחו לעבור את הגבול ונמצאים כרגע בדרכם לשגרירות כדי לקבל את השירות.

יוליה דור: אנחנו מאמינים שיש לאוכלוסייה הזאת יכולת להגיע לבירות, כי בבירות גם יש נציגויות של הסוכנות היהודית שממשיכים לגדול, אני בטוחה ששי ידבר על זה, וגם אפשרות להיות מוטסים מיידית למדינת ישראל ולקבל ככה את החבילה המלאה לצורך שלהם למצוא את עצמם בבית, וזה משהו שחשוב לחדד כאן.

יוליה דור: ההחלטה הזאת הייתה החלטה מודעת גם ברמת היכולת שלנו האמיתית לתת שירות, שהיא מוגבלת שם, אבל גם ברמת השירות שאנחנו רוצים לתת לאוכלוסייה הזאת שנמצאת במשבר לכל הדעות, להגיע לבירה, לקבל את מלוא השירות החל מבדיקה הקונסולרית ועד לפקט העלייה שהם מקבלים מהסוכנות היהודית בכל מובן אפשרי.

יוליה דור: אחד הדברים שכרגע מזוהים על ידנו כפער זה כמובן החשש לערעור המצב במדינות המפלט.

יוליה דור: אנחנו רואים השפעות על מולדובה קודם כל, בגלל הגלים המאוד משמעותיים שמגיעים.

יוליה דור: אני מאמינה שזה רק הולך ויגדל, וכמובן הפער המשמעותי ביותר זה הנושא של אבטחה.

יוליה דור: לנתיב יש אמנם אבטחה אבל אנחנו מתבססים תמיד על בטמ"ח, וכאן במצב חירום אנחנו מזהים פער שחשוב מאוד לצמצם ולתת לנו אפשרות לעבוד.

יוליה דור: אנחנו רואים את האירוע הזה כאירוע לטווח ארוך.

יוליה דור: יש פה צרכים מיידיים אבל יש פה גם צרכים ליום - - -

ינון אזולאי: בעצם את אומרת לטווח ארוך בגלל הלחימה שתימשך או שגם לאחר הלחימה אנחנו מתוכננים לקבל עוד עולים?

ינון אזולאי: לכמה זמן טווח ארוך שאת מתכוונת?

יוליה דור: לכן התחלתי קודם כל מהמספרים, ו-ב', מהאוכלוסיות.

יוליה דור: לא כולם יצליחו לחצות את הגבול ולמצוא את עצמם במקום שהם מאחלים לעצמם בבית.

יוליה דור: יהיו שם לא מעט אוכלוסיות שחווים כרגע חוויה מאוד לא פשוטה.

יוליה דור: יש שם המון אנשים שתכננו לעזוב וכבר היו מוכרים לנתיב.

יוליה דור: ההחלטה הזאת תתגבש.

יוליה דור: אין לי ספק שאנחנו נראה פה גל.

יוליה דור: הגל הזה הוא לא יהיה מיידי בלבד.

יוליה דור: יהיה פה המשך שאנחנו נצטרך לטפל ולתת את מלוא המענים גם ליום שאחרי, והולכת להיות פה תקופה מאוד אינטנסיבית בעבודה מול הקהילה היהודית באוקראינה, אין לנו ספק בזה.

אלכס קושניר: בגלל זה כשפתחתי את הדיון אמרתי שאנחנו מחלקים אותו לשניים, קודם כל מדברים על עדכון של מה שקורה עכשיו, אבל המטרה של הדיון זה תוכנית אסטרטגית לקליטת עלייה מאוקראינה.

אלכס קושניר: עוד מעט נדבר גם על מה שקורה מסביבה, אבל יש פה באמת אתגר מאוד משמעותי.

נירה שפק: יש לך להגיד לנו פילוח של אוכלוסייה יותר מבוגרת, יותר צעירה ממה שכבר הצטבר?

יוליה דור: מה שאנחנו רואים כרגע, שהעלייה היא עלייה משפחתית, מסבתא עד הנכד.

יוליה דור: האנשים קמים, עולים לרכבים וחוצים את הגבול ביחד.

יוליה דור: זה לא עלייה בשגרה שיש לנו אפשרות להציע לצעירים תוכניות מסע, תוכניות אקדמיות כאלה ואחרות שהם באמת מגיעים כל אחד בדרכו, נעל"ה או תוכניות נוספות.

יוליה דור: המשפחות קמות ועוזבות, וזה משהו מאוד קריטי.

יוליה דור: אני חושבת שמשרד העלייה והקליטה יתייחסו לזה, שיש פה מאפיינים אחרים לעלייה הזאת.

יוליה דור: זה כבר לא פירוק משפחות.

יוליה דור: המשפחות באופן הרמטי, דורות.

נירה שפק: צריך לתת מענה מעבר לפרט גם אורגני לתא המשפחתי.

יוליה דור: לגמרי.

נירה שפק: שזה משהו שהוא חדש.

יוליה דור: כל הדורות קמים ועוזבים.

אלכס קושניר: חד משמעית.

יוליה דור: וזה משהו שאנחנו הכרנו אולי בסוף שנות ה-80', תחילת שנות ה-90', אבל לא בתקופה האחרונה.

נירה שפק: תודה רבה.

אלכס קושניר: שי פלבר, בבקשה.

שי פלבר: אני אספר לכם את הסיפור מראות של מספרים, ברשותך אדוני היו"ר, ועדת כספים בכל זאת.

ינון אזולאי: מה התפקיד?

שי פלבר: אני עובד בסוכנות היהודית, עלייה וקליטה.

שי פלבר: בימים שלפני פרוץ הלחימה היה לנו ברמה של 120–130 שיחות ביום במרכז השירות שלנו שנמצא בארץ, עם חמישה נציגים.

שי פלבר: איך שהתחילו הקרבות היינו ב-1,088 שיחות ביום, 1,675.

שי פלבר: פתחנו גם את ה"קו החם", אני חייב להגיד, בהחלטה חריגה בשישי-שבת, לאפשר לאנשים להתקשר.

שי פלבר: יום שישי, 740 שיחות, שבת, 600 שיחות.

שי פלבר: עוד 238 שיחות של משפחות מהארץ.

אלכס קושניר: זה ל"קו החם" אתה מדבר.

שי פלבר: לקו החם שאנחנו מפעילים ביחד עם הקרן לידידות, אני חייב לציין, בשותפות מלאה ביחד איתם, ועוד מעל 3,217 פניות דרך אתר האינטרנט שלנו והקו החם.

שי פלבר: בוא נגיד שאם אנחנו לוקחים נכון לאתמול, ואני מפלח את הנתונים ברמה יום-יומית, נכון לאתמול מכל הפניות הללו, כמעט 5,000 פניות סדר-גודל.

שי פלבר: 2,500 איש הביעו את הרצון לעלות, וזה בתקופה של ארבעה-חמישה ימים.

שי פלבר: אני חושב שאנחנו צריכים להסתכל כמו שאמרת אדוני היו"ר, על העלייה בטווח הקצר.

ינון אזולאי: 1,500 איש, לא משפחות?

ינון אזולאי: כי בדרך כלל מתקשר נציג מהמשפחה.

שי פלבר: אני מפלח לפי נפשות.

שי פלבר: נציג משפחה, אני לוקח נתון, כמה נפשות יש בבית.

שי פלבר: זה קריטי לנו לעבודה המשותפת עם המשרד לטובת הקליטה, כמה נראה משק בית.

שי פלבר: אם בארבעה-חמישה ימים קיבלנו סדר-גודל של 2,500 בקשות לעלייה, כולנו יכולים לצפות שבימים הקרובים המספר הזה מן הסתם יגדל, ואנחנו נשמח לעדכן את הוועדה באופן שוטף ואת הצוותים.

שי פלבר: יש פה התארגנות שהיא התארגנות לטווח הקצר של הימים הקרובים.

שי פלבר: יוליה פירטה.

שי פלבר: אנחנו צמודים עם נתיב.

שי פלבר: יש לנו עדיין ארבעה שליחים בפולין.

שי פלבר: צריך להגיד שהזרם יהיה דרך פולין.

שי פלבר: אנחנו שכרנו מתקן ליד לבוב שיכול להכיל 600 איש.

שי פלבר: אגב, שכרנו מתקן של 1,600.

שי פלבר: צריך להגיד, הצבא האוקראיני הלאים לנו 1,000.

שי פלבר: אגב, אני אומר פה לכולנו, שכרנו אוטובוסים מראש, שכרנו חברות אבטחה מראש.

שי פלבר: ביום שקרה, כולם נעלמו לנו, אבל יש לנו מתקן ליד לבוב, טרוסקבץ, עם 600 מיטות, כי הבנו שאנשים יתחילו לנוע לעבר הגבול.

שי פלבר: הקמנו את זה כמחנה עלייה זמני, זאת אומרת אנשים שיגיעו.

שי פלבר: שכרנו בפולין כמעט 500 מיטות במספר בתי מלון שיהיה לנו.

שי פלבר: רצינו לעבוד בשיטת אושרת-עלית.

שי פלבר: נתיב מאשרים, אנחנו מביאים אותך למלון, יום-יומיים וטסים לארץ.

שי פלבר: כולנו מבינים שהתסריט השתנה, לכן אנחנו כרגע נערכים ביחד עם נתיב.

שי פלבר: היום ומחר יוצאים שליחים שלנו לשבת ביחד עם הקרן לידידות במולדובה.

שי פלבר: הולכים לשבת שליחים ברומניה ובבודפשט.

שי פלבר: ראשית, הם ישבו ביחד עם נתיב.

שי פלבר: דבר שני שאנחנו הולכים לעשות זה לשלוח שליחים נוספים שיגיעו למעברי הגבול.

שי פלבר: לצערנו הרב אנחנו לא יכולים לעבוד באוקראינה, וזה סוגיה, ואני רוצה להגיד, היא עלתה בדרגים הכי גבוהים בהקשר הזה מכיוון שאנחנו חשבנו ורצינו לקלוט את האנשים לפני שהם עוברים את הגבול, לעזור להם, לסייע להם.

שי פלבר: כרגע אנחנו הולכים לשלוח צוותים ש"ישוטטו" ליד הגבול, יזהו וינסו לתקשר עם אנשים שאכן רוצים לעבור את הגבול, וזיהינו אותם מראש כמועמדים, ואז להעביר אותם את הגבול ובצורה מסודרת אוטובוסים לורשה ולמקומות השונים ביחד עם נתיב.

שי פלבר: צריך לקחת בחשבון שיהיו כאלה שמגיעים בצורה עצמאית.

שי פלבר: אתמול קיבלתי טלפון מקהילה ברומניה, מזל ששכרנו מלון.

שי פלבר: הגיעו 50 איש.

שי פלבר: אני לא מרחיב לגבי ההיערכות שלנו בגלובל סנטר היום כשאנחנו עם 22 נציגים ולא חמישה.

שי פלבר: אנחנו ביחד עם נתיב פרוסים בשטח.

שי פלבר: האתגר הגדול שלנו הוא בימים הקרובים לתת מענה לאנשים שיגיעו עצמאית, אבל אני חושב אדוני היו"ר, שמייד עם שוך הקרבות, נגדיר את זה ככה, אנחנו כן צפויים לאלפי עולים שיגיעו או בצורה עצמאית או בצורה מאורגנת.

שי פלבר: אנחנו עובדים כולנו עם קהילות, קהילות חב"ד ולא רק.

שי פלבר: אנחנו מדברים עם קהילות, יש לנו פה 400, 500, 600 איש, רוצים להגיע אליכם.

שי פלבר: יהיה פה מאמץ וצריך לחשוב עליו, איך אנחנו נערכים בגבולות.

שי פלבר: עם כל הכבוד לסוכנות היהודית, 600 חדרים בפולין זה נחמד וזה בסדר גמור, אבל אם מדובר באלפים, ואנחנו פה יכול להיות שנצטרך להיערך, לקחת מתקנים בצורה משמעותית שישבו במדינות השכנות בתיאום איתם.

שי פלבר: כמובן אני חייב לציין, אנחנו עובדים בצורה מופלאה יש לומר, עם משרד החוץ שנותן לנו בקינג אדיר בהקשר הזה, ויכול להיות שאנחנו צריכים להיערך.

שי פלבר: אני לא רוצה להגיד את המילה מחנות פליטים כי זה לא המילה הנכונה, בטח לא לקהילה יהודית, אבל למחנות מעבר שאליהם יגיעו אלפי יהודים ומשם נתיב יתנו את האישורים ואנחנו נפעל בהטסה.

שי פלבר: צריך להסתכל על זה לטווח ארוך.

שי פלבר: טווח קצר, אתה צודק, וטווח משמעותי יותר.

ינון אזולאי: אגב, מול הממשלה נגיד בפולין, ברומניה, אתם עובדים בשיתוף פעולה אם יצטרכו להוסיף שם עוד מתקנים?

ינון אזולאי: זה בקלות?

שי פלבר: כרגע אנחנו עובדים ביחד עם משרד החוץ על המתקנים הקיימים.

שי פלבר: אני חושב שאם אנחנו מסתכלים רגע קדימה ונראה איך אוקראינה תיראה בימים הקרובים, כולנו, בוודאי צריך להיערך לכך כי המחזות שאנחנו רואים במעברי הגבול, החברים שלנו, תורים של 20 ו-30 שעות.

שי פלבר: אנחנו לא רוצים שיעמדו שם עכשיו אנשים שרוצים לעלות לארץ, בתור.

שי פלבר: אנחנו נצטרך להגיע להסדרים ולהסכמים שיתנו לעבור ואנחנו נארח אותם.

שי פלבר: נתיב יאשרו אותם ואנחנו נעלה אותם.

שי פלבר: אנחנו מפלחים את העולם.

שי פלבר: יוליה צודקת, יש המון משפחות.

שי פלבר: יש המון אנשים צעירים.

שי פלבר: אנחנו רואים את זה בצורה משמעותית.

שי פלבר: אני רוצה להגיד רגע מילה, גידול בביקוש במדינות השכנות, בדגש על מדינה ספציפית שגובלת עם אוקראינה, שמבינים שמשהו השתנה באופי החיים שלהם.

