ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 221, 2022-02-28 10:30

זאב בנימין בגין: בוקר טוב לנאספים.

זאב בנימין בגין: חברת הכנסת יעל רון בן משה נמצאת איתנו.

זאב בנימין בגין: אני רואה גם את חבר הכנסת שלמה קרעי שמכבד אותנו בנוכחותו.

זאב בנימין בגין: אנחנו עוסקים בהצעת חוק לתיקון חוק הבחירות או תיקון נוסף לתיקונים שכבר היו לפנינו.

זאב בנימין בגין: אז אני מציע שהמציעה תציג בפנינו את הצעתה, ואחר כך ננסה גם לדון, וגם לסיים את הדיון היום.

זאב בנימין בגין: בבקשה.

יעל רון בן משה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, הזדמנות עוד לפני שאנחנו צוללים לפרטים להודות לצוות משרד המשפטים וצוות הלשכה המשפטית של הכנסת שליוו אותי בתהליך הזה, סייעו לי, ייעצו לי, חשבו יחד איתי, וגם לנציגי המגזר העסקי: מנכ"לית התאחדות התעשיינים.

הגר יהב: נשיאות המגזר העסקי.

יעל רון בן משה: סליחה, נשיאות המגזר העסקי, אנחנו בוודאי נשמע מהם.

זאב בנימין בגין: אני תמיד פה מצטט את החותנת שלי שהייתה אומרת בגיל 90:

זאב בנימין בגין: אני כל כך שמחה שזה קורה גם לצעירים.

יעל רון בן משה: לי זה קורה, זה נורא.

זאב בנימין בגין: לא, זה מאוד מנחם אותי.

הגר יהב: העיקר שכל אחד יזכור מיהו, זה הכי חשוב.

יעל רון בן משה: אני מתנצלת.

זאב בנימין בגין: זה בסדר.

יעל רון בן משה: באמת שותפים לדרך.

יעל רון בן משה: הצעת החוק הזו נולדה מתוך שלוש השנים האחרונות בהן היינו בארבע מערכות בחירות בהן גם אני הייתי מעורבת, גם כחברת כנסת, גם כמזכ"לית מפלגה, וראיתי את הקולות סביבי של בעלי עסקים קטנים, של חקלאים, של משפחות שמעסיקות עובד סיעודי שסועד את אחד מבני המשפחה, ורק בבחירות לשלטון המרכזי הן נאלצות בשנתיים לשלם ארבעה ימים של חופש או 200%.

יעל רון בן משה: עוד מעט ניכנס למונחים המשפטיים.

יעל רון בן משה: כולנו מקווים שהמערכת הפוליטית נכנסה לאיזושהי יציבות, ובכל זאת יש כאן איזושהי לקונה בחוק, וכדאי שנסדיר את זה לפעמים הבאות גם לבחירות לשלטון המרכזי וגם לבחירות לשלטון המקומי.

יעל רון בן משה: בעצם החוק היום מחייב את המעסיק, גם אם הוא מעסיק שהוא משפחה שמעסיקה עובד, מטפל סיעודי, לשלם שכר של 200% אם אותו עובד עובד באותו יום או אם הוא יוצא לחופשה שלא ממניין ימי החופשה שמגיעים לו, ובאותו יום צריך להתארגן בצורה אחרת על המשך הטיפול או על המשך העבודה בעסק.

יעל רון בן משה: זה יכול להיות בתעשייה, זה יכול להיות בעסקים שונים שמעסיקים עובדים.

יעל רון בן משה: אני רוצה לחזור לראשיתו של חוק השכר ביום בחירות, בעצם החוק נועד, יש יאמרו בשביל להקנות ליום הבחירות איזה נופך חגיגי, שאנחנו חוגגים את הדמוקרטיה, אבל למעשה כוונת המחוקק הייתה להעלות את אחוזי ההצבעה, לאפשר לכמה שיותר אנשים להיות פנויים ממחויבויות אחרות וללכת להצביע.

יעל רון בן משה: הייתי שמחה אם בשלב מסוים בבית הזה היינו מוצאים מקום לקיים דיון יותר עמוק, האם אכן יום החופש משרת את הדמוקרטיה ומאפשר להעלות את אחוזי ההצבעה.

יעל רון בן משה: ואולי יש גם פתרונות אחרים שאפשר לשקול היום כדי לעודד הצבעה ולהעלות את אחוזי ההצבעה.

יעל רון בן משה: בכל אופן, מה שאני חושבת שנכון בעת הזו לעשות זה לחשוב איך אנחנו מורידים מן העול מהמעסיקים, מבעלי העסקים.

יעל רון בן משה: ושוב, יכול להיות שמדובר במשפחה, יכול להיות שמדובר בעסק קטן, יכול להיות גם שמדובר בעסקים גדולים יותר, אבל בהחלט היינו רוצים, סיעות רבות בבית הזה, להקל על המגזר העסקי בעת הזו ובכלל.

יעל רון בן משה: חשוב לי לציין גם בפתח דבריי שזכויות העובדים עומדות לנגד עיני, ואני בטוחה שגם לנגד עיני יתר חברי הוועדה, כל העת.

יעל רון בן משה: אין הכוונה להבדיל בין עובדים מסוגים שונים, בין בני אדם שהם אזרחים או לא אזרחים ולפגוע בזכויות הסוציאליות שלהם.

יעל רון בן משה: זכויות סוציאליות זה אירוע נפרד, חשוב שנגן על זכויות העובדים, וגם אני הייתי רוצה שכל אדם באשר הוא אדם בכל מקום בעולם בחג הדמוקרטיה הישראלי יקבל יום חופש.

יעל רון בן משה: זה כמובן לא אפשרי, ועכשיו צריך להחליט איפה הגבולות.

יעל רון בן משה: האם אנחנו מאפשרים את השכר הנוסף הזה או את יום החופש הנוסף הזה למי שמצביע, למי שזכאי להצביע, לכל מי שנמצא באותה העת בישראל.