שי פלבר: אוקראינה כרגע היא מצב משברי אבל המדינות השכנות, בדגש על השכנות הקרובות יותר, הם בהחלט - - -

ינון אזולאי: אתה יכול לפרט?

ינון אזולאי: רוסיה למשל, יש לכם היום בקשות מרוסיה?

שי פלבר: הישיבה סגורה, אדוני היו"ר?

אלכס קושניר: לא.

שי פלבר: אז אני לא אפרט מספרים, ברשותך.

ינון אזולאי: לא מספרים, אבל יש בקשות גם מרוסיה עצמה היום?

שי פלבר: מדינות שכנות.

שי פלבר: עם היו"ר ואיתך בשמחה אספר את המספרים, אבל אני יכול לומר בוודאות שיש גידול במדינות השכנות בארבעה ימים האחרונים.

שי פלבר: אנחנו עובדים, משרד העלייה והקליטה, במובן הזה שברגע שאנחנו מזהים את העולים במלונות, לעשות העברת מקל מסודרת למשרד הקליטה, דוד יפרט כמובן, אבל צריך להסתכל על הדבר הזה כהזדמנות.

שי פלבר: אנחנו יודעים כמה חסרים בשוק הישראלי עובדים במגוון של משרות, החל מהייטק והחל מנהגי אוטובוס ורופאים וכו'.

שי פלבר: האנשים שפונים עכשיו לעלות באופן מיידי, אני לא מוטרד לגביהם, הם יגיעו, אבל אלה שהחיים שלהם עכשיו התערערו לחלוטין ושוקלים את העלייה, אם ניבנה תוכניות אטרקטיביות כמו עם נגב גליל וכו', אין לי ספק שאנחנו יכולים להגיע למספרים שלא ראינו.

שי פלבר: בעשור האחרון עלו מאוקראינה 50,000 יהודים.

שי פלבר: שנה אחרונה, שנת קורונה עלו 3,111.

שי פלבר: להכפיל, בעיניי זה החלק הקל בגלל המציאות הנוכחית.

שי פלבר: להגדיל מעבר זה אפשרי עם עבודה מסודרת.

נירה שפק: קיבלו נתון שבשלוש שנים האחרונות 15,000 עלו מאוקראינה.

שי פלבר: כן, אמרתי בעשור האחרון 50,000.

נירה שפק: עשור, היה 51,000, נכון.

שי פלבר: כן.

שי פלבר: שנה שעברה לבד, שנת קורונה, 3,111 עולים.

נירה שפק: יש לי שאלה.

נירה שפק: בתוך כל התהליך שתיארת ולאו דווקא אליך, אבל זרוע העבודה של משרד הכלכלה.

נירה שפק: משרד הכלכלה בתוך זה, בטח עם ההכשרות ובטח עם ההתאמות?

שי פלבר: אולי דוד יספר על העבודה של משרד העלייה והקליטה בתחום התעסוקה.

שי פלבר: משפט אחרון ובזה אני אסיים.

שי פלבר: אנחנו יושבים פה בשולחן בירושלים ונחמד לנו ואנחנו בסדר גמור.

שי פלבר: יש פה עשרות עובדים, קודם כל שנמצאים באוקראינה עצמה, של הסוכנות היהודית, של נתיב ושל משרד החוץ והקרן לידידות, שנשארו שם ונותנים עדיין שירות לקהילות תחת אש, תחת מצב מאוד קשה.

שי פלבר: אני חושב שאנחנו צריכים לדעת להכיר ולהוקיר אותם.

שי פלבר: אני רואה את מעברי הגבול ואת הישראלים.

שי פלבר: יש פה צוות אדיר, אבל גם את הצוות הזה באיזשהו שלב נצטרך לדעת לרענן, לתגבר.

שי פלבר: אגב, הרבה רכזים שלנו בסוכנות, אומרים, טוב, אני רוצה לעלות מחר.

שי פלבר: אני אומר, רגע, יש לי פה דילמה.

שי פלבר: אני רוצה שיעלו.

שי פלבר: מצד שני צריך לתת שירות לעולים, אז צריך לחשוב גם על שימור הכוח בהמשך.

אלכס קושניר: אתה מדבר על צוותים מקומיים.

שי פלבר: כן, של כל הארגונים, צריך לומר.

שי פלבר: הם כרגע תחת עומס אדיר אבל נותנים שירות בסיטואציה מאוד מורכבת וצריך להוקיר אותם על כך.

שי פלבר: תודה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: משרד העלייה והקליטה, בבקשה דוד.

דוד דרסלי אבטה: בוקר טוב, קודם כל אדוני היושב-ראש, בהמשך למה שציינת בתחילת הדברים, השרה לפני כשלושה שבועות כינסה אותנו והנחתה להכין תוכנית קליטה, פק"מ מסודר עם תרחישים מאוד מוגדרים שבהתחלה לנו הם נראו קצת קיצוניים אבל אנחנו יחסית מאוד קרובים אליהם.

דוד דרסלי אבטה: יש תוכנית קליטה סדורה שאנחנו מתקפים אותה מעת לעת, ופה גם המקום לברך על שיתוף הפעולה הפורה שקיים גם עם נתיב, עם הסוכנות היהודית, עם משרד החוץ, מל"ל שאנחנו שותפים בכל הערכות המצב שהם מקיימים וגוזרים משמעויות איך זה ישפיע על תהליך של תוכנית הקליטה.

דוד דרסלי אבטה: אני אגיד בראשי פרקים.

דוד דרסלי אבטה: אני אשמח להעמיק קצת יותר לעומק בחלקים שקצת יותר יעניינו אתכם כחברי הוועדה.

דוד דרסלי אבטה: בגדול, אנחנו מחלקים את תוכנית הקליטה לשני מעגלים מרכזיים: אחד, זה המעגל היותר מיידי.

דוד דרסלי אבטה: המעגל היותר מיידי מדבר על טווחים של עד חודש.

דוד דרסלי אבטה: מרגע שאנחנו מקבלים אותם מנתב"ג יש מסלול קליטה סדור שבנינו.

דוד דרסלי אבטה: אתמול בערב הייתי בנתב"ג כדי לראות שיש מוכנות מבחינת שרשרת הקליטה, מנחיתה בטרמינל 3, ביקורת גבולות ולאחר מכן הגעה לטרמינל 1 ששם יש נקודת כינוס ונקודת טיפול, בדיקות קורונה ופיזור עם היסעים למלונות שאנחנו סוגרים מראש.

דוד דרסלי אבטה: זה מבחינת שרשרת הקליטה בנתב"ג.

דוד דרסלי אבטה: כמובן שיש לנו שיתופי פעולה עם לא מעט גורמים גם בתוך נתב"ג, עם רשות האוכלוסין לצורך העניין, שיש מספר עמדות שאנחנו מקצים להם בתוך מתחם הטיפול כדי להנפיק את תעודות הזהות לאנשים שמגיעים, בנוסף לתעודות העולה שאנחנו מנפיקים בעמדות הרגילות.

דוד דרסלי אבטה: שיתופי פעולה עם פיקוד העורף לצרכים שיש בנתב"ג, עם שירות לאומי שנותנים תגבורים וכל מה שצריך.

דוד דרסלי אבטה: זה בהיבט של נתב"ג.

דוד דרסלי אבטה: בתרחיש היותר קיצוני אנחנו נערכים ל-5,000 עולים ביממה, שזה המוכנות הגבוהה שמבחינתנו אנחנו מכינים את עצמנו.

דוד דרסלי אבטה: לאחר נתב"ג הנקודה הבאה היא בעצם נקודת הקליטה הראשונית שאנחנו מגדירים אותה, סדר-גודל של חודש ימים.

דוד דרסלי אבטה: כמובן בהתאם לבדיקת קורונה שתבוצע, מי שיגיע למלון ויימצא חיובי, אנחנו נעביר אותו למלונות הבידוד, וזה בעצם תוך 24 שעות תינתן התשובה.

דוד דרסלי אבטה: מי שלא צריך ללכת לבידוד בעצם יכול לשהות בבית המלון בהתאם לבחירה שלו.

דוד דרסלי אבטה: יש מספר מלונות שבמסגרת קול קורא שיצאנו, קיבלנו היענות ולשם בעצם אנחנו נפזר אותם.

ינון אזולאי: יש כבר איפה לאכלס?

ינון אזולאי: מלונות זכו במכרז או שהמכרז עדיין בתהליך?

דוד דרסלי אבטה: כן, יש לנו 30 בתי מלון שנענו לקול קורא שפרסמנו.

דוד דרסלי אבטה: נכון לעכשיו יש כ-12,000 מיטות, שבמידה ונרצה - - -

ינון אזולאי: זה לא מלונות סגורים, זה מלונות שבעצם כבר מאכלסים וסך הכול הם יתארחו שם.

דוד דרסלי אבטה: כן, למעט שני מלונות בידוד שקיימים לטובת הנושא של הבידודים.

ולדימיר בליאק: בתי מלון שמוכנים היום לאכלוס.

דוד דרסלי אבטה: כן.

ינון אזולאי: אלה שמוכנים כרגע לאכלוס, ברגע שאתה מביא עולים חדשים, אתה צריך נגיד לקחת על מלון אחד 100 מיטות.

ינון אזולאי: אתם מאורגנים גם עם אנשי צוות שילוו אותם כמובן, כן?

ינון אזולאי: כי אתה לא יכול לשים אותם באירוח רגיל שירדו לארוחת בוקר.

ינון אזולאי: מלווים מהרגע שהם נכנסים, 24/7.

דוד דרסלי אבטה: זה השלב הבא שרציתי לפרט.

דוד דרסלי אבטה: יש צוות שילווה את האנשים שיגיעו למלונות, שהצוות מורכב גם מאנשים שלנו, של משרד העלייה והקליטה.

דוד דרסלי אבטה: זה תלוי במיקום של המלון עצמו.

דוד דרסלי אבטה: יש לנו פריסה ארצית של לשכות שנותנות שירות, שהם יהיו אמונים ואחראים על זה.

דוד דרסלי אבטה: יהיה צוות מסייע נוסף של בנות שירות לאומי, של חיילים מפיקוד העורף במידה ואנחנו צריכים, וכמובן בנינו גם תוכניות בשיתוף פעולה עם משרד הרווחה.

אלכס קושניר: רשויות מקומיות בתמונה?

דוד דרסלי אבטה: רשויות מקומיות יכנסו לתמונה ברגע שנביא לאיזה ישוב מגיע.

דוד דרסלי אבטה: בעצם מנהלי המרחבים אצלנו יוצרים את הקשר עם ראשי הרשויות ומכניסים לתמונה את הרשות הרלוונטית.

דוד דרסלי אבטה: ציינתי את הנושא של משרד הרווחה, משרד החינוך.

דוד דרסלי אבטה: במסגרת הפק"מ יש תוכנית סדורה בכל מקום.

דוד דרסלי אבטה: אם זה משרד החינוך, פעילות הפגתית, לימוד עברית, כל סיוע שצריך מבחינת משרד החינוך.

דוד דרסלי אבטה: אם זה היבט של רווחה, חברת הכנסת מיכל ציינה את הנושא של סיוע בהיבט הנפשי-רגשי, אז יש גם כן תוכנית סדורה, בין אם זה קו סיוע נפשי שלנו, של משרד העלייה והקליטה שקיים, שאנחנו נתגבר אותו עוד יותר בהתאם לכמויות מבחינת דוברי רוסית או אוקראינית.

דוד דרסלי אבטה: בנוסף לזה ביטוח לאומי, משרד הרווחה, כל סיוע שצריך לאותם אנשים שמגיעים, אפילו ברמה של אם יגיעו אנשים סיעודיים, שיתוף פעולה עם הסוכנות היהודית ועמיגור מוקצים בין 30 ל-40 מקומות לאנשים סיעודיים כדי שיוכלו להגיע לשם.

קריאה: 34 מיטות שכבר איתרנו.

דוד דרסלי אבטה: כן.

ינון אזולאי: אבל אנשים סיעודיים שמגיעים, בדרך כלל הם מגיעים עם עוד מלווים, המשפחה, אז ה-34 מיטות הן רלוונטיות אם הוא מגיע לבד, אבל אם הוא הגיע עם משפחה, אז זה צריך להיות בתוך - - -

קריאה: אם הוא סיעודי וצריך מוסד, אז דרך עמיגור.

קריאה: המשפחה תהיה בנפרד אבל הוא יוכל לקבל - - -

ינון אזולאי: אבל יש משפחה מלווה, נגיד לפחות אחד מבני המשפחה או שניים שחייבים.

ינון אזולאי: יש לכם את המענה גם למיטה בשבילו וגם למלווה אחד לפחות מהמשפחה שמלווה אותו.

קריאה: לא במוסד הסיעודי אבל במרכז דיור, במלונות שהמשרד ישכור ליד, כי המתקן הסיעודי הוא רק לאנשים סיעודיים לצערנו.

דוד דרסלי אבטה: זה להיבט של הקליטה הראשונית עם כל המערך שצריך וכל המעטפת.

דוד דרסלי אבטה: כמו שאמרתי, אנחנו נמצאים בהערכות מצב של הסוכנות ביחד עם נתיב.

דוד דרסלי אבטה: חלק מהערכות המצב גם השרה מובילה עם המשרדים הרלוונטיים ואנחנו מתקפים בהתאם לצורך.

דוד דרסלי אבטה: השאיפה היא שכמה שיותר מהר נדע מהסוכנות מי האנשים שמגיעים אלינו, ובהתאם להתאים את הפתרונות.

דוד דרסלי אבטה: לטווח הבינוני והארוך יותר בהיבט של הדיור, במסגרת ההכנות שביצענו משרד השיכון הציע מספר פתרונות.

דוד דרסלי אבטה: אני מקווה שבימים הקרובים נקבל את זה כפתרונות שאפשר להפעיל אותם בשעת הצורך בהיבט של דיור.

דוד דרסלי אבטה: זה במסגרת של דירה להשכיר ומספר פתרונות שיש להם.

דוד דרסלי אבטה: זה לטווח הבינוני והארוך.

דוד דרסלי אבטה: בהיבט של הטיפול באנשים עצמם, הבינוני והארוך, בעצם נכנסים למסלול של טיפול ותהליך קליטה רגיל שאם נצטרך לתגבר בהיבט של כוח אדם, אנשי מקצוע, כל מה שצריך, אז נבצע את זה.

אלכס קושניר: תודה רבה דוד.

אלכס קושניר: אני חייב להגיד ששיתוף הפעולה בין משרד הקליטה, נתיב והסוכנות זה באמת מעורר הרבה מאוד הערכה.

שי פלבר: אני חייב להגיד רגע מילות הערכה לשרה שכבר לפני חודש אמרה, רגע, דקה.

שי פלבר: לפעמים אנחנו מתווכחים, לפעמים אנחנו פה, לפעמים אנחנו שם.

שי פלבר: שולחן אחד, כולם ביחד.

שי פלבר: גם שר התפוצות, יש לומר, ללא הבדלים.

שי פלבר: אתם מדברים פה על קואליציה ואופוזיציה?

שי פלבר: אז אנחנו ללא הבדלים ארגוניים כולנו לטובת המשימה.

ינון אזולאי: למרות שגם אצלכם, אתה אומר, יש קואליציה ואופוזיציה, אבל הסתדרתם.

שי פלבר: שמנו אותה בצד כרגע.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש רק שנייה אחת ברשותך.

יוסף טייב: אני רוצה רק לשאול את שי, כי אנחנו היינו באירוע דומה במימדים אחרים לגמרי, אבל בכנסת ה-23 מול העלייה של עולי אתיופיה.

יוסף טייב: היינו שם באמת בבעיה של עלייה בזמן באמת תחת אש גם כן, והייתה לנו באמת בעיה של תגבור גם של נתיב, של בדיקת המסמכים.

יוסף טייב: זה גם עיכב את אותם עולים ואת המהלך.

יוסף טייב: ניהלנו בזמנו ישיבה בוועדת חוץ וביטחון, ישיבה סגורה על הנושא.

יוסף טייב: הייתי רוצה לדעת האם למדנו את הלקח ממה שקרה אז, ומה קורה היום, האם באמת מרשם האוכלוסין הוסיף לצורך העניין תקנים נוספים?

יוסף טייב: האם אנחנו צריכים תקנים נוספים?

יוסף טייב: אני מדבר על המצב העכשווי.

יוסף טייב: מה שיהיה לטווח הארוך, אני מאמין שהיושב-ראש יוביל את הדיון.

שי פלבר: יוליה תתייחס כי הם תגברו עמדות בכל מיני מקומות בנתב"ג.

שי פלבר: גם אני חייב לומר לגבי המסמכים - - -

יוליה דור: קודם כל בהחלט כן.

יוליה דור: אנחנו תגברנו את כל הנקודות שלנו ולא רק למציאות של היום אלא גם לפי ההערכות שלנו אם המצב באמת יכול להגיע ולהתדרדר עוד יותר.

יוליה דור: מה שחשוב כאן זה באמת שיתוף פעולה שיש עם רשות האוכלוסין.

יוליה דור: אנחנו מכירים במציאות.

יוליה דור: אם אני חוזרת לאותו צו נשיאותי, שיש לצורך העניין משפחה שהזכאי שם הוא גבר שלא יכול לעבור את הגבול, אבל יש לו משפחה שהוא רוצה להציל ולאפשר לה בכל זאת להגיע, האם בסיטואציה הזאת שלפחות מבחינתנו לפי ההנחיות רשות האוכלוסין המעבר הזה אפשרי אך ורק שזכאי עם המשפחה, ניתנו הקלות.

יוליה דור: ניתנה לא מעט חשיבה כדי להקל על האנשים האלה.

יוליה דור: המזל הגדול שלרוב המשפחות שכרגע עושים את דרכם לגבול וחוצים אותו יש משפחות בארץ.

יוליה דור: לנתיב יש ארכיב שמאפשר לראות את אותה סבתא שמאפשרת זכאות לכל הילדים שלה ולכל הנכדים שלה, ולמשוך את זה ובאמת להקל כמו שאתה אומר על אותו שירות שאנחנו נותנים, אבל כן בהחלט יש פה שיתוף פעולה מצוין גם עם השרה שקד וגם עם רשות האוכלוסין כדי לאפשר לנו לעשות את האירוע הזה הרבה יותר שירותי והרבה יותר מותאם לסיטואציה שהעולים נמצאים בה כרגע.

אלכס קושניר: בבקשה, שאלות.

ינון אזולאי: תודה.

ינון אזולאי: קודם כל אולי פירטת, יוליה, אני לא הייתי פה בתחילת הדיון.

ינון אזולאי: קודם כל אדוני היושב-ראש, דיון חשוב מאוד, באמת להשתתף עם האחים שלנו שנמצאים בצרה כרגע וליבנו איתם, וקוראים לכל יהודי העולם, באמת הגיע הזמן לעלות לעם ישראל.

ינון אזולאי: מדינה קטנה אבל יש לנו לב רחב לעם ישראל ויש לכולם מקום.

ינון אזולאי: הם נסים על נפשם.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים שהרבה מתוכם מגיעים גם בלי שום מסמכים.

ינון אזולאי: יש לכם מענה לכך שאדם מגיע בלי מסמכים?

ינון אזולאי: הוא רוצה ואת אומרת שיש משפחה בארץ, אז בוא נגיד שיש משפחה בארץ, אתם יודעים לעשות את זה.

ינון אזולאי: קצת יותר זמן אבל יודעים לעשות את זה.

ינון אזולאי: השאלה הראשונה, האם אנחנו יודעים לפתור להם את הבעיה, לאותם אלה שהגיעו בלי מסמכים לגבול?

ינון אזולאי: השאלה השנייה, מי מבטיח שיש כאלה שגם באמת ממצוקה הוא יגיד, שמע, לא מעניין אותי, אני גם אגיד שאני מישראל ואין לי מסמכים, ואני גם אעלה למרות שהוא בכלל לא זכאי, הוא לא יהודי או משהו כזה, ואז מה שיקרה, אנחנו ניתן דין קדימה לאותם אלה במקום לאותם יהודים שאמורים לעלות לפה.

ינון אזולאי: יש לכם מענה בנושא הזה?

יוליה דור: אז קודם כל לשאלה הראשונה, בהחלט כן.

יוליה דור: אם יש אנשים שמגיעים והם פליטים ואין להם מסמכים אבל יש להם משפחה בארץ, אימהות, אבות, אחים שכבר עשו את דרכם ונמצאים כאן, אנחנו יודעים לעשות את הקישור הזה ולשייך אותם באמת לאותה זכאות שקיימת.

יוליה דור: אנחנו עשינו את זה גם במדינות אחרות וגם בשנים אחרות, אז יש לנו באמת את האפשרות הזאת והיא עובדת.

ינון אזולאי: כרגע רובם יש להם משפחה בארץ?

יוליה דור: אני לא אגיד רובם, אבל לחלקם הגדול יש וזה לגמרי מקל.

יוליה דור: זה דבר ראשון.

יוליה דור: דבר שני, אני חידדתי את זה שאפילו מהימים האחרונים שאנחנו מנהלים את העבודה שלנו מול האוכלוסייה הזאת, אנחנו מזהים שלפחות רבע מהפניות שאנחנו מקבלים הם אנשים שאין להם זכאות והם הגיעו אלינו בטעות, נגדיר את זה ככה, לכן הבדיקה היא בדיקה מלאה כי בסופו של דבר אנחנו נותנים פה אזרחות.

יוליה דור: אנחנו רוצים שהבן אדם הזה יגיע לכאן ויקבל את מלוא הזכויות ושלא תהיה פה טעות לא למדינה קודם כל, אבל גם לא לאותו בן אדם שיגיע לכאן שלא כחוק.

ינון אזולאי: אוקיי.

ינון אזולאי: שאלה נוספת, דיברתם על מדינות מסביב.

ינון אזולאי: זה לאו דווקא מדינה שהיא כרגע עוינת לאוקראינה, זה יכול להיות גם מדינה שהיא לא עוינת לאוקראינה, למשל פולין, שרוצים פתאום לעלות משם ודווקא בגלל הלחץ שנמצא כרגע.

ינון אזולאי: אתם ערוכים לגל עלייה נוסף מכל מיני מדינות?

ינון אזולאי: אני גם לא אתפלא אם פתאום ירצו לעלות מארצות הברית ומצרפת.

ינון אזולאי: זה כמו שהיה לנו בקורונה איזשהו גל שכולם רוצים לבוא לפה.

ינון אזולאי: יש איזושהי אווירה ויכול להיות שזה יהיה.

ינון אזולאי: השאלה אם מדינת ישראל ערוכה לקלוט גם ממקומות אחרים באונליין?

יוליה דור: נתיב אמון על בדיקת הזכאות ליהודי שנולד בברית המועצות לשעבר בגלל ההיסטוריה המיוחדת שלו.

ינון אזולאי: אז השאלה מופנית בעצם למשרד הקליטה.

ינון אזולאי: האם משרד הקליטה ערוך לקבל גם ממדינות אחרות?

ינון אזולאי: במצב הקיים שאנחנו יודעים שאנחנו כרגע עסוקים בחירום, כמו שראינו בקורונה שהיה לחץ ממדינות אחרות להגיע, פתאום עכשיו בגלל המצב, אומרים, אין לנו על מי לסמוך, אנחנו חייבים לבוא למדינת ישראל.

ינון אזולאי: האם ערוכים לקבל גל עלייה מעוד מקומות?

דוד דרסלי אבטה: צריך להגיד שמבחינת תהליך הקליטה, בתוכנית שלנו הקצנו תגבור לקליטה בחירום, אבל תהליך הקליטה הרגיל הוא ממשיך לעבוד כרגיל.

ינון אזולאי: אפילו שהוא יתוגבר יכול להיות בימים אלו.

דוד דרסלי אבטה: אם נצטרך לתגבר, נתגבר.

ינון אזולאי: שאלה אחרונה, אנחנו כרגע מדברים על תרחיש שהוא לא תרחיש רגיל אבל בעצם זה מה שקורה, שעדיין אפשר להגיע לגבול שלא בשעות העוצר, ורק נשים.

ינון אזולאי: הכול בסדר, אבל במקרה שחלילה רוסיה כובשת ונגמר הסיפור ואז לא יכולים, האם ערוכים מעבר לאפשרות להגיע לבד לגבול?

שי פלבר: זה דיון שהוא לא בחדר הזה.

אלכס קושניר: ינון, לא פה.

שי פלבר: לא כרגע, ברשותך.

ינון אזולאי: בסדר גמור, תודה.

אלכס קושניר: אילן שוחט, מנכ"ל נגב גליל.

אלכס קושניר: אילן, אני מבקש שתתייחס קודם כל למאמצים שלכם ומה שאתם עושים עכשיו, ובעיקר היות וההתיישבות בנגב והגליל כל כך חשובה לכולם, אז זו גם הזדמנות עבורנו לנסות לתעל את התהליכים האלה למקומות הנכונים, לכן אני אשמח שתתייחס בבקשה.

אילן שוחט: אוקיי, כמו שנאמר, אנחנו במשרד נגב גליל גיבשנו בלי שום קשר למה שקרה כרגע באוקראינה, תוכנית מאוד נרחבת לעידוד קליטה ועלייה ביחד עם משרד הקליטה, לקליטה בנגב ובגליל.

אילן שוחט: התוכנית כבר כתובה.

אילן שוחט: אנחנו היום באנו להכניס אותה למעטפה.

אילן שוחט: יהיה קבינט נגב גליל.

אילן שוחט: בהחלטה הזאת אנחנו מעודדים עולים להגיע לנגב והגליל.

אילן שוחט: הרשינו לעצמנו אפילו טיפה להרים את הרף ולהגיד, במקצועות מבוקשים בנגב ובגליל הם גם יקבלו מענקים מסוימים, כי יש לנו חוסר ברופאים, יש לנו חוסר במקצועות הפרא-רפואיים.

אילן שוחט: אנחנו ממש סיימנו לכתוב את ההחלטה הזאת, כבוד היושב-ראש.

אילן שוחט: לאור הדברים שאנחנו שומעים פה כרגע, גם השר עודד פורר הנחה אותי שאם תהיה פה החלטה של ועדת כספים להגדיר את הנגב והגליל כאזורי עדיפות לאומית מבחינת החוק, אז אנחנו נוכל בהחלט גם להגדיל את התקציב של ההחלטה המקורית שלנו.

אילן שוחט: אמנם לא כל הכסף יהיה מנגב גליל, אנחנו נצטרך פה כספים תוספתיים ביחד עם משרד הקליטה, כך שמי שיגיע מאזורי הלחימה של אוקראינה לנגב והגליל יקבל שיפוי בשני מובנים, אחד, המשפחה שתגיע תקבל איזשהו סל קליטה מורחב יותר כי הם מגיעים בלי רכוש והם בתקן של פליטים.

אילן שוחט: דבר שני, וזה משהו שפה קצת לא נאמר, הרשויות המקומיות הקולטות – אנחנו נגב גליל יודעים לעבוד מול הרשויות.

אילן שוחט: זה הכוח שלנו.

אילן שוחט: אנחנו משרד מתכלל.

אילן שוחט: הרשויות הקולטות יצטרכו, כבוד היושב-ראש, לקבל לאור מה ששמעתי כאן, ואני מתחיל להבין את התמונה הרבה יותר גדולה.

אילן שוחט: כל מה שקשור לסיוע נפשי, דברים קשורים לסיוע נפשי, דברים שקשורים לעובדים סוציאליים, דברים שקשורים לקליטה קהילתית.

אילן שוחט: אמנם מגיעים לפה גם הסבתא והסבא.

אילן שוחט: זה משהו שהוא הרבה יותר מורכב.

אילן שוחט: כראש רשות לשעבר עשר שנים, ראש עיריית צפת, אני בספק אם הרשויות, ברגע שיגיעו אליהם הגלים הללו, יהיו מסוגלות לקלוט בצורה מאוד מסיבית, לכן צריך לחשוב על תוכנית גם בטווח הקצר, איך אותן רשויות מקבלות את התמיכה הזאת, וגם איך אותן משפחות שיגיעו יהיו למעשה עם הרבה יותר חמצן, וכמובן השאיפה היא לנגב והגליל.

אילן שוחט: אני חושב שזה הזדמנות.