יעל רון בן משה: החלטתי ללכת על איזשהו מנגנון, על איזושהי נוסחה שתחייב את המעסיקים לאפשר שכר של 200% או יום חופש לעובדים שקודם כול זכאים להצביע לבחירות לשלטון המרכזי, וגם בבחירות לשלטון המקומי, שהם אזרחים או תושבים, שזה המקרה הייחודי של מזרח ירושלים, בחלוקה לפי תחומי עיסוק.

יעל רון בן משה: יש עוד שאלות סביב החקיקה הזו.

יעל רון בן משה: הגר קודם שאלה אותי לגבי תחומים נוספים שאולי אנחנו עוד לא מכירים, אבל שיהיו בשוק העבודה ואיך נתמודד עם זה.

יעל רון בן משה: אני מציעה להתמקד כרגע בנוסח שמונח לפנינו, ואני מקווה שנגיע להסכמות.

יעל רון בן משה: תודה.

זאב בנימין בגין: הסכמות עם מי?

יעל רון בן משה: בעיקר עם חברי הכנסת, שהם מייצגי הציבור.

זאב בנימין בגין: בסדר, לפעמים יש לנו אי הסכמות עם נציגי הממשלה בעניין זה או אחר, לכן שאלתי.

יעל רון בן משה: אתה כמובן מנהל את הדיון, ואתה תחליט איך לנהל אותו.

יעל רון בן משה: אני חושבת גם כיושבת-ראש ועדה שראוי לשמוע את כולם, לתת מקום לכל הדעות, אבל בסוף מי שמחליט בבית הם חברי הכנסת.

שלמה קרעי: אפשר לפני כן לשמוע את עמדת הייעוץ המשפטי על המצב הקיים היום.

זאב בנימין בגין: חשבתי לאפשר לחבר הכנסת קרעי, אם אתה רוצה להעיר הערה מקדמית או שזאת הייתה הערתך המקדמית.

שלמה קרעי: יש לי כמה דברים, אבל אני אשמח לשמוע לפני כן את המצב הקיים.

זאב בנימין בגין: אמרה יעל שאני אנהל את הישיבה על פי הבנתי, אז זו הייתה הבנתי, שאני אבקש מהיועץ המשפטי שלנו מאלעזר שטרן לתאר את התמונה בכללותה.

שלמה קרעי: לתאר את המצב הקיים.

זאב בנימין בגין: ואת הסיבוכיות המסוימת שלה.

זאב בנימין בגין: בבקשה, אלעזר, האר את עינינו.

זאב בנימין בגין: עמי, נשמרת לך הזכות להביע את דעתך.

עמי ברקוביץ: תודה רבה.

אלעזר שטרן: אני אתאר את המצב הקיים.

אלעזר שטרן: סעיף 10 לחוק יסוד הכנסת קובע שיום הבחירות לכנסת הוא יום שבתון.

אלעזר שטרן: השלב הבא הוא שסעיף 136 לחוק הבחירות לכנסת קובע שעובד שבעצם שבת ביום של הבחירות המעסיק משלם לו את השכר כאילו הוא עבד.

אלעזר שטרן: בניגוד למה שרגילים לומר, החוק לא כותב שמשלמים לעובד 200%.

אלעזר שטרן: החוק מתייחס למצב של עובד שלא עבד.

אלעזר שטרן: הוא אומר שעובד שלא עבד זכאי לשכרו כאילו הוא כן עבד.

יעל רון בן משה: ולא ינוכה לו יום חופש.

אלעזר שטרן: בפסיקה של בתי הדין לעבודה התפתחו פרשנויות שונות לסעיף הזה מה קורה לעובד שכן עבד.

אלעזר שטרן: יש גישות שונות, אם הוא מקבל 150% או 200%, אבל מקובל לומר שהפרשנות, למיטב הבנתי, היא 200%.

אלעזר שטרן: אם כי, לפי מה שאני מבין, יתקנו אותי פה - - -

זאב בנימין בגין: זה כפל, זה לא 200%.

אלעזר שטרן: כן, כפל, הכוונה שבעצם יש לו שני - - -

זאב בנימין בגין: 200% זה כבר יהיה לך פי שלושה.

זאב בנימין בגין: זה כפל השכר.

שלמה קרעי: פי שלושה.

אלעזר שטרן: נכון, יש לו בעצם שני מקורות שהוא זכאי להם, 100% שהוא זכאי.

זאב בנימין בגין: 100% הוא הכפל.

זאב בנימין בגין: 100% תוספת הוא כפל.

שלמה קרעי: תלוי אם אתה אומר תוספת של 200% או שאתה אומר - -

אלעזר שטרן: לא, 200% סך הכול.

שלמה קרעי: - - שהוא מקבל 200% בסך הכול.

שלמה קרעי: אם אתה אומר שהוא מקבל 100% מהשכר שלו, הוא מקבל את השכר שלו.

שלמה קרעי: אם אתה אומר שהוא מקבל תוספת של 100% זה אומר שהוא מקבל כפל.

זאב בנימין בגין: כן, זו הכוונה.

אלעזר שטרן: לכן כשמדברים על 200% צריך לזכור שזה לא כתוב בצורה מפורשת בחוק, אבל מהפסיקה ומהפרקטיקה ככל הנראה זאת הפרקטיקה המקובלת, אם כי יש פרשנויות שונות אם זה 150% או 200%, וכו'.

אלעזר שטרן: זה מה שהיה עד לאחרונה.

אלעזר שטרן: לקראת הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש, כשהכנסת העשרים-ושתיים עמדה להתפזר, הכנסת קיבלה החלטה, היו דיונים פה בוועדה לגבי תיקונים שונים שהכנסת עשתה בחוק הבחירות לכנסת, וכל מיני הוראות מיוחדות שהיו לוועדת הבחירות, וביניהם הוכנס סעיף שהסמיך את שר העבודה והרווחה לקבוע הוראות לעניין הפחתת תשלום לעובד זר שבתחום הסיעוד ליחיד.