אילן שוחט: אנחנו פה צריכים לראות איך מהמשבר הזה גם יוצרים הזדמנות לחזק ולעבות את הנגב והגליל שזקוקים לאנשים שיגיעו ויפריחו אותם ויהיו, ואני מאמין גם שאנשים שמגיעים משם, מגיעים מקצות, שיכול להיות שיש גם ביקוש בנגב ובגליל.

אלכס קושניר: חד משמעית.

אילן שוחט: אז אנחנו אתכם בתמונה ביחד עם משרד הקליטה נגבש, ואנחנו נראה איך בקבינט נגב גליל הקרוב שיש, עדיין נוכל להכניס את הסעיף שידבר לגבי הקליטה של עולים מאוקראינה, מה כן אפשר לעשות איתם ואיך לתמוך ברשויות שקולטות אותם.

אילן שוחט: תודה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: טטיאנה, בבקשה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני מזדהה עם כל מילה שאמרת.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: גם אני מגיעה מרשות מקומית, מכרמיאל.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: קלטנו עולים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני פונה אליך, אלכס, כיושב-ראש ועדת הכספים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: רשויות מקומיות שיקלטו עולים, נכון לעכשיו התקציב של משרד הקליטה לרשויות קולטות בא לפי הנתונים של השנים הקודמות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: עכשיו צריך להתייחס לפי נוסחה חדשה, לפי ממש נתונים שוטפים כי הגל הוא חדש וצריכים לתת נתונים שוטפים, כמה מגיעים.

אלכס קושניר: את צודקת.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני מבקשת באמת לרשום את זה בפרוטוקול ולחשוב על נוסחה חדשה, שהנוסחה תתעדכן בהתאם לגלי העלייה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: עידוד עלייה לנגב והגליל באמת יפתור בעיות גם תעסוקתיות וגם דמוגרפיות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: ינון.

ינון אזולאי: אילן, לגבי הקול קורא שאתה מדבר עליו, זה לא לאותם עולים עכשיו מאוקראינה.

אלכס קושניר: זה לכל העולים.

אילן שוחט: הוא היה לכל העולים.

אילן שוחט: הוא היה כללי.

ינון אזולאי: השאלה אם יש מענה כרגע בנגב גליל שאתם יודעים להביא אותו ממש למצב שעכשיו עולים, כי להגיד להם עכשיו תבואו לנגב ולגליל, קודם כל מדינת ישראל, משרד העלייה והקליטה, הייתי שואל אתכם איפה כרגע המלונות שלכם נמצאים?

ינון אזולאי: כי אין הרבה באזור נגב גליל, אז כנראה שזה יותר במרכז.

דוד דרסלי אבטה: יש גם בנגב ובגליל.

ינון אזולאי: אם אתה מסתמך על דירה להשכיר, אז צר לי להגיד לך, אל תסתמכו הרבה על דירה להשכיר.

ינון אזולאי: היה פה דיון בוועדת הכספים וראינו איפה בדיוק הדירה להשכיר נמצאים.

ינון אזולאי: הפרויקט תוך כמה שנים יהיה, אז זה המקום שהוא פחות רלוונטי לבוא לבנות עליו.

ינון אזולאי: אם אנחנו מדברים על נגב גליל, קח את נוף הגליל למשל שיש שם דירות שהן כרגע נמצאות שוממות.

ינון אזולאי: ללכת לשם, לעשות מעשה אפילו בקניית דירות או בשכירות לטווח ארוך.

ינון אזולאי: להכשיר את המקומות האלה בשיתוף פעולה עם נגב גליל שכבר יכול לעשות את זה, ואז אתה מביא את הפתרון המיידי לאותם אלה שבאים כרגע במצב חירום, כי אם אנחנו נסתמך על אותם מלונות, מלונות, אין בעיה, ייתן לך חודש, חודשיים, שלושה.

ינון אזולאי: המלון שמח, יש לו הכנסה.

ינון אזולאי: כרגע אין מרכזי עולים כמו שהיו, וגם מה שיש אז כמעט ומאוכלסים, אז מה שצריך לעשות באונליין זה ללכת אולי דווקא במקומות האלה, לחזק אותם.

ינון אזולאי: לקחתי את נוף הגליל, אני בטוח שיש עוד מקומות כמו בערד ומקומות כאלה.

ינון אזולאי: יש דירות שוממות.

ינון אזולאי: ללכת שם ולאכלס את האנשים שם.

ינון אזולאי: זה הפתרון המיידי.

ינון אזולאי: לעשות את זה וכמובן לתת לשם את המענה הרחב.

אלכס קושניר: ינון, איפה הנקודה?

ינון אזולאי: תיכף אני אשים לך את הנקודה.

ינון אזולאי: קחו את זה.

ינון אזולאי: אני חושב שזה המענה המיידי שיכול להיות לאותם אלה שגם נקבל אותם באמת בשמחה ושיחיו פה ברווח.

אלכס קושניר: שוחחתי אתמול עם מנכ"ל משרד השיכון גם על הסוגיות האלה.

אלכס קושניר: הם גם מוכנים וערוכים לבנות תוכניות רלוונטיות בכיוון, אגב, שדיברת.

אלכס קושניר: כן דוד, בבקשה.

דוד דרסלי אבטה: רק לטובת הפרוטוקול אני אציין.

דוד דרסלי אבטה: מנכ"ל השיכון, זה בגדול התוכנית שהוא הציע במסגרת ההיערכות.

דוד דרסלי אבטה: כמובן נעשה את החיבור גם לנגב גליל כדי לראות שבאמת אנחנו תופסים את המקומות האלה שרלוונטיים.

דוד דרסלי אבטה: בהתייחס לבתי מלון גם לחודש הזה, בהתאם לקול קורא יש כ-2,200 מיטות בגליל, זאת אומרת גליל צפונה.

דוד דרסלי אבטה: בנגב יש 3,500 כולל אילת.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: אילן, עוד משהו?

אילן שוחט: אני סיימתי.

אלכס קושניר: יוסי, שאלה לאילן.

יוסף טייב: שאלה קצרה אדוני היושב-ראש לאילן.

יוסף טייב: אותה החלטת ממשלה שאתה מדבר עליה בשיתוף פעולה עם משרד הקליטה, על כמה עומדת החלטת הממשלה והאם מדובר באותה החלטת ממשלה שנפלה בכנסת ה-23, של שיתוף פעולה של השר דרעי עם השרה תמנו-שטה, באמת להוביל עליות קהילתיות לנגב גליל?

יוסף טייב: בכל מקרה, על כמה החלטת הממשלה הזאת עומדת?

יוסף טייב: כדי להבין את גודל האירוע.

אילן שוחט: השר שלי, עודד פורר, גם כן היה מנכ"ל משרד הקליטה.

אילן שוחט: זה דווקא בא מתוכנית שהוא, כשהוא היה מנכ"ל משרד הקליטה הוא יזם אותה ביחד עם נגב גליל בזמנו של סילבן, אם אני לא טועה זה היה.

אילן שוחט: ההחלטה עומדת שם על סדר-גודל של 22 מיליון שקל שרק נגב גליל נותנים אותם, והם יהיו מחולקים בסדר-גודל של חצי-חצי.

אילן שוחט: חצי ילך לטובת עולים שיגיעו למקצועות נדרשים בנגב, בגליל, וחצי ילך כמו אמרה פה חברת הכנסת טטיאנה, לרשויות הקולטות על מנת לעבות אותן ולתת להן את היכולת לקבל אותם.

אילן שוחט: כל עוד יוגדר פה, אדוני היושב-ראש, במסגרת ועדת כספים החלטה על אזורי עדיפות, יהיה לי קל יותר לצבוע את הנגב והגליל ולא לנמק אפילו, וישר להגדיל גם את התקציבים וגם את האפשרויות הללו.

אלכס קושניר: תודה רבה.

יוסף טייב: יש חלק של משרד הקליטה בתוך החלטת הממשלה?

אילן שוחט: הכול מנגב גליל, אבל עכשיו אני מאמין שהם כנראה - - -

ינון אזולאי: יפתחו את הכיס.

אילן שוחט: ליבם יפתח.

אלכס קושניר: אני רוצה לסכם את החלק הזה של הדיון האופרטיבי והעדכון האופרטיבי.

אלכס קושניר: אני רוצה כמובן לברך את כל העוסקים במלאכה, נתיב, הסוכנות, הקרן לידידות שלא ציינו אותם קודם, הם נמצאים פה, את משרד העלייה והקליטה ומשרד החוץ כמובן, כולם ביחד שעושים פה מאמץ אדיר כדי לסייע ליהודים, לסייע לעולים הפוטנציאליים.

אלכס קושניר: זה באמת מבורך.

אלכס קושניר: אני רוצה לשים דגש על שתי נקודות שלא נגענו כאן וחשוב שנשים לב אליהן.

אלכס קושניר: אנחנו יודעים, קוראים בתקשורת שהמרחב האווירי סביב רוסיה, בלארוס נסגר, וזה כמובן מקשה על הוצאת טיסות גם לישראל.

אלכס קושניר: אני לא רוצה לשמוע מה אתם עושים בנושא הזה, מסיבות מובנות, אבל אני רוצה שתיקחו את זה בחשבון.

אלכס קושניר: זה נושא מאוד חשוב.

שי פלבר: אני לא אפרט, אבל חשוב לומר שלפני המשבר ביחד עם משרד החוץ נעשתה הרבה עבודה לגבי נתיבים ולגבי נושאים ביורוקרטיים, וככל שהמרחב מסביב, אנחנו יודעים לעבוד עם חברות התעופה הישראליות.

אלכס קושניר: יופי, תודה רבה.

אלכס קושניר: הנושא השני שחשוב לשים עליו את הדגש, וכאן אני פונה ליואל לגבי מדיניות כניסה ומתן אשרה.

אלכס קושניר: אנחנו מבינים שיש כרגע צו נשיאותי שמגביל את היציאה של גברים מגיל 18 עד גיל 60.

אלכס קושניר: המשמעות של זה, שבגלל שיש משפחות שהן משפחות מעורבות ובעצם מבססות את הזכאות שלהן, יכול להיות, על אותו גבר שכרגע לא יכול לצאת, אני מבין שהשרה נתנה פתרון ואני מברך על כך, על משפחות של יהודים.

אלכס קושניר: השאלה היא מה קורה עם אלה שהם זכאי חוק השבות ועדיין נאלצים להישאר באוקראינה ולא יכולים לצאת?

אלכס קושניר: מה בעצם המדיניות ומה אתם מתכוונים לעשות בנושא הזה?

יואל ליפובצקי: אדוני היושב-ראש, קודם כל אני גם רוצה לברך את נתיב והסוכנות ומשרד החוץ שבאמת עושים עבודה מדהימה.

יואל ליפובצקי: אנחנו בקשר כל הזמן ומגיע להם באמת כל השאפו.

יואל ליפובצקי: לגבי מה ששאלת, בדרך כלל אין עלייה מפוצלת כמו שאתה יודע, כי הזכאי, כל המשפחה מקבלת בעצם את הזכאות לבוא לישראל ולקבל את כל הזכויות בגלל הזכאות שלו ולא בגלל זכאות שלהם, ולכן במקרה שהם בת זוג וילדים של יהודים, אז הם זכאים בכל מקרה ולכן השרה החליטה לתת למשפחות האלה אשרת עולה ולתת להם להגיע כמה שיותר מהר ואת כל הזכויות כמובן.

יואל ליפובצקי: לגבי משפחות של זכאי שבות שהם לא יהודים, הם לא זכאים בפני עצמם ולכן לעת עתה היא החליטה שהם לא יקבלו מעמד עולה.

יואל ליפובצקי: היא אמרה שהיא תדבר על זה עם השרים ובטח גם איתך ועם מי שרלוונטי.

אלכס קושניר: טוב, אני לא אפתח את הדיון הזה פה כי אני חושב שזה לא המקום.

אלכס קושניר: אני מבקש גם מרשות האוכלוסין וההגירה וגם מהשרה איילת שקד לשקול את הנושא הזה שוב כי בסופו של דבר מדובר באנשים שהם זכאי חוק השבות ויכולים לעלות לישראל לפי חוק השבות.

אלכס קושניר: אני לא יכול להבין את הדיכוטומיה שעשיתם, לכן אני מבקש שתשקלו את זה שוב, את הסוגיה הזאת.

אלכס קושניר: יבגני סובה.

יבגני סובה: תודה אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך אותך על הדיון הזה.

יבגני סובה: אתה גם היית מנכ"ל משרד העלייה והקליטה.

יבגני סובה: אנחנו כבר כמה ימים מדברים על כך שבכנסת אין ועדת העלייה והקליטה ולכן יש מספר ועדות שמקיימים את הדיון הזה.

יבגני סובה: אני יודע שיש הרבה אנשים שלא תכננו לעלות.

יבגני סובה: מה שאני שומע, שאנשים שתכננו לעשות עלייה הם בעצם למעשה אלה שהספיקו לצאת ונמצאים כרגע בגבולות של פולין, סלובקיה, הונגריה.

יבגני סובה: הם ערוכים עם כל המסמכים, ויש אנשים שברחו אבל לא הספיקו לאסוף את כל המסמכים ואחת הבעיות העיקריות זה מסמך על היעדר עבר פלילי.

יבגני סובה: אנחנו צריכים להעלות את הסוגיה הזאת ולראות האם עדיין - - -

יואל ליפובצקי: אני יכול לעזור לך?

יבגני סובה: כן.

יואל ליפובצקי: פטרנו אותם מהמסמך הזה.

יבגני סובה: מצוין, אז יש אמירה מאוד חשובה שפטרתם את זה, כי אני קיבלתי כמה פניות של אנשים שדאגו שלא יקבלו אשרת עולה בגלל המסמך הזה, אז יופי, אז קודם כל אני שמח לשמוע על זה, כי הדבר הזה מצד אחד הוא חשוב, בהנפקת אשרת עולה מן הסתם, כי זה בהתאם לחוק השבות.

יבגני סובה: מצד שני, בסיטואציה שמשרדי הממשלה של אוקראינה לא פעילים וגם לא יכולים להנפיק דבר כזה, אז אני שמח על כך.

יואל ליפובצקי: אני אעצור אותך עוד שנייה אחת באותו נושא.

יואל ליפובצקי: גם מאפוסטילים פטרנו אותם, זאת אומרת לא צריך מסמכים עם אפוסטיל.

יואל ליפובצקי: נתיב יודעים לעשות את הבדיקה המקצועית.

יבגני סובה: יופי, אז אותם אנשים שנמצאים מטעם נתיב, סוכנות, יודעים לעשות את הבדיקה של המסמכים.

יבגני סובה: אתמול אני גם בירכתי את שרת הפנים על כך שהיא אוטומטית, דרך אגב, פניתי אליה עוד במוצאי שבת, אז היא האריכה אוטומטית את התוקף לאזרחים האוקראינים ב-60 יום.

יבגני סובה: הדבר הזה גם מקל על קרובי המשפחה שנמצאים כרגע בארץ.

יבגני סובה: גם ככה הכניסה הייתה מאוד מוגבלת, ועדיין אני חוזר למה שאמר היושב-ראש, שצריך לשקול אפשרות של אותם אנשים שיכולים לעשות את התהליך הזה פה דרך נתיב, והם מדרגה ראשונה, כן לאפשר להם להעביר את הזמן עם קרובי המשפחה פה.

יבגני סובה: אני יודע שהדבר הזה יוצר פה חשד ושהרבה אנשים יגידו, מה פתאום, הרי הוא לא זכאי אז מה קורה אם נניח אבא יהודי, אשתו לא יהודייה והבן שלה שלא זכאי לחוק השבות אבל עדיין הוא בן של אזרחית ישראל, אז צריך לשקול אפשרות אולי לתת לו איזושהי אשרה זמנית שהוא יוכל להעביר את זה כמו שהוא מעביר בפולין, בסלובקיה, ברומניה ובמולדובה.

יבגני סובה: אני חושב שמדינת ישראל יכולה גם לסייע בדבר הזה, להירתם למאבק ההומניטרי הזה.

יבגני סובה: יש הרבה קרובי משפחה מדרגה ראשונה של אזרחים ישראל, שאין להם זכאות לחוק השבות, למשל כמו שאמרתי, ילדים מעל גיל 18 שבחיים לא יוכלו לעלות לפי חוק השבות, אבל הם ילדים לאזרחים ישראלים מאותן משפחות מעורבות.

יבגני סובה: אני חוזר על המכתב ששלחתי לשרת הפנים.

יבגני סובה: צריך לשקול אפשרות כזאת לבדוק עם רישום, עם תכנון ועם אפשרות של כניסה, כי למשל אתמול היה מקרה אחד שבא מישהו שהוא אזרח אוקראיני.

יבגני סובה: הוא בא מטיסה מגרמניה.

יבגני סובה: אני לא יודע איך הוא הגיע לגרמניה, אבל משטרת הגבולות לא הרשו לו להיכנס מחשש שהוא יכול להשתקע בארץ כי הוא בגיל 28–29 ואימא שלו אזרחית ישראלית, כי הוא בעצם לא יהודי אבל היא נשואה ליהודי.

יבגני סובה: זו בעצם הסוגיה שאנחנו צריכים לפתור כמדינה, כממשלה בתקופה הזאת, וכן להסתכל על זה כמשבר הומניטרי.

יבגני סובה: לא להסתכל אך ורק על פי חוק הכניסה לישראל או על פי חוק השבות.

יבגני סובה: זאת ההצעה שלי.

יבגני סובה: אנחנו צריכים לשבת ואולי לעשות איזשהו שולחן משותף עם כל משרדי הממשלה, כולל גם הוועדות המתאימות בכנסת.

יבגני סובה: אם אנחנו נצליח לעשות את הזמני הזה, נוכל גם כמו שאמרתי, לסייע במשבר ההומניטרי כי יש משבר.

יבגני סובה: יש אנשים שבאמת נמצאים כרגע באי ודאות.

יבגני סובה: שמעתי שמספר הפליטים הגיע ל-5–6 מיליון, אז אני חושב שגם ישראל יכולה לסייע פה, בטח לאור העובדה שהם קרובי משפחה מדרגה ראשונה לאזרחים ישראלים.

יבגני סובה: אני אשמח אם יש לך תשובה.

יבגני סובה: אולי תגיד שבדיונים הקרובים אתם תוכלו לחשוב על זה.

יואל ליפובצקי: אני אעביר את המסר.

אלכס קושניר: אני רוצה למקד רגע את הדיון על העלייה.

אלכס קושניר: כפי שאמרתי, יש פה שני סוגים של אוכלוסיות, אוכלוסייה אחת זו אוכלוסייה שהם בעצם משפחות של יהודים לפי סעיף 4(ב), ויש עוד אוכלוסייה שהיא זכאית לחוק השבות לפי 4(א).

אלכס קושניר: הדיכוטומיה הזאת היא לא דיכוטומיה שנראית הגיונית.

אלכס קושניר: אני מבקש מכם לשקול מחדש את המדיניות הזו.

אלכס קושניר: אתם לא רוצים לתת להם את מעמד העולה מייד, אז תמצאו איזושהי דרך אחרת, אבל לא יכול להיות שאנשים שבמצב שגרה יכולים לעלות לישראל לפי חוק השבות, לא יכולים במצב חירום.

אלכס קושניר: זה אירוע שהוא לא אירוע שהוא מבחינתי מתקבל, לכן אני מבקש מרשות האוכלוסין וההגירה, משרד הפנים, לשקול את זה שוב.

אלכס קושניר: אני גם אדבר איתה על הסוגיה הזו כי זו סוגיה מאוד חשובה במיוחד לנוכח המשבר ההומניטרי שקורה שם.

אלכס קושניר: כפי שאמרתי, אנחנו קצת גלשנו בזמן ממה שתכננתי, אבל הדיון היה מאוד חשוב.

אלכס קושניר: אנחנו בעצם מסכמים את הפרק של הדיון האופרטיבי והסטטוס האופרטיבי.

אלכס קושניר: החלק השני הוא בעצם איך אנחנו כמדינת ישראל, כממשלת ישראל מכינים תוכנית אסטרטגית לקליטת העלייה מאוקראינה וגם ממדינות מסביב, אבל הדגש הוא כרגע לפחות בדיון הזה על אוקראינה.

אלכס קושניר: שמענו מנתיב שמדובר ב-200,000 זכאי חוק השבות.

אלכס קושניר: מה שאנחנו נעשה עכשיו, אני אבקש מהסוכנות היהודית להציג את הצפי שלהם, עד כמה שזה אפשרי כמובן, לשלוש-ארבע השנים הקרובות, אם אתם יכולים להגיד את זה, וכמובן זה ברור לכולם שהיום העלייה מאוקראינה לא מגיעה לישראל בגלל סיבות של עוצר ושל חוסר יכולת לצאת מגבולות וסיכון התנועה בדרכים, לכן אין לנו ספק שככל שהקרבות שם יתחילו להירגע, ככה גל העלייה יעלה, כי אנחנו מדברים על משבר הומניטרי מאוד קשה, לכן אשמח מהסוכנות קודם כל לשמוע את הצפי שלהם וגם מנתיב, ואחר כך אנחנו נשמע את נציגי השלטון המקומי שנמצאים פה, כי בסופו של דבר אני למוד ניסיון כמנכ"ל משרד הקליטה.

אלכס קושניר: בסוף משרדי הממשלה יכולים לעשות הרבה מאוד דברים נפלאים לחשוב על הרבה מאוד דברים נפלאים, אבל אם אין את השותפים האלה שיושבים ברשויות וקולטים את העלייה, אז שום דבר לא באמת קורה.

אלכס קושניר: לאחר מכן ניתן סבב עוד למשרדי הממשלה, ואחר כך כמובן גם הנציגים שטרחו והגיעו לפה.

אלכס קושניר: כמובן ניתן לדבר לכולם, אבל אני מבקש בתמצות כי אנחנו קצת קצרים בזמן.

שי פלבר: אני אגיד שלפני המשבר אנחנו תכננו שהשנה יעלו 3,500 עולים מאוקראינה על בסיס השנים הקודמות.

שי פלבר: אם אני לוקח את 2,500 בקשות העלייה שהיו בארבעה ימים האחרונים, ואנחנו ניקח רגע את הימים הקרובים, אני חושב שבטווח המיידי, החירום אפשר לדבר על כ-5,000 עולים שבעקבות המשבר, אבל אחר כך כשהרוחות יירגעו, אני לא רוצה לזרוק מספרים אדוני היו"ר, אבל אני חושב שאפשר להגיע לאלפים טובים, תלוי בעוצמת המצב באוקראינה.

שי פלבר: אני חושב שהפוטנציאל יכול להגיע לכמה אלפים טובים מעבר ל-5,000 שיגיעו בגלל המשבר ההומניטרי באופן מיידי.

שי פלבר: אני חושב שבימים הקרובים ככל שאנחנו נקבל יותר שיחות, אנחנו נוכל לחזור עם איזושהי אינדיקציה הרבה יותר מעשית גם לטווח הארוך, כי אנחנו שואלים את האנשים, אתה רוצה לעלות מחר או אתה רוצה לעלות בהמשך?

שי פלבר: הרבה מהאנשים שאומרים בהמשך, הם מחכים לראות איך יראו החיים שלהם בימים הקרובים, אבל כמה אלפים, בוודאי, בהחלט.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: רומן פרס, סגן ראש עיריית יקנעם, בבקשה.

רומן פרס: אני בדיוק, כבוד היושב-ראש, קיבלתי לפני שנייה הודעת וואטסאפ מהעירייה שכרגע קיבלנו הודעה, אזרח ישראלי שנסע לאוקראינה עם משפחתו, איכשהו הוא הגיע למצרים.

רומן פרס: ממצרים, ברגל הגיע לישראל והוא מבקש להגיע חזרה לעיר.

אלכס קושניר: יציאת מצרים ממש.

אלכס קושניר: רומן, בבקשה.

רומן פרס: אדוני היושב-ראש, כמו שאמרת, אנחנו אלה שקולטים בסופו של דבר.

רומן פרס: בארבעה הימים האחרונים אנחנו לומדים לאט-לאט אבל בטוח מה עומד בפנינו ועם איזה אתגרים אנחנו הולכים להתעסק ולהתמודד בתקופה האחרונה.

רומן פרס: אני מברך את משרד האוצר על ההחלטה לתקצב, אבל כשמתקצבים חשוב מאוד להבין מה הכי חשוב לתקצב.

רומן פרס: אנחנו מדברים כאן קודם כל על הסיוע לאותן משפחות.

רומן פרס: מהשיחות גם עם נציגי הסוכנות והקרן לידידות הבנתי שיש לא מעט משפחות שיגיעו ממש כמו שהן.

קריאה: בשבועיים הקרובים משפחות עם מזוודות.

רומן פרס: זהו, ויש כאלה שגם בלי מזוודות, אז אנחנו מן הסתם נצטרך לדאוג להם לבגדים ולדברים אחרים, לדברים הכי בסיסיים.

רומן פרס: דבר שני זה תמיכה נפשית.

רומן פרס: כל אחד שעלה לארץ יודע שזה אירוע תמיד די דרמטי/טראומטי, ואין מה לדבר על אנשים שהגיעו מהזירה של המלחמה.

רומן פרס: ילדים ובני נוער, צריך להבין דבר מאוד פשוט, הם יגיעו לארץ כדי להישאר כאן, ואם אנחנו לא נטפל בילדים האלה ובבני הנוער האלה במסגרות של חינוך פורמלי ובלתי פורמלי עכשיו ובמיידי, ולא ניתן מענים לצרכים שלהם, מדינת ישראל אחר כך תתמודד עם זה לטווח ארוך, ובאמת חבל.

רומן פרס: אני לגמרי חושב שזו הזדמנות באמת לעודד עלייה לנגב וגליל, ומגליל בהחלט זה יכול לתת פתרון גם לאתגרים אחרים כמו דמוגרפיה וכאלה.

רומן פרס: עוד סוגיה שאני מבקש באמת להפנות את זה גם לנתיב, היות ויוליה נמצאת כאן, אנחנו נתקלים כבר בכמה מקרים שבהחלט זה גם אנשים שהספיקו לקבל אשרת עלייה עוד לפני שסגרו.

רומן פרס: הצליחו לברוח ואז הם מגיעים באופן עצמאי לארץ בלי שהסוכנות או הקרן לידידות יודעים.

רומן פרס: פשוט קונים כרטיס למטוס והם מגיעים.

רומן פרס: מה קורה איתם?

רומן פרס: צריך לחשוב שלא יתחילו תהליך הסדרה רגיל, משרד הפנים, נתיב, כי אז הם פשוט מאוד ישבו ויחכו זמן רב.

רומן פרס: יש לא מעט כאלה.

יוליה דור: אני רואה שהעמיתים שלנו מרשות האוכלוסין נמצאים כאן.

יוליה דור: אנחנו יודעים שברגע שאותו אחד שיש לו אשרת עלייה ודרכון, נוחת בנתב"ג, יש לו מערך שלם, תקן אותי אם אני טועה, של משרד העלייה והקליטה שנמצא לטובת אלה שגם בוחרים להגיע עצמאית.

רומן פרס: מחר נוחת מטוס מהונגריה לצורך העניין, ויושבת שם משפחה אחת.

רומן פרס: איך ידעו שהם באמת הגיעו?

רומן פרס: כי האנשים האלה מבולבלים.

רומן פרס: הם לרוב לא ידעו אפילו למי לפנות.

יואל ליפובצקי: קודם כל בדרך כלל הם יודעים למי לפנות בנתב"ג.

יואל ליפובצקי: הם הרי מקבלים בדרך כלל את כרטיס הטיסה שלהם ואת המימון דרך הסוכנות.

רומן פרס: לא, לא הבנת.

רומן פרס: אני מדבר ספציפי על אנשים שקנו באופן עצמאי, הצליחו לברוח, הגיעו לאן שהגיעו, קנו כרטיס למטוס בלי סוכנות.

רומן פרס: לא מכירים אותם כרגע ולא הקרן לידידות.

יבגני סובה: אין לו אשרת עולה כמו שאתה מתאר.

רומן פרס: יש.

אלכס קושניר: יש לו אבל הוא לא אמר לאף אחד שהוא בא.

יבגני סובה: בסדר, אבל הוא מגיע לשמואלי, נכון?