אלעזר שטרן: ונקבעו הוראות חד-פעמיות בתקנות לקראת הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש.

שלמה קרעי: גם בכנסת העשרים-וארבע עשינו את זה.

אלעזר שטרן: לקראת הבחירות לכנסת העשרים-וארבע הכנסת קיבלה החלטה, את סעיף 136א לחוק, כהוראת קבע ולא כהוראת שעה, שבעצם לקחה את הדגם של התקנות שנקבעו כתקנות חד-פעמיות לקראת הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש לגבי עובדים זרים בתחום הסיעוד של יחיד, ובעצם העלתה אותם לרמת החקיקה הראשית, והרחיבה אותם לענפים נוספים: ענף המלונאות, בניין, חקלאות, הסעדה, תעשייה.

שלמה קרעי: התכוונו שם, ניסינו לכלול את הכול בעצם.

שלמה קרעי: הייתי בוועדת הבחירות המרכזית אז, ואמרנו שמי שאין לו זכות הצבעה לא מגיע לו אותו יום שבתון.

יעל רון בן משה: נכון.

אלעזר שטרן: בוועדה פה הניסוח היה טיפה שונה.

שלמה קרעי: יכול להיות שבסוף הניסוח לא היה ככה.

אלעזר שטרן: הניסוח היה טיפה שונה, הוא לא היה בצורה גורפת לגבי כל מי שאין לו זכות הצבעה, כי גם דובר אז, לדוגמה, נערים ונערות בני 17 שבבחירות הכלליות לכנסת אין להם זכות הצבעה והם עובדים באותו היום, לא הייתה כוונה שהסעיף של 136 לא יחול עליהם, והכנסת בעצם ניסחה סעיף שמגדיר בצורה מאוד ברורה על מי מדובר.

אלעזר שטרן: זאת אומרת שצריך שזה יהיה עובד שאינו אזרח ישראלי, מי שהוא אזרח ישראלי לא נכלל בהחרגה הזאת, ורק בענפים מאוד מסוימים של עבודה.

אלעזר שטרן: הניסיון היה לייצר איזושהי התכתבות גם עם החלטות קודמות של הממשלה וגם עם המציאות בשטח של באיזה תחומים, נקרא לזה, יש מובהקות גדולה יותר של עובדים זרים, מכסות של עובדים זרים, החלטות של הממשלה על מכסות, וכל מיני דברים כאלה.

אלעזר שטרן: ולכן היה ניסיון להתכתבות עם החלטות האלה, עם ההבנה שמדובר על ענפים שבהם באמת שיעור העובדים הזרים הוא יחסית גבוה.

אלעזר שטרן: זה המצב הקיים.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת סעדי לא היה בטוח שהוא נכנס לוועדת החוקה כשהוא ראה את היושב-ראש.

זאב בנימין בגין: אני לא יושב-ראש של שום ועדה, אוסאמה, היית יכול לטעות בהרבה ועדות.

אוסאמה סעדי: אני בכוונה לא שם אותך יו"ר ועדה כדי שתהיה בכל הוועדות.

זאב בנימין בגין: אני פקק בכל המובנים.

אוסאמה סעדי: פקק רציני.

אלעזר שטרן: חשוב לומר גם לגבי המצב הקיים, שצריך לשים לב אליו, שהמשמעות שעובד בתחומים האלה לא מקבל בעצם את התוספת, את השכר הנוסף.

אלעזר שטרן: לפעמים יש מצבים שזה יגרום לזה שהוא לא יקבל שכר בכלל.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, אם נניח מישהו בתחום מסוים, עובד זר בתחום מסוים כרגע העבודה שבה הוא עובד סגורה ביום בחירות אז בעצם זה לא רק שהוא לא יקבל 200%, הוא לא יקבל אפילו 100% או שהוא יאלץ בעצם לשלם על כך.

שלמה קרעי: לקחת יום חופש.

אלעזר שטרן: לקחת יום חופש.

אלעזר שטרן: בעצם מכריחים אותו לקחת יום חופש.

יעל רון בן משה: על חשבון ימי החופש.

אלעזר שטרן: אז צריך לשים לב.

שלמה קרעי: בסדר, נו, אז מה?

יעל רון בן משה: בהודעה מוקדמת, כמובן - - -

שלמה קרעי: נכון.

אלעזר שטרן: צריך לשים לב שהמשמעות של ההחרגה הזאת שלפעמים התוצאה המעשית שלה תהיה לא רק שבן אדם לא יקבל את תוספת התשלום, בעצם זה אפילו זה יפגע בו באיזושהי רמה שהוא יאלץ, בעצם יכריחו אותו לקחת יום חופש.

אלעזר שטרן: זה בעצם המצב הקיים היום.

אלעזר שטרן: הנוסח כפי שהוא כרגע מטעם המציעה, לאחר שגם נעשה בתיאום איתנו ועם משרד המשפטים – אני מדבר על הנוסח, לא בהכרח על התוכן – בעצם מנסה להרחיב את ההסדר הקיים בשני מישורים: מישור אחד הוא מישור הענפים, להוסיף ענף נוסף שגם לגביו תחול ההחרגה, וזה ענף הניקיון; היבט אחר של הרחבה הוא להרחיב את ההסדר שנמצא בחוק הבחירות לכנסת, שחל על הבחירות לכנסת, גם לבחירות לרשויות המקומית.

אלעזר שטרן: חשוב להדגיש שזה לא על כל בחירות לרשויות המקומיות, זה על הבחירות הכלליות לרשויות המקומיות.

אלעזר שטרן: זאת אומרת שאותו הסדר שנוסף לפני מספר שנים לחוק הרשויות המקומיות (בחירות), שקובע יום שבתון וזכות לשכר, כשיש מה שנקרא בחירות כלליות ברשויות המקומיות, שזה אותו יום שיש בחירות למירב הרשויות המקומיות במדינת ישראל.

אלעזר שטרן: לא מדובר על מצב שבו יש ברשות מקומית ספציפית.

שלמה קרעי: אבל זה כבר קיים?

אלעזר שטרן: זה קיים.

אלעזר שטרן: הזכות הזאת לשבתון – זה בעצם הסדר מאוד מאוד מקביל למה שיש בסעיף 10 לחוק-יסוד: הכנסת, על השבתון, ובסעיף 136 לחוק הבחירות לכנסת לגבי הזכות לשכר.

אלעזר שטרן: שני הדברים האלה נכנסו, הכנסת תיקנה את חוק הרשויות המקומיות (בחירות), לפני 2017, 2018, משהו כזה.

עמי ברקוביץ: 2013.

אלעזר שטרן: 2013?

עמי ברקוביץ: 2013, אם אני לא טועה.

אלעזר שטרן: 2013.

אלעזר שטרן: אם אני זוכר נכון, בפעם הראשונה שזה הופעל זה היה בבחירות לרשויות המקומיות ב-2018.

עמי ברקוביץ: כן, ב-2018, נכון.

אלעזר שטרן: אז הייתה בעצם הפעם הראשונה שהייתה זכות לשבתון.

אלעזר שטרן: זאת אומרת שאותו הסדר שחל בבחירות לכנסת בעצם חל לראשונה בבחירות לרשויות המקומיות הכלליות שהיו ב-2018.

אלעזר שטרן: וההצעה של חברת הכנסת היא בעצם להרחיב את ההסדר שיש היום בסעיף 136א של חוק הבחירות לכנסת גם לרשויות המקומיות.

שלמה קרעי: זאת אומרת, לגבי הענפים שעובדים זרים לא יהיה להם יום שבתון.

אלעזר שטרן: כן, אותו הסדר בדיוק יחול.

אלעזר שטרן: חשוב לחדד שההסדר - - -

עמי ברקוביץ: אותו הסדר בדיוק.

אוסאמה סעדי: אלעזר, ההסדר הוא בבחירות לרשויות המקומיות.

אלעזר שטרן: נכון.

אוסאמה סעדי: ועכשיו אנחנו רוצים להחיל אותו.

אלעזר שטרן: לא, היום הוא בבחירות לכנסת, וחברת הכנסת רוצה להרחיב אותו גם לבחירות לרשויות המקומיות.

אלעזר שטרן: חשוב לחדד שכידוע יש הבדל בין הבחירות לכנסת לבין הבחירות לרשויות המקומיות גם מבחינת הגיל של המצביעים, פה זה 18 ופה זה 17, וגם מבחינת מי זכאי להצביע, בבחירות לכנסת אלו אזרחים ובבחירות לרשויות המקומיות אלו תושבים.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, מישהו שהוא תושב הרשות המקומית.

זאב בנימין בגין: גם תושבים.

אלעזר שטרן: גם תושבים, כמובן.

שלמה קרעי: מה הייתה המוטיבציה לתת יום שבתון בכלל בבחירות לרשויות מקומיות?

יעל רון בן משה: אני יכולה להגיד את זה מהמקום של מנכ"לית בשלטון המקומי לשעבר, היינו צריכים את הגנים ואת בתי הספר לקלפיות.

יעל רון בן משה: אני לא יודעת מה היה האינסנטיב של המדינה.

שלמה קרעי: כי אין את האזרח שצריך לפעמים לנסוע למקום אחר כדי להצביע.

יעל רון בן משה: אבל אנשים לפעמים עובדים מחוץ לעיר, אפילו במרחק של שעה נסיעה, אתה אומר שהם נוסעים בבוקר.

שלמה קרעי: אבל הם נמצאים בבית בבוקר ובערב, הם פחות צריכים.

יעל רון בן משה: לפעמים הם יוצאים לפני פתיחת הקלפיות, חוזרים בשעה מאוחרת.

יעל רון בן משה: חשבו שזה יעלה את אחוזי ההצבעה ברשויות המקומיות, ב-2018 זה לא העלה.

שלמה קרעי: לא העלה.

יעל רון בן משה: בממוצע הארצי.

יעל רון בן משה: אני לא יודעת, אולי יש ערים שזה כן העלה.

אלעזר שטרן: זאת בעצם הצגת הדברים.

אלעזר שטרן: חשוב לומר שניסינו בניסוח פה לחדד את הדברים כך שכשמדובר על הרשויות המקומיות באמת זה יתאים לעובדה שמדובר על תושבים ולא על אזרחים.

אלעזר שטרן: ככל הנראה נצטרך לעשות עוד איזשהו חידוד בנוסח כדי למנוע מצב שבו זה יחול, ולמיטב הבנתי זאת לא הכוונה של חברת הכנסת, שזה לא יפגע בעבודה של בני נוער.

יעל רון בן משה: נכון.

אלעזר שטרן: זאת אומרת שהכוונה היא לא שנער או נערה בני 16.5 שהם תושבי הרשות המקומית ואין להם זכות הצבעה, אין הכוונה של המציעה שההסדר הזה יחול עליהם.

אלעזר שטרן: זאת אומרת שהם כן יהיו זכאים ל-200%, ופה אנחנו רואים שזה עניין ניסוחי שנצטרך לחדד.

אלעזר שטרן: זאת אומרת שהכוונה ברורה ונצטרך טיפה לחדד את זה בניסוח, אבל ברור שזאת הכוונה של המציעה.

שלמה קרעי: אבל למה את מגבילה לענפים מסוימים?

יעל רון בן משה: בהתאם לחוק שיש בבחירות הארציות.

שלמה קרעי: לא, את מוסיפה כאן גם את ענף הניקיון, לא?

יעל רון בן משה: כי זה ענף שלא היה ברשויות המקומיות.

זאב בנימין בגין: שאלה שדורשת עיון.

שלמה קרעי: אני שואל למה מגבילים בכלל?

שלמה קרעי: למה פשוט לא כמו ההגדרה: עובד שאינו אזרח ישראלי ואינו זכאי להצביע.