יבגני סובה: אז שמואלי צריך להיות מתודרך.

רומן פרס: הוא קיבל וברח, ויש כאלה, קיבלו והצליחו לברוח ברגע האחרון.

אלכס קושניר: בסדר, אז אין בעיה, יש נציג של נתיב.

יואל ליפובצקי: הוא שואל לאן הוא צריך להגיע.

יואל ליפובצקי: כולם יודעים בנתב"ג איפה יש עמדת קליטה.

יואל ליפובצקי: הם מגיעים, נתב"ג הוא לא כזה גדול כדי ללכת לאיבוד.

יבגני סובה: אלכס, הבעיה זה אנשים שאין להם אשרת עולה.

אלכס קושניר: על אלה שאין להם אשרת עולה כבר דיברנו.

אלכס קושניר: הוא העלה נקודה נוספת.

אלכס קושניר: תודה רומן.

אלכס קושניר: פבל פולב, סגן ראש עיריית אריאל, בבקשה.

פבל פולב: עיריית אריאל, בירת השומרון.

פבל פולב: שלום לכולם, שמח להיות פה.

פבל פולב: אנחנו באמת נמצאים בטראומה גדולה, מלחמה קשה באוקראינה.

פבל פולב: אצלי בעיר 42% זה חבר'ה מברית המועצות, שאתם מבינים, זה גם אוקראינה, גם רוסיה.

פבל פולב: הנושא מאוד רגיש וקשה מאוד לשמור לא לקחת צד, והרבה אמוציות ועדיין צריכים לעבוד.

פבל פולב: למה באתי לפה?

פבל פולב: אני רציתי קודם כל להיות מחובר לשלטון המחוקק ולהבין בדיוק מה הסיטואציה, מה קורה, כי אני היום מגיע אחרי הישיבה הזאת מייד לראש העיר ואנחנו כן צריכים לגבש איך אנחנו מתמודדים עם העלייה הגדולה שתהיה.

פבל פולב: אנחנו רוצים להיות שם.

פבל פולב: שמעתי על עדיפות לאומית א'.

פבל פולב: איכשהו אנחנו נופלים בין הכיסאות, אריאל, בירת השומרון, שאמרו, עזרתם לי מאוד, אבל אנחנו לא מבטאים את זה בכסף ואנחנו מאוד נשמח להיות שם גם בעדיפות לאומית א', כי היינו וזה נלקח מאיתנו.

פבל פולב: אנחנו רוצים להישאר בשומרון לא כי אנחנו בירת השומרון, כי אנחנו מאמינים שאנחנו צריכים להיות שם ולחזק את המקום.

פבל פולב: משרד הקליטה והעלייה עובדים מאוד יפה.

פבל פולב: אני רוצה לברך את כל הגופים שהיו פה.

פבל פולב: אני באמת שמח שעובדים בשיתוף פעולה, וקשה ומאוד מתואם.

פבל פולב: חשוב מאוד שאנחנו, אנשי השטח, העיריות, נקבל אינפורמציה מגובשת, מסודרת, כי אנחנו מקבלים את זה מכל מיני מקומות הטובים אבל די חלקים לא ברורים.

פבל פולב: מנסים להתקשר וזה יוצר קצת כאוס, אז אם תוכלו לסדר את זה ולארגן את זה יותר נכון, אנחנו נשמח, כל עיר וכל עיר.

פבל פולב: יש לנו בית מלון באריאל.

פבל פולב: כנראה גם לא ידוע.

פבל פולב: אנחנו כן רוצים להיות שם.

פבל פולב: בגלל שאנחנו על המפה וכאילו לא, אז אני רוצה להגיע מהבמה הזאת, שתשתמשו בנו.

פבל פולב: אנחנו רוצים להיות שם.

פבל פולב: אנחנו יודעים לקלוט את העלייה.

פבל פולב: תודה רבה על ההזדמנות, אנחנו מחכים להחלטות ונהיה מוכנים.

אלכס קושניר: יש לנו בזום את דימי אפרצב, ראש מועצה מקומית קצרין, יושב-ראש ועדת העלייה והקליטה במרכז השלטון המקומי ויושב-ראש חברת אופק ישראלי, חברה לעידוד עלייה.

קריאה: בירת הגולן, תגיד.

קריאה: אם יש בירת השומרון, יש גם בירת הגולן.

אלכס קושניר: נכון.

אלכס קושניר: היה לנו בירת שומרון.

אלכס קושניר: עכשיו בירת גולן.

אלכס קושניר: דימי, בבקשה.

דימה אפרצב: אדוני היושב-ראש, תודה שנתת לי אפשרות לדבר.

דימה אפרצב: אני ברשותך חייב התייחסות קצרה, כי מיום חמישי למרות שאני עדיין עוד מאומת קורונה, לא מצליח פשוט להירגע.

דימה אפרצב: אני מתעסק גם בהקשר לתושבים שלי בעיקר, אבל גם בעניינים שקשורים לנושא של אוקראינה.

דימה אפרצב: המשבר ההומניטרי שם הוא קטסטרופלי.

דימה אפרצב: לפני שנדבר על עניין קליטה, חשוב מאוד שבראש ובראשונה המוסדות הלאומיים ובראשם הסוכנות היהודית יקבלו מענה מקסימלי ליכולת שלהם לתפקד שם בשטח, מכיוון שהסיטואציה היא פשוט קטסטרופלית.

דימה אפרצב: אני לא נכנס כרגע להחלטות מל"ל, לא נכנס לשום דבר, אבל עצם העובדה שלאנשי הסוכנות לא ניתנת אפשרות לפעול בשטח אוקראינה זה דבר מאוד בעייתי.

דימה אפרצב: ההבדל האדיר בין כל הפעילויות שהיו עד עכשיו הוא בזה שמדינת אוקראינה אסרה על יציאת גברים.

דימה אפרצב: אני רק רוצה לתאר לכם מצב שכל אחד מאיתנו, מי שמחובר לשם יודע שאישה עם ילדים ללא סיוע של גבר בבית יחד עם סבתות, סבים עם כיסאו גלגלים, עם כל מה שיש, על מנת להימלט מאימת המלחמה צריכים להגיע לגבול כרגע מערבה.

דימה אפרצב: אין תחבורה ציבורית.

דימה אפרצב: אני לא יודע אם יש לה רכב, אין לה רכב, הדרכים והכבישים שאנשים עומדים שם בפקקים.

דימה אפרצב: מסתובבים אנשים עם נשק שכרגע מדינת אוקראינה שחררה החוצה, ואם זה אנשים שמכוונים אותו לכיוון האויב, זה סיפור אחד.

דימה אפרצב: ברור לכם, זה עדיין עוד לא נמצא בתקשורת, איזה מעשים נעשים שם כרגע על ידי כל מיני אלמנטים קרימינליים בתוך אוקראינה עצמה.

דימה אפרצב: סיפור קשה ביותר וצריך לשים דגש חזק מאוד עכשיו לתת סיוע משמעותי, גם סיוע הומניטרי וגם סיוע לוגיסטי לקהילות יהודיות, לזכאי עלייה כדי לארגן אותם ולהביא אותם לחוף מבטחים מעבר לגבול, גם כדי לעשות את כל הבדיקות הנדרשות וגם כדי שהעלייה אחר כך תהיה מסודרת ומאורגנת, וגם לא יהיה צורך להתמודד עם כל הסוגיות של חוק הכניסה, אלא להתמקד בעיקר בכל העניינים של חוק השבות, שם כבר משרד הקליטה יודע לתת את המענה הנדרש.

דימה אפרצב: מכאן אני גם מגיע למרכז לשלטון מקומי.

דימה אפרצב: השלטון המקומי מאז ותמיד נמצא בחזית של קליטת העלייה.

דימה אפרצב: העולים החדשים בסופו של דבר נקלטים בתוך רשויות מדן ועד אילת, וברור לחלוטין שכרגע כשאני מדבר עכשיו על קליטה מיידית, השלטון המקומי ערוך, מוכן, יכול לתת את כל מה שצריך.

דימה אפרצב: מן הסתם בטווח הארוך צריך סיוע ממשלתי משמעותי כי אנחנו מדברים כרגע על גל ראשוני מאזור הקרבות, מהאזור המופגז של אוקראינה.

דימה אפרצב: זה גל עלייה אחר לגמרי, שדורש הרבה מאוד התעסקות בעניין הנפשי.

דימה אפרצב: אני חושב שכדאי לשקול אפשרות כן לפתוח מרכזי קליטה, בניגוד לכל האסטרטגיה שהייתה כאן במהלך 30 השנים האחרונות, אך ורק לסוגיות הספציפיות האלה מכיוון שהתא המשפחתי שיגיע כרגע למדינת ישראל הוא שונה לגמרי ממה שאנחנו מכירים בגלים האחרים, ולכן כאן יהיה צריך לרכז מאמץ.

דימה אפרצב: הדרך לרכז מאמץ היא דרך סיוע בעניין של מרכזי קליטה או קליטה מרוכזת יותר.

דימה אפרצב: בהמשך, אין לי ספק שבממשלה שבה יש הרבה אנשים שהם היו גם מנכ"לי משרד קליטה וגם היום שרים ויושב-ראש הוועדה כמובן ושר האוצר ושר השיכון, יש כאן הרבה מאוד אוזן קשבת.

דימה אפרצב: בטווח הארוך בוודאי שצריך יהיה להשקיע בכל הנושא הזה אבל כרגע, אני מדבר עכשיו, כי כל השקעה כרגע שתינתן, היא תציל נפשות ותביא גם לתוצאות פחות דרמטיות ממה שמתרחש עכשיו.

דימה אפרצב: אני מזכיר לכולם, מדובר על חורף, מדובר על קרבות.

דימה אפרצב: אני ספק אם השכן שם שמנסה להשתלט על המדינה, הוא יוותר כל כך בקלות, לכן המשבר ההומניטרי ילך ויגדל, ואני מזכיר לכולם שמדובר על שכנים, על קרובי משפחה, על התושבים של הרשויות שכרגע מעורבים, וזאת גם הזדמנות שלי גם להגיד תודה ענקית ליושב-ראש המרכז השלטון המקומי, חיים ביבס, וגם ליושב-ראש בפועל של הסוכנות היהודית שאמורים היום לסכם ביניהם את כל הלוגיסטיקה של יצירת מנגנוני סיוע הומניטרי, שאנחנו נוכל לפתוח מטות בערים, להעביר את זה לסוכנות היהודית שאחר כך כבר ידעו להעביר את זה למי שצריך, גם לעולים וגם לקהילות שעדיין עוד נמצאים במשבר ועוד לא מצליחים לעלות.

דימה אפרצב: עוד בקשה אחת זה בקשה למשרד הקליטה.

דימה אפרצב: חשוב מאוד שיתקיימו דחוף ככל שניתן גם הערכות מצב המשותפות עם מרכז השלטון המקומי, כי בסופו של דבר חייבים לשתף גם את פורום סגנים שהם רובם מחזיקי תיק קליטה, גם את פורום מנהלי מחלקות קליטה ברשויות, ולתזמן את כל הפעולות שמשרד הקליטה מתכנן וזה מבורך, במרכז לשלטון מקומי, והשלטון המקומי ידע גם לעשות.

אלכס קושניר: תודה רבה דימי.

אלכס קושניר: אלקס ריף, מנכ"לית לובי המיליון, בבקשה.

אלקס ריף: תודה רבה חבר הכנסת קושניר, אני מנכ"לית עמותת לובי המיליון שמקדמת זכויות של צעירים וישראלים דוברי רוסית.

אלקס ריף: אני חייבת להגיד שאני מאוד מודאגת קודם כל מהמצב.

אלקס ריף: כולם אמרו, אנחנו בקשר, עשרות קבוצות טלגרם של צעירים שנמצאים בשטח ועוזרים עכשיו.

אלקס ריף: אני עוד יותר מודאגת מזה שיש איזה תחושה שהכול בשליטה והכול בסדר.

אלכס קושניר: זאת לא התחושה.

אלכס קושניר: זה גם לא המצב, כולם מבינים את זה.

אלקס ריף: אני אסביר לך למה אני מתכוונת.

אלקס ריף: אנחנו כולנו עברנו את עליית שנות ה-90'.

אלקס ריף: אנחנו יודעים איזה טעויות נעשו בעליית שנות ה-90'.

אלקס ריף: הולכת להגיע לכאן עכשיו עלייה עצומה, כולם אומרים, כולם יודעים את זה, ואין לנו כרגע ועדת קליטה.

אלקס ריף: אין לנו גוף אחד שמרכז ומתכלל את כל הדבר הזה.

אלקס ריף: כבר היום יש שתי ועדות שמתעסקות בנושא הזה.

אלקס ריף: אנחנו בעיניי חייבים להבין את החשיבות של השעה הזאת, אופוזיציה וקואליציה וביחד להקים גוף סטטוטורי שיטפל בנושא הזה עכשיו.

אלקס ריף: אנחנו כבר באיחור.

אלקס ריף: כבר עכשיו האנשים שמגיעים, אנחנו לא נצליח לתת להם את המענה הזה.

אלקס ריף: חברים, באמת אני אומרת לכם, בואו נראה איך אנחנו עושים את זה ביחד.

אלקס ריף: מלפנים משורת הדין מקימים גוף סטטוטורי מיוחד לטפל בנושא הזה.

אלקס ריף: זה הבקשה שלי.

אלקס ריף: אני חייבת להגיד, המצב נהיה מאוד קשה.

אלקס ריף: אני היום בבוקר קיבלתי טלפון מחברה שדיברה עם אבא שלה ברוסיה והוא אמר לה, תעברי בבקשה לאפליקציה המקודדת כי מאזינים לכל השיחות.

אלקס ריף: מדברים ברוסיה על רצונות לעזוב כי המצב שם הולך ומחמיר.

אלקס ריף: אנחנו נראה עכשיו פה אסונות הומניטריים גדולים.

אלקס ריף: צריך להתכנס ביחד, לא לעשות טעויות.

אלקס ריף: לא אלף גופים שמטפלים אחד על השני, לא יודעים מה כולם עושים.

אלקס ריף: עכשיו ועדה סטטוטורית מכונסת ביחד.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: יונה שרקי, בבקשה.