שלמה קרעי: זה פשוט, זה לא מחריג את בני הנוער.

הגר יהב: כי אז תצטרכו לעשות פה החרגות.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: איזה החרגות?

שלמה קרעי: זה לא מחריג את בני הנוער.

הגר יהב: אם יורשה לי אני אשמח גם לדבר על זה.

שלמה קרעי: הוא אינו אזרח ישראלי.

אלעזר שטרן: עד עכשיו זה היה תיאור המצב הקיים.

אלעזר שטרן: אני באמת מציע לוועדה לחשוב, גם בעקבות ההערה של חבר הכנסת קרעי, על הרציונל שעומד מאחורי ההוראה הזאת.

אלעזר שטרן: בזמנו כשהוא חוקק בוועדה הצבענו על קשיים מסוימים שיש עם ההוראה הזאת בהיבטים של שוויון, של הבחנה בין סוגים שונים של עובדים.

אלעזר שטרן: אבל בכל מקרה כדאי לוועדה לבדוק.

אלעזר שטרן: אני מציע לוועדה לבחון את השאלה של האם ענף הניקיון הוא ענף - -

זאב בנימין בגין: שבאופן מובהק.

אלעזר שטרן: - - שיש בו איזה משהו מובהק, יש בו איזה שיעור גבוה של עובדים זרים, וכו', כמו ביתר הענפים שהוועדה החליטה לגביהם, והאם באמת יש הצדקה להחריג את הענף הזה.

שלמה קרעי: למה בכלל להחריג ענפים?

שלמה קרעי: למה לא הגדרה מאוד פשוטה.

יעל רון בן משה: מי שאינו אזרח ולא רשום בפנקס.

יעל רון בן משה: גם חשבתי, אבל האירו את עיני שמשפטית זה יכול - - -

שלמה קרעי: מי שאינו אזרח ישראל ולא רשאי להצביע.

זאב בנימין בגין: לאו דווקא אזרח, מי שאין לו זכות הצבעה.

שלמה קרעי: ואינו אזרח ישראלי.

שלמה קרעי: אינו אזרח ישראלי זה מספיק, כי מי שאזרח ישראלי ואין לו זכות הצבעה – בני נוער אנחנו כן רוצים.

זאב בנימין בגין: אבל תושבים.

זאב בנימין בגין: יכול להיות אדם שאיננו אזרח ישראלי - - -

שלמה קרעי: אם הוא לא אזרח ישראלי לא מגיע לו.

זאב בנימין בגין: צריך לחשוב אם זה לא מוציא מהכלל אנשים אחרים.

הגר יהב: ניסחנו: מי שאינו מופיע בפנקס הבוחרים.

זאב בנימין בגין: שנייה, אנחנו עוד כאן.

שלמה קרעי: אבל אנחנו כן רוצים שבני הנוער יקבלו שכר יפה ביום הבחירות.

הגר יהב: לכן, לשיטתך, אם נלך על הנוסח המקורי, שאנחנו בנשיאות המגזר העסקי הגשנו לפני שני כנסות, אז קבענו שם שמי שאינו מופיע בפנקס הבוחרים, כי obvious שמי שמופיע בפנקס הבוחרים יש לו זכות הצבעה והוא זה שיצביע.

הגר יהב: ברגע שאתה הולך על הכללה של מי שאינו אזרח, אז זאת הגדרה שיכולה להיות בעייתית.

שלמה קרעי: למה?

הגר יהב: ולכן ניסינו לצמצם למי שאינו מופיע בפנקס הבוחרים.

יעל רון בן משה: חבר הכנסת קרעי, בהצעת החוק המקורית חשבתי כמוך.

זאב בנימין בגין: אבל כשמדברים על תושבים אז הם אינם אזרחים.

שלמה קרעי: נכון.

זאב בנימין בגין: ובכל זאת הם מצביעים לרשויות המקומיות.

זאב בנימין בגין: כיוון שיש כאן ניסיון להרחיב את ההסדר - - -

אלעזר שטרן: חבר הכנסת קרעי שואל על ההסדר המקורי עוד - - -

יעל רון בן משה: המקורי.

זאב בנימין בגין: אתה מדבר על המקורי, סליחה.

שלמה קרעי: ולמה לא לתקן את זה עכשיו בחוק הבחירות לכנסת?

זאב בנימין בגין: אבל אז ההגדרה הזאת לא לגמרי תתאים.

שלמה קרעי: בבחירות לרשויות המקומיות.

זאב בנימין בגין: כן.

שלמה קרעי: שם אני בכלל לא מבין למה צריך יום חופש.

זאב בנימין בגין: זאת שאלה אחרת.

זאב בנימין בגין: גב' יהב, רצית.

הגר יהב: תודה, אדוני היושב-ראש, עסקנו בשם המעסיקים בסוגיה הזאת בשנים האחרונות, בטח לאור ריבוי מערכות הבחירות שהתקיימו כאן.

הגר יהב: עלו כל מיני רעיונות איך להתמודד עם הנטל הכלכלי שספגו המעסיקים כתוצאה מריבוי מערכות בחירות.

הגר יהב: אפילו עלה רעיון שהגשנו בשנת 2019 ליו"ר ועדת הבחירות המרכזית, אז השופט חנן מלצר, ואפילו העלינו רעיון שמי שלא הביא את ההוכחה שהוא הצביע אז גם לא יקבל את הזכות ליום שבתון או לשכר כפול.

שלמה קרעי: לזה אנחנו לא מוכנים.

אוסאמה סעדי: למה?

הגר יהב: ברור שלא.

הגר יהב: אני אסביר את הטיעונים.

שלמה קרעי: כי זה פוגע.

אוסאמה סעדי: אז זה לא פוגע וזה לא פוגע?

הגר יהב: יש לי כאן את התשובה גם לשאלה למה לא, כי בעצם הזכות לבחור היא זכות, ולכן זה לא נכון יהיה לדעת השופט מלצר לייצר כל מיני כללים שהופכים אותה לחובה, ורוצים לשמר את זה כזכות.

הגר יהב: ואז ניסינו בכל זאת למצוא את הפתרון.

הגר יהב: ולכן, עורך דין ישי פולק, שנמצא פה לצידי, באמת ניסח את הרעיון הזה שמי שאינו מופיע בפנקס הבוחרים לא יקבל את הזכות הזו.

הגר יהב: ובמסגרת פיזור הכנסת העשרים-ושלוש באמת הכניס אז חבר הכנסת פורר את השינוי לפי ענפים.

הגר יהב: לשאלת

הגר יהב: כם לגבי ענף הניקיון, אני חושבת שהסיבה העיקרית לזה שלא החילו אותו באותו מעמד זה רק כי שכחו.

הגר יהב: לא הייתה סיבה אמיתית שבחרו שלא להחיל אותו.

יעל רון בן משה: דווקא היה על זה דיון.

זאב בנימין בגין: למה את אומרת את זה?

הגר יהב: כי היינו חלק וראינו את זה.

זאב בנימין בגין: אבל האם ניתן לומר ששיעור העובדים הזרים בענף הניקיון דומה לשיעורם בענף הסיעוד, למשל?

הגר יהב: גם אם זה לא דומה, עדיין להחיל על מעסיק לשלם שכר כפול למי שאפילו לא יכול להצביע זה איזשהו אבסורד שרצינו לתקן.

הגר יהב: הרי בסוף המעסיק נושא עליו נטל כשהוא לא משרת את המטרה שלשמה הדבר הזה עוגן בחוק.

הגר יהב: נמצאת איתנו גם בזום ורוניקה רוזנברג שהיא מנכ"לית איגוד חברות הניקיון, והיא תוכל להתייחס לענף ברמה הפרטנית.

הגר יהב: אבל כל המטרה שלנו הייתה לא להשית על מעסיק נטל שלא רלוונטי למטרה.

הגר יהב: זאת המטרה בעינינו, וזה מה שהיה חשוב לנו.

הגר יהב: אני גם מבקשת להודות לחברת הכנסת יעל רון שלקחה על עצמה להמשיך את התהליך הזה, ולא להשאיר אותו חצי פתוח כמו שקרה בחוק פיזור הכנסת, גם להחיל את הענף הזה, וגם להחיל את זה על הבחירות לרשויות המקומיות.

אלעזר שטרן: אדוני חבר הכנסת קרעי, אני רק אתייחס, שים לב שבהצעה שאתה הצעת, מעבר לזה שאני לא בטוח שזה מתואם עם הממשלה ויש פה מבחינת המציעה חובה לתאם מול הממשלה, שים לב שאם קו הגבול שאתה מעביר זאת הזכאות להצביע אז גם בני נוער נמצאים שם.

שלמה קרעי: לכן לא אמרתי זכאות להצביע, אני אמרתי אזרח ישראלי.

אלעזר שטרן: מבחינת הרציונל, אם הרציונל הוא העובדה שאתה - - -

שלמה קרעי: הרציונל הוא הזכות להצביע.

זאב בנימין בגין: שלמה, שנייה, תן לו.

אלעזר שטרן: אם הרציונל הוא הזכות להצביע אז לכאורה אין הצדקה להחריג בני נוער.

אלעזר שטרן: בחור או בחורה בני 17 שלא זכאים להצביע לכנסת, אין סיבה להחריג אותם מאדם שאינו אזרח ישראלי או עובד זר שעובד פה.

אלעזר שטרן: אם הרציונל הוא שהצורך בשבתון ובשכר הכפול הוא לתכלית הצבעה אז במובן הזה אין הבדל ביניהם.

שלמה קרעי: אתה צודק במה שאתה אומר.

שלמה קרעי: אדוני, אני מבקש רשות דיבור.

שלמה קרעי: קודם כול לחברת הכנסת בן משה, אני חושב שזה נושא שבאמת צריך לייצר בו הרמוניה בין המרכיבים שלו, ובאמת להגיע למשהו שאחת ולתמיד יפתור את הבעיה, ולא כל פעם ועדת הבחירות המרכזית תתכנס ותכניס תיקונים כהוראת שעה או כהוראת קבע, כמו שעשינו פעם קודמת.

שלמה קרעי: אני חושב שהרציונל הוא באמת לאפשר לאנשים את היכולת ללכת, לתת להם מוטיבציה להצביע.

שלמה קרעי: יש להם יום חופש, הם יבחרו את הזמן שלהם, ולא כאלו שבמשמרות, וכאלו שעובדים שעות ארוכות, ובסוף, כמו שכתוב: לא יבוא אדם לביתו ויאמר: אוכל קמעא ואשתנה קמעא ואשן קמעא, ואחר כך אני אקרא קריאת שמע.

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: כי בסוף הוא ישכח ולא יקרא קריאת שמע.

שלמה קרעי: אז אנחנו מנסים למנוע, להבדיל את העניין הזה שאדם לא יהיה טרוד בעבודה שלו, יבוא הביתה בערב, יגיד: אני אוכל, אשתה, אתקלח, ובסוף גם לא אלך להצביע, אלא לתת לו את האפשרות.

שלמה קרעי: ולכן מי שלא זכאי להצביע לכאורה לא מגיע לו את יום החופש.

שלמה קרעי: עכשיו אני מבדיל – קודם כול בוא נדבר על הבחירות לכנסת.

זאב בנימין בגין: רגע, אז מה דעתך על ההגדרה: מי שאיננו רשום בפנקס הבוחרים?

זאב בנימין בגין: כי אז זה כולל גם את הרשויות המקומיות.

שלמה קרעי: אגיד לך מה הבעיה.

שלמה קרעי: קודם כול, טכנית זאת הגדרה קצת בעייתית, כי לך עכשיו תוכיח, לך תביא את פנקס הבוחרים למעסיק שלך, וכל אחד צריך להוכיח שהוא מופיע בספר הבוחרים כדי לקבל את ההחזר.