יונה שרקי: שלום, אני מייצג כאן את המרכז למדיניות הגירה ישראלית.

אלכס קושניר: מה זה הגוף הזה?

יונה שרקי: זה ארגון פרטי שפועל כבר עשור בנוגע למדיניות הגירה לישראל.

יונה שרקי: אנחנו ערים למצב המורכב באוקראינה והתמונות שם בהחלט מטלטלות ודורשות בהחלט מענה ממוקד.

יונה שרקי: חשוב לציין שהסטטוס של פליט לאותם אנשים שיוצאים מאוקראינה למדינות השכנות נשמר להם שם.

יונה שרקי: הסטטוס של זכאי חוק השבות שבהתאם לבירורו מדינת ישראל מקצה תקציבים מאוד משמעותיים, הוא בעצם הסיבה היחידה והמהותית לקיום של מבצע שאנחנו מבקשים לקדם כאן.

יונה שרקי: אנחנו זוכרים את אותם פליטים שהגיעו מחבל תיגראי, עשרות אנשים שהגיעו לכאן, ורק לאחר שהגיעו לכאן, אנחנו מדברים שם במצב של מאבק מלחמתי בעצימות הרבה יותר נמוכה מזו שאנחנו מכירים כאן עכשיו באוקראינה, לפחות לפי עמדת המל"ל, על אף זאת היה מבצע מהיר של להביא לכאן עשרות אנשים, שכאשר הגיעו לכאן, דו"ח משרד הפנים חושף שאף לא אחד מהם לא היה זכאי חוק השבות ולא היה לו קשר עם מדינת ישראל או עם היהדות.

יונה שרקי: מדוע אנחנו מעלים את זה?

יונה שרקי: מכיוון שהסיטואציה הזאת היא סיטואציה מורכבת.

יונה שרקי: כאשר אנחנו נמצאים בסוגיות קצה כאשר יש מאבקים הומניטריים, אנחנו נדרשים לתת מענה.

יונה שרקי: המקום פה לעשות טעויות שאחר כך אנחנו גוררים איתנו פה במדינת ישראל במשך עשורים, הוא מאוד רחב ולכן בדיוק כאשר אנחנו מקדמים כזה מבצע, הדבר צריך להיעשות בצורה מאוד מושכלת כדי לבחון את הטעויות של העבר.

אלכס קושניר: יש לך משהו קונקרטי להגיד?

אלכס קושניר: כי שמענו פה גם את רשות האוכלוסין וההגירה וגם את נתיב שמדברים על אמצעי זהירות שהם נוקטים.

אלכס קושניר: משהו קונקרטי.

יונה שרקי: שני דברים.

יונה שרקי: הדבר הראשון שאני רוצה באמת להעלות זה את הנושא של בית היתומים שבאודסה.

יונה שרקי: יש 150 ילדים שהרב של חב"ד מאודסה באמת העביר למדינה שכנה.

יונה שרקי: רציתי לדעת האם באופן ממוקד מדובר פה בילדים, לא במבוגרים, ככל הנראה יהודים.

יונה שרקי: האם באמת נעשה מאמץ ממוקד בנוגע לסוגיה הזאת?

יונה שרקי: זו שאלה ראשונה.

יונה שרקי: השאלה השנייה, ופה השאלה היא באמת ביחס לנתיב וגם בנוגע לסוכנות.

יונה שרקי: מה עושים כדי למנוע מצבים היום?

יונה שרקי: מה עושים כדי למנוע מצבים שכבר ראינו בעבר, של הגירה לא יהודית לישראל תחת מעטה הומניטרי של עלייה?

יונה שרקי: ואני רוצה לשים דגש בנקודה הזאת שאנחנו יודעים שדווקא ממדינות אוקראינה, מולדובה, גיאורגיה, כל האזור הזה, היום במדינת ישראל אחוזי ההסתננות מהמדינות האלה של אנשים שהם בכלל לא זכאים, כי אנחנו מדברים על מסתננים לישראל, הוא הגבוה ביותר.

יבגני סובה: על סמך מה אתה אומר את זה?

יונה שרקי: זה נתונים רשמיים.

יבגני סובה: נתונים רשמיים של מי?

יבגני סובה: אתה מטיל פה דופי בעליה.

יבגני סובה: או אתה מדבר על האזרחים האוקראינים שבאו ב-2014 וביקשו מקלט או שאתה מדבר על זכאי חוק השבות.

יבגני סובה: אם אתה מטיל דופי בזכאי חוק השבות, תגיד מאיפה הנתונים?

יבגני סובה: אל תגיד סתם שיש אחוז מסתננים, כי כרגע הטלת דופי על העלייה.

יבגני סובה: תגדיר למה אתה מתכוון.

יונה שרקי: אני אגדיר, אדוני.

יונה שרקי: אני אסביר לך.

יונה שרקי: קודם כל הנתונים בנוגע להסתננות הם נתונים רשמיים של רשות האוכלוסין.

יונה שרקי: זה דבר ראשון.

יבגני סובה: זה לא קשור לעלייה.

יבגני סובה: זה לא קשור לזכאי חוק השבות.

יונה שרקי: תן לי לסיים אדוני, בבקשה.

אלכס קושניר: יונה, אתה לא מרים פה קול על חברי הכנסת.

אלכס קושניר: פעם הבאה שאתה עושה, אתה בחוץ.

יונה שרקי: אני מבקש לסיים.

אלכס קושניר: נשאלה פה שאלה על ידי חבר כנסת.

אלכס קושניר: השאלה היא מאוד פשוטה.

אלכס קושניר: אתה מתכוון לאותם פליטים שהגיעו ללא שום קשר לחוק השבות במהלך שנת 2014 או שאתה מדבר על זכאי חוק השבות?

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, אני חושב שיונה מתנגד להגדרות כפי שהן בחוק השבות.

אלכס קושניר: לא, רגע, תן לו לענות שנייה.

יונה שרקי: כשאני מדבר על מסתננים, אני רק מציג את המציאות הכללית.

אלכס קושניר: או שאתה עונה על השאלה ששאלתי או שאתה בחוץ.

אלכס קושניר: שאלתי שאלה מאוד ספציפית.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, הוא שואל שאלה לגיטימית.

יוסף טייב: מה הבעיה?

ינון אזולאי: אין בעיה, אבל להוציא אותו?

ינון אזולאי: מה זה קשור?

אלכס קושניר: כן, כי אני מבקש תשובה.

יוסף טייב: אבל הוא שואל שאלה לגיטימית, אלכס.

אלכס קושניר: שי, לגבי בית יתומים, בבקשה.

ינון אזולאי: זה הרב שלמה בקשט שם, נכון?

יוליה דור: זה לא חב"ד.

יוסף טייב: למה הוצאת אותו?

אלכס קושניר: אני לא הוצאתי אותו.

אלכס קושניר: אני אמרתי לו, הוא שהוא יענה או שהוא בחוץ.

אלכס קושניר: הוא החליט לצאת.

אלכס קושניר: לא אני הוצאתי אותו.

אלכס קושניר: הוא הוציא את עצמו כי אין לו תשובה.

ינון אזולאי: היה דיון מכובד וחבל שזה ככה.

אלכס קושניר: הדיון ממשיך להיות מכובד ומה שניסו לעשות פה זה להסית אותו למקומות אחרים לגמרי שלא עליהם אנחנו מדברים.

יוסף טייב: אלכס, הוא שאל שאלה לגיטימית.

אלכס קושניר: לא, הוא טען טענה.

אלכס קושניר: הוא לא שאל שאלה.

אלכס קושניר: כשביקשו לדייק על מה הוא מדבר, הוא החליט שהוא לא מדייק, ואחר כך כששאלתי אותו, בוא תדייק או שאתה תצא, הוא החליט שהוא יוצא.

אלכס קושניר: לא אני הוצאתי אותו.

אלכס קושניר: לא אמרתי לו צא החוצה, סליחה.

יוסף טייב: אבל ירדת למיקרו ושאלת המקרו שלו - - -

אלכס קושניר: לא ירדתי למיקרו, דיברתי על מקרו.

יוסף טייב: הוא שאל את נתיב מה אמצעי הזהירות שהם נוקטים.

אלכס קושניר: נתיב, אני מזכיר לך, הבחור הזה ישב פה כל הדיון, ייאמר לזכותו, בשקט, ונתיב הסביר בדיוק מה הוא עושה כדי למנוע את אותם זיופים.

אלכס קושניר: אגב, נתיב אמר שיש ובזה צריך להילחם, אבל לבוא ולהגיד שיש פה הסתננות בלתי חוקית ועוד מגובה בנתונים, אז הוא צריך לדייק האם הוא מדבר על אותה הסתננות שהייתה פה ב-2014, שזה אירוע אחד שאינו קשור לחוק השבות, והדבר הזה אם הוא לא מדייק אותו, אז הוא לא ימשיך לדבר.

אלכס קושניר: הוא החליט שהוא לא מדייק, החליט בעצמו לצאת החוצה, בסדר, זה זכותו.

אלכס קושניר: אני רוצה לחזור לבית יתומים, זה יותר חשוב.

אלכס קושניר: בבקשה.

שי פלבר: אז רק לומר שמיום שישי משרד החוץ עסק בזה רבות ביחד עם משרד הרווחה, ביחד איתנו, ביחד עם משרד העלייה והקליטה.

שי פלבר: דיברנו עם הרב.

משה גפני: הרב שלמה בקשט.

שי פלבר: נכון.

שי פלבר: דיברתי איתו ביום שישי.

שי פלבר: הם ניסו להגיע לגבול רומניה.

שי פלבר: משרד החוץ הנפיק להם אישורים מיוחדים.

משה גפני: דיברתי איתו אתמול.

שי פלבר: נכון.

שי פלבר: כולם דיברו איתו.

שי פלבר: אנחנו נערכנו להעביר אותם את הגבול ביום שישי בלילה.

שי פלבר: יסלחו לי פה חבריי, שלחנו מהארץ עובדת סוציאלית ביום שבת, דוברת רוסית, כדי שיקבלו אותם ברומניה.

שי פלבר: שכרנו מלון עבורם וגם הבטחנו להם טיסה.

שי פלבר: משרד העלייה והקליטה נרתם עם משרד הרווחה לגבי כל הקליטה.

שי פלבר: כרגע נכון לאתמול הם היו באזור הקרפטים.

שי פלבר: הם הודיעו לנו שהם מעדיפים להישאר שם מספר ימים עד שהמצב יירגע ואז הם יקבלו את ההחלטה לאן להגיע.

שי פלבר: אנחנו, הסוכנות היהודית, משרד החוץ, משרד העלייה והקליטה ערוכים לקבל אותם.

משה גפני: היות ומדובר בקטינים צריך להיזהר.

שי פלבר: משרד החוץ עבד בתהליך מסודר.

משה גפני: מאה אחוז, שלא תהיה לזה השלכה, ולכן הוא נזהר מאוד.

משה גפני: הוא נסע לקרפטים כדי להרגיע, אבל הוא לא רוצה לעשות בפזיזות.

שי פלבר: הם עכשיו באזור מונקאץ'.

שי פלבר: ברגע שיתאפשר אנחנו נעזור להם להגיע.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: אנחנו לצערי הרב חייבים לסכם את הדיון הזה.

אלכס קושניר: יש לנו את המשנה למנכ"ל משרד השיכון, יעקב שנהב בזום.

אלכס קושניר: אני רוצה שיגיד כמה מילים לגבי ההיערכות של משרד השיכון לגל העלייה.

אלכס קושניר: אחר כך התייחסות של חברי הכנסת וסיכום.

אלכס קושניר: בבקשה יעקב.

יעקב שנהב: שלום, משרד הבינוי והשיכון נערך במשאבים שיש לו.

יעקב שנהב: כמנכ"ל משרד הקליטה בעבר אתה יודע שבעצם האירוע מתוכלל על ידי משרד הקליטה.

יעקב שנהב: אנחנו מעמידים מבחינתנו את המשאבים שיש לנו ואנחנו מכינים את האפשרות לאכלוס מיידי של 1,000 מיטות.

יעקב שנהב: זה עוד לא ברמה של יישום.

יעקב שנהב: אנחנו אוספים את הכול ברמה של יכולות לטווח קצר, טווח ארוך.

יעקב שנהב: זה תלוי מאוד מה ההיקפים שיגיעו.

יעקב שנהב: אנחנו בעצם מבצעים את התשלומים, מפיקים לקחים כמו שנאמר מקודם על ידי הגברת מהמיליון.

יעקב שנהב: אנחנו מפיקים את הלקחים גם משנות ה-90', מהעלייה, אפשרויות לתגמול לקבוצות שיהיו עם בני המשפחה בתוך הנכסים שלנו, יש לנו כמדינה.

יעקב שנהב: אנחנו מכינים עבודת מטה, מסיימים אותה, אני מקווה היום תאושר ותוגש לגורמים המוסמכים לצורך תכלול של כל התמונה.

יעקב שנהב: המטרה היא שהכול יתוכלל על ידי גוף אחד ולא כל אחד יעשה בחלק שלו.

יעקב שנהב: האם תירצו משהו ספציפי?

יעקב שנהב: פשוט יש כמה ועדות כנסת במקביל ובמקום הזה אנחנו מנסים להתפצל.

אלכס קושניר: יש הרבה מאוד שאלות אבל אנחנו פשוט בקוצר זמן ואנחנו עוד נחזור לדבר על זה לא פעם ולא פעמיים.

יעקב שנהב: תודה.

אלכס קושניר: התייחסות של חברי הכנסת.

אלכס קושניר: חברים, אני מבקש ממש בקצרה.

אלכס קושניר: צביקה האוזר, בבקשה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אני ברשות

צבי האוזר: כם רוצה להציג את תפיסתי הסובייקטיבית באשר לבסיס המדיניות והאסטרטגיה הישראלית למול האירועים שמתרחשים לנגד עינינו.

צבי האוזר: אנחנו צריכים להבין שמה שמתקיים הוא הזדמנות היסטורית אסטרטגית לישראל, ואני מדבר לא רק על הסיטואציה שאנחנו צריכים להיות ערניים בהינתן אירועים מלחמתיים באוקראינה.

צבי האוזר: אני מניח שחלון ההזדמנויות הזה הוא בכמה שנים הקרובות.