שלמה קרעי: טכנית זאת הגדרה שאני לא מתחבר אליה כל כך.

שלמה קרעי: אנחנו רוצים גם לפשט, ולא להעמיס ביורוקרטיה על אלו שרוצים לקבל את השכר הזה.

שלמה קרעי: אני חושב שמי שהוא לא אזרח ישראלי, לא משנה באיזה ענף, לא מגיע לו, הוא לא חלק מהיום החגיגי לדמוקרטיה הישראלי שבו האנשים הולכים ומצביעים בבחירות לכנסת.

שלמה קרעי: הוא לא קשור, הוא לא אזרח ישראלי.

שלמה קרעי: ולכן הענפים פה לדעתי, שוב, זאת הגדרה סגורה, מצומצמת, והיא שוב משאירה פח למקומות אחרים, לפעמים הבאות שיהיה עוד ענף, ואולי יהיה בענף ההייטק פעם עובדים זרים, אני לא יודע מה יהיה, בענף הכדורגל.

שלמה קרעי: הכול יכול להיות, אנחנו לא צריכים לתחום את זה לענפים מסוימים, אלא להגיד: קודם כול מי שהוא לא אזרח ישראלי לא מגיע לו.

שלמה קרעי: כשאתה מדבר על בני נוער ואתה אומר שגם שם אותו רציונל, אני מסכים איתך.

שלמה קרעי: למרות זאת, אני חושב שהם חלק מהיום הזה של הדמוקרטיה הישראלית.

עמי ברקוביץ: תושבים?

עמי ברקוביץ: תושבי קבע אינם?

שלמה קרעי: לתושבי קבע ביום הבחירות לכנסת לא מגיע, הם לא מצביעים ביום הבחירות לכנסת.

עמי ברקוביץ: גם אזרחים קטינים אינם מצביעים, כמו שאמרת הרגע.

שלמה קרעי: אבל מי שהוא לא אזרח ישראלי הוא לא חלק מיום הבחירות לכנסת.

שלמה קרעי: הוא לא חלק, הוא לא נוטל זכות, אין לו זכות לבוא ולהשפיע.

שלמה קרעי: לאותו נער תהיה עוד שנתיים-שלוש שנים היכולת לבוא ולהצביע, והוא כן לכאורה חלק מהמשחק הזה.

שלמה קרעי: ואגיד לך יותר מזה, מה שאני חושב, ואני לא רוצה שבני נוער יעבדו כביכול בשכר מינימום באותו יום, הם עומדים שעות ארוכות.

שלמה קרעי: הרי במה עובדים בני נוער ביום הבחירות?

שלמה קרעי: עובדים בעבודות השחורות של המפלגות, עומדים בקלפי שעות ארוכות בשמש.

ישי פולק: כן, אבל לזה יש תפריט אחר.

שלמה קרעי: אבל התפריט הזה נובע בגלל אותו דבר, שזה יום שבתון.

שלמה קרעי: זה שיש שכר שוועדת הבחירות קובעת שבני נוער מקבלים כך וכך זה פועל יוצא של זה שהם גם כן חלק מאותו יום שבתון.

שלמה קרעי: לכן אני לא רוצה שבני נוער יפגעו באותו יום בגלל התיקונים שאנחנו עושים היום.

שלמה קרעי: בני נוער הם חלק מהדמוקרטיה הישראלית.

יעל רון בן משה: בדיוק, כדי שלא תהיה פגיעה בדמוקרטיה הישראלית, בעוד מי שאינו אזרח הוא מראש - - -

שלמה קרעי: לכן בעיני הגדרה של מי שהוא לא אזרח ישראלי היא ממצה וכוללת את הכול.

שלמה קרעי: לגבי הבחירות לרשויות המקומיות, בעיני כל יום השבתון הזה מיותר לחלוטין, הוא לא הוכיח את עצמו ב-2018, זה סתם נטל על המעסיקים.

שלמה קרעי: אנשים בדרך כלל חוזרים הביתה, הם תושבים של אותה העיר שלהם.

שלמה קרעי: ומי שלא תושב אז שלא ישפיע גם באותה עיר, שלא יגור בתל אביב ויבוא להצביע בנתיבות, כי הוא רשום בנתיבות.

יעל רון בן משה: לא.

זאב בנימין בגין: אבל לא זה הנושא עכשיו.

שלמה קרעי: זה כן הנושא, כי אנחנו כבר מתקנים.

זאב בנימין בגין: לא, כי אתה אומר שההסדר הזה מיותר.

זאב בנימין בגין: אני אומר שאת זה לא נשנה אגב אורחא כאן.

שלמה קרעי: לא אגב אורחא, אנחנו פה בדיון מלא על יום שבתון, ואפשר בהחלט לעשות תיקון כזה אם המציעה תסכים.

שלמה קרעי: ואם לא יימצא רוב להסתייגות כזו לתיקון נוסח כזה – אבל אם לא מקבלים את זה ולא מבטלים את יום השבתון בבחירות לרשויות המקומיות צריך לומר, למצוא הגדרה שמתכתבת עם ספר הבוחרים.

שלמה קרעי: כי כאן גם תושבים מצביעים ברשויות המקומיות, לא רק אזרחים, ואז כן צריך למצוא משהו שלא יעמיס נטל ביורוקרטי.

זאב בנימין בגין: את זה אמרנו.

זאב בנימין בגין: זו הייתה ההצעה המתכתבת עם פנקס הבוחרים.

זאב בנימין בגין: זאת הייתה ההצעה.

שלמה קרעי: אבל אמרתי שעם פנקס הבוחרים יש לי קושי ביורוקרטי וטכני, לבוא להוכיח שאתה רשום.

שלמה קרעי: אז להגיד: כל מי שהוא לא אזרח או תושב ישראלי, בלי להיכנס להגדרה של - - -

זאב בנימין בגין: או תושב.

שלמה קרעי: כן, כל מי שהוא לא אזרח או תושב ישראלי.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת סעדי, בבקשה.

זאב בנימין בגין: אתה נמצא בוועדת החוקה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, תודה רבה שאתה מזכיר לי שאנחנו בוועדה נגד עובדים זרים.

אוסאמה סעדי: יש ועדה לעובדים זרים.

אוסאמה סעדי: זאת ועדה נגד עובדים זרים כאן.

אוסאמה סעדי: החוק הזה הוא חוק לא שוויוני.

אוסאמה סעדי: התנגדנו גם אז להצעת החוק המקורית של השר דהיום עודד פורר, שהביא את החוק המקורי והוציא מהתחולה שלו את העובדים הזרים, ועכשיו עוד מגזרים ועוד מגזרים, חקלאות וסיעוד, ועכשיו גם ניקיון, ואני לא יודע לאיפה כדור השלג הזה יתגלגל.

אוסאמה סעדי: אני התנגדתי כאן בקריאה טרומית, והסברתי למציעת החוק חברתי יעל שעדיף שהחוק הזה בכלל לא היה מגיע.

אוסאמה סעדי: גם לחוק המקורי היו הרבה בעיות חוקתיות שאז הצביעו עליו גם היועצים המשפטיים, שהוא פוגע בעיקרון השוויון, ולכן אנחנו מתנגדים לחוק הזה.

זאב בנימין בגין: תסביר את הבעייתיות.

שלמה קרעי: חבר הכנסת סעדי חושב שגם מי שלא סטודנט מגיעה לו מלגת קיום באוניברסיטה, כי זה לא שוויוני.

זאב בנימין בגין: אבל חבר הכנסת סעדי יושב לידך - - -

אוסאמה סעדי: אני חושב שברגע שקבעו עיקרון במשך עשרות שנים, אז אני אומר - - -

זאב בנימין בגין: רק רגע, חבר הכנסת סעדי יושב לידך והוא בעל כושר דיבור מופלג.

זאב בנימין בגין: כן, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: אני אומר שהחוק הזה היה קיים במשך עשרות שנים, חל על כולם, על אזרחים, על תושבים, על עובדים זרים, על כולם חל.

אוסאמה סעדי: עכשיו באים ונוגסים בחוק הזה כל פעם מטעם אחר.

זאב בנימין בגין: תסביר בבקשה מדוע אדם שאיננו מצביע, שאין לו זכות הצבעה?

אוסאמה סעדי: זה אותו דבר כמו שאמר עמי ממשרד המשפטים, למה בין 17 שעובד ומגיע לו שבתון או שעות נוספות כשהוא עובד ביום הבחירות, אז תשלול גם ממנו.

אוסאמה סעדי: ברגע שמתחילים להבחן ולהפלות ופוגעים בעיקרון השוויון אז אנחנו נגד זה.

אוסאמה סעדי: קראתי את העמדה של ההסתדרות, אני בכלל חושב שצריך להטיל את זה על המדינה.

אוסאמה סעדי: ברגע שהמדינה קובעת שזה יום שבתון, שהמדינה תבוא – גם בבחירות לכנסת, גם בבחירות המקומיות, זה חלק מהתקציב של הבחירות – שהיא תישא בכל העלויות האלה ולא המעסיקים.

אוסאמה סעדי: אני בעד המעסיקים, אני מבין וקראתי, ואני תמיד אומר שלא צריך להחיל את זה על המעסיקים, כי מעסיקים, אז אתה אומר כן לפטור פה וכן להחריג שם, ותבוא, ואל תטילו עוד יום חופש על חשבון המעסיקים, אני מסכים איתם ואני בעד.

אוסאמה סעדי: זאת המדינה שקובעת יום שבתון, זה לפי החוק, גם בחירות לכנסת, גם לרשויות המקומיות.

אוסאמה סעדי: רשויות מקומיות.

אוסאמה סעדי: איך שאמרה יעל, כל הקלפיות הן בתוך בתי ספר, ולכן משביתים את כל מערכת החינוך, ולכן אי-אפשר ללמד, ולכן המורה לא יכול לבוא ללמד.

זאב בנימין בגין: ולכן לא רק זאת, ולכן עובד הניקיון צריך לעבוד כפליים כדי להכין את הכיתה לקראת.

אוסאמה סעדי: לא כפליים, פי עשרה.

זאב בנימין בגין: פי עשרה, אוקיי, כן.

אוסאמה סעדי: ולכן אני אומר שבמקום שהמדינה תביא חוקים כאלה שיפגעו בתושבים, בעובדים, בקטינים, שהמדינה תתכבד, תיקח – אני לא יודע מה העלות של זה, אם העלות היא כמה מיליארדים כל פעם בבחירות לכנסת או בבחירות לרשויות – ברשויות המקומיות לפחות אנחנו יודעים שזה פעם בחמש שנים, בבחירות לכנסת ראינו ארבע מערכות בחירות בתוך שנתיים, למה לפגוע במעסיקים?

אוסאמה סעדי: בבקשה, שהמדינה תיקח את זה על עצמה.

אוסאמה סעדי: אנחנו נגיש הסתייגות בנוסח הזה.

שלמה קרעי: זה עכשיו לקריאה ראשונה, נכון?

אלעזר שטרן: זה הכנה לראשונה.

זאב בנימין בגין: רק אשאל, אורי, ברשותך.

זאב בנימין בגין: התיקון או הרעיון נוגע לכפל התשלום, אבל הוא לא – מכיוון שהיום הזה קרוי יום שבתון, אבל הוא לא יום שבתון לגבי מי שאיננו משתתף.

זאב בנימין בגין: הרי השכר היומי משתלם לו השכר הרגיל בלאו הכי, זה נכון?

עמי ברקוביץ: כן.

זאב בנימין בגין: משתלם בלאו הכי, אז הדיון הוא על הכפל, לא על השכר.

זאב בנימין בגין: אז השאלה, כבוד היועץ המשפטי, אם יש הצדקה לכפל.

זאב בנימין בגין: השאלה נוגעת רק לכפל התשלום, כי הוא לא