צבי האוזר: כך צריך להבין.

צבי האוזר: אוקראינה לא תהיה מה שהיא הייתה אחרי האירועים האלה.

צבי האוזר: באוקראינה יש כ-250,000 זכאי חוק שבות.

צבי האוזר: מדובר כמו שאמרתי, אירוע עם פוטנציאל אסטרטגי מנקודת המבט הישראלית, לא מנקודת המבט רק או של עולים, עולים בפוטנציה אלא בראיה ישראלית, מה שמחייב אותנו להיות פרואקטיביים בנושא הזה, לא להמתין ולחכות ולזרום עם הסיטואציה אלא לפעול.

צבי האוזר: הממשלה צריכה לפעול, הסוכנות, השלטון המקומי וגם צריך להכניס כמה שיותר מהר את המגזר העסקי למימוש אותו פוטנציאל.

צבי האוזר: אני מאמין שהמגזר העסקי בהכוונה ובעזרה עקיפה של הממשלה יכול לעשות דברים משמעותיים ודרמטיים בנושא הזה.

צבי האוזר: אנחנו יתכן ונמצאים בסיטואציה שדומה לסיטואציה שהייתה בסוף שנות ה-80' תחילת שנות ה-90'.

צבי האוזר: ב-89' כשהיה יצחק שמיר ושהוא ראה למרחוק את הדברים, מה פוטנציאל העלייה לישראל וכיצד היא תשנה את פניה של ישראל, באותם ימים הוא היה כנראה בין הבודדים.

צבי האוזר: רוב האנשים ב-89' שחזו במה שמתרחש, לא האמינו שבשנת 2000 יגיעו לכאן מיליון ישראלים נוספים.

צבי האוזר: זאת מדינה של 5 מיליון, שקלטה מיליון נוספים ושינתה את פניה ללא היכר.

צבי האוזר: כל מה שאנחנו מתגאים בדור האחרון, ב-25 שנים האחרונות של הסטארט-אפ ניישן, לא היה מתרחש לולא אותה עלייה וקליטה של מיליון אנשים ממה שהיה ברית המועצות לשעבר.

צבי האוזר: העובדה שהשבוע ציינו שישראל חצתה את קו ה-50,000 דולר תל"ג, אדוני היושב-ראש, לא היה מתרחש ללא אותה עלייה, ולכן אנחנו צריכים לראות באותה קהילה באוקראינה, אגב גם ברוסיה ואני מוסיף כאן, גם בארצות הברית, סוגר סוגריים, שווה להקדיש לזה דיון שלם.

צבי האוזר: אנחנו יכולים לשחזר את קפיצת המדרגה האסטרטגית של ישראל אל מול מה שמתרחש לנגד עינינו.

צבי האוזר: רק צריך להרים את הראש למעלה ולהסתכל במבט הכולל, לאו דווקא או לא רק בפרטים הקטנים.

צבי האוזר: לסיכום, אדוני היושב-ראש, השקעה של 5 מיליארד שקלים בפרויקט הזה, באירוע הזה תניב 500 מיליארד שקל ב-25 שנה הבאות.

צבי האוזר: כך צריך להסתכל על זה בראיה של ועדת כספים.

צבי האוזר: יש למדינה הזאת ייעוד בחוקה שלה, בהקמה שלה, כבית הלאומי של העם היהודי, אבל לא רק למימוש הייעוד אנחנו צריכים להתייצב, אלא אסור לנו לפספס הזדמנות אסטרטגית כלכלית-חברתית ולכן אני קורא מכאן לראש הממשלה, לשרי הממשלה, לעזוב הכול ולהתמקד אך ורק בשאלה איך אנחנו בשנים הספורות הקרובות מביאים את עיקר זכאי חוק השבות לישראל.

צבי האוזר: תודה רבה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: יבגני סובה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להבהיר את הנקודה בקצרה.

יבגני סובה: מה שקרה פה, אין לי שום טענות לאדון הנכבד שיצא, אני אפילו לא יודע את שמו.

יבגני סובה: הסיפור הזה זה פשוט הטלת דופי וניסיון לערבב דברים שלא קשורים אחד לשני.

יבגני סובה: יושבים פה נציגים של הסוכנות, של נתיב, של רשות האוכלוסין.

יבגני סובה: לבוא ולהגיד שיש נתונים רשמיים שעל פי הנתונים יש הסתננות מסיבית של אנשים שלא קשורים למדינת ישראל, זה לעשות מטבוחה משני אירועים שונים.

יבגני סובה: ב-2014, בגלל שאין ויזות בין אוקראינה לישראל, אכן היו אנשים שנכנסו למדינת ישראל כתיירים, פנו למשרד הפנים בבקשה לקבל מעמד כפליט, אבל לפני מספר שנים ממשלת ישראל קיבלה החלטה שאוקראינה אז לא היה מקום מסוכן, ולכן רוב האנשים האלה הוחזרו.

יבגני סובה: זה לא קשור לזכאי חוק השבות, לכן לבוא ולהגיד היום שאותם אנשים שתחת אש או תחת סיכון, בודקים את המסמכים, מכינים את המשפחות לעלייה ועושים הכול בשביל להעלות יהודים על פי חוק השבות, זה חוק במדינת ישראל, אני חושב שזה פשוט ניסיון ציני של הטלת דופי, וזה מתחבר לכל הדברים שאנחנו שומעים פה בכנסת מחלק מהאנשים לצערי, שכל הזמן מדברים שכאילו בוא נשנה את חוק השבות ואז אנחנו נעשה פה תורת הגזע לפני העלייה.

יבגני סובה: זאת בעצם תשובתי לחברי יוסי טייב, ששאלת מה ההבדל.

יבגני סובה: זה ההבדל.

יבגני סובה: מי שזכאי לחוק השבות צריך להיכנס אחרי כל הבדיקות, ואם יש מישהו חלילה שמסתנן שם, אז בוודאי שלא צריך לתת לו אשרת עולה ואפילו יש מקרים שגם מגרשים אחרי כמה שנים כשמגלים שבן אדם גנב זהויות.

יבגני סובה: זה קורה.

יבגני סובה: יש גם מדינת ישראל שיודעת לטפל בדברים האלה, אבל לבוא ולהגיד שיש אוקראינים שרוצים להסתנן, אז הם לא יקבלו שום מעמד לפי חוק השבות.

יבגני סובה: חברים, לא לערבב בבקשה את שני הדברים האלה, ושוב אני רוצה להגיד לכל מי שעוסק במלאכה הזאת כרגע, באמת לחזק את הידיים של נתיב, סוכנות וגם שלכם, של רשות האוכלוסין.

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה לך על הדיון הזה.

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: טטיאנה, בבקשה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אדוני היושב-ראש, אני באמת מודה לך על קיום הדיון החשוב הזה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: היות וועדת הקליטה טרם התכנסה אף פעם, אני שוב קוראת לאופוזיציה, בבקשה תיתנו נציג שלכם.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תפסיקו להחרים את ועדת הקליטה.

אלכס קושניר: לא, זה לא נציג, זה יושב-ראש.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: שיתנו נציג שיהיה יושב-ראש.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כבר מונה יושב-ראש.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ממשיכים להחרים את הוועדה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: טוב שיש ועדת הכספים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לא במקרה אצלך בוועדת הכספים אנחנו מנהלים את הדיון הנ"ל, כי באמת עכשיו מגבירים את הפעילות גם של משרדי הממשלה וגם של הסוכנות היהודית וגם רשויות מקומיות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו צריכים תקציבים נוספים ואני מאמינה שמשרד האוצר יחד עם ועדת הכספים יתנו תקציבים נוספים ליישום כל התוכניות שמתכננים כעת.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: ינון.

ינון אזולאי: קודם כל אני רוצה להגיד שבשבוע שעבר הייתי באור אבנר בכפר סירקין.

ינון אזולאי: יש שם תוכנית של נעל"ה.

ינון אזולאי: אני חייב להגיד לכם שהילדים מגיעים לפני ההורים והתרגשתי.

ינון אזולאי: הייתי ביום חמישי.

ינון אזולאי: נקבע לי סיור לפני זה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אתה מוזמן מחר לאירוע.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מציינים יום מיוחד לנעל"ה.

ינון אזולאי: אדרבא.

ינון אזולאי: תשלחי לי הזמנה מסודרת.

ינון אזולאי: באמת התרגשתי ביום כזה.

ינון אזולאי: ראינו את המתיחות ואת המתח של הילדים האלה שנמצאים בין ההורים, ויש שם מרוסיה ומאוקראינה, אבל באים ומטפלים בהם וזה חשוב ומחזק את ידכם.

ינון אזולאי: מילה על מה שנאמר פה.

ינון אזולאי: רק להגיד דבר אחד.

ינון אזולאי: בכל נושא של חוק השבות, לא חוק השבות, אני לא חושב שזה כרגע הדיון.

ינון אזולאי: אני רק אומר דבר אחד.

ינון אזולאי: אני קורא לכל יהודי העולם, ואני מסתכל על זה כיהודים על פי ההלכה, תבואו לפה.

ינון אזולאי: אנחנו מקבלים אתכם ואני לא מסתכל על זה כאובייקט של כסף, שזה מביא לנו 5 מיליארד.

ינון אזולאי: קודם כל שיבואו כיהודים, מי שיהודי על פי ההלכה אז הוא קודם כל אח שלי וצריך להגיע ולא להסתכל כמה כסף הוא יביא למדינה.

ינון אזולאי: אם אני צריך להוציא בשבילו כסף, אני צריך להוציא בשבילו כסף.

ינון אזולאי: זה לא משנה כמה כסף הוא יביא למדינה.

ינון אזולאי: זה אמירה שהיא לא נכונה במיוחד בתקופה כזאת.

ינון אזולאי: לגבי הוועדה, חברתי טטיאנה, לגבי הוועדה אני לא אכנס לוויכוח הזה.

ינון אזולאי: זה ויכוח שגם לא ראוי לעשות אותו ביום כזה.

ינון אזולאי: תיגשי ללשכת יושב-ראש הכנסת.

ינון אזולאי: המפתחות נמצאות אצלו.

ינון אזולאי: קחי ממנו את המפתחות, תבואי, אני אעזור לך איך להיכנס לוועדה.

ינון אזולאי: תודה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: טוב, אני רוצה קודם כל להגיד לכולם תודה רבה על הדיון הזה.

אלכס קושניר: היה דיון ענייני ומקצועי ברובו המוחלט.

אלכס קושניר: תהליך קבלת ההחלטה על עלייה הוא תהליך מאוד מורכב שהרבה פעמים לוקח הרבה מאוד זמן ומי שעוסק בתחום הזה מבין, אבל ברגע שההחלטה מתקבלת, אז התהליך סוג של מואץ.

אלכס קושניר: היום אנחנו נמצאים במצב שאנשים מקבלים את ההחלטה הזאת באופן מיידי.

אלכס קושניר: אנחנו מדברים על עשרות אלפי זכאי חוק השבות שהפכו להיות פליטים בן לילה והם נשארו ללא רכוש, ללא אמצעים, ואנחנו צריכים להסתכל על האירוע הזה בדיוק ככה.

אלכס קושניר: זה נכון שתהליך עלייה מורכב גם כשהוא קורה בשגרה, אבל בחירום זה על אחת כמה וכמה, ואני רק רשמתי לעצמי פה כל מיני נושאים שצריך לטפל בהם.

אלכס קושניר: ברגע שבונים החלטת ממשלה כזו, אז זה גם התעסוקה וזה גם קליטה ברשויות וזה גם חינוך וזה גם שפה וזה גם מגורים וזה גם סיוע פסיכולוגי שדיברנו עליו פה לא מעט, ואני בטוח שתוך כדי הדיון רשמתי ופספסתי עוד מלא.

אלכס קושניר: אין ספק שיש בפנינו הזדמנות.

אלכס קושניר: יש הזדמנות להביא את האנשים האלה למדינת ישראל.

אלכס קושניר: כמו שאמרתי בהתחלה, זה גם החובה שלנו אבל זו גם ההזדמנות שלנו.

אלכס קושניר: אם אנחנו לא ננצל את ההזדמנות הזו, אז אנחנו פשוט כושלים בתפקידנו, כל מי שעוסק בתחום הזה, לכן אני קורא מכאן ואני חושב שאני מבטא את דעתם של כל חברי הוועדה וכל חברי הכנסת שהשתתפו פה בדיון.

אלכס קושניר: ממשלת ישראל חייבת להקים תוכנית אסטרטגית לקליטת העולים מאוקראינה בשנים הקרובות, וצריך לשים לעצמנו יעדים גבוהים מאוד של עשרות אלפים שיגיעו לפה בשנים האלה, כי כך גם נוכל בעצם לממש את הייעוד שלנו כמדינה יהודית וגם נוכל לנצל את ההזדמנות הזו ולקבל את האנשים האלה כאן.

אלכס קושניר: אני קורא באמת לממשלת ישראל להקים תוכנית אסטרטגית שתהיה מגובה בהחלטת ממשלה ארוכת שנים עם משרד הקליטה כמובן, עם נתיב, עם משרד נגב גליל, משרד החינוך, משרד הכלכלה, משרד האוצר, משרד השיכון, משרד הרווחה, משרד ראש הממשלה וכמובן רשויות מקומיות שחייבות להיות פרטנרים באירוע הזה.

אלכס קושניר: אם אנחנו לא נערב את המגזר העסקי ואת ארגוני המעסיקים שיכולים להיות פה פרטנרים מאוד משמעותיים, אנחנו יודעים שיש מחסור מאוד גדול בכוח אדם, אז גם נחטיא במטרה, וכמובן הסוכנות היהודית, המוסדות הלאומיים, קרן לידידות.

אלכס קושניר: כולם ביחד חייבים לעשות פה מאמץ כדי שהדבר הזה יקרה.

אלכס קושניר: אני מכאן קודם כל קורא לראש הממשלה, לראש הממשלה החליפי ולשר האוצר להוביל את האירוע הזה לבניית החלטת ממשלה מסוג זה, ואנחנו גם נמשיך כאן בוועדה לעקוב אחרי זה גם בדיונים כאן במליאה וגם בפגישות עבודה שנעשה כהכנה.

אלכס קושניר: תודה רבה לכם על הדיון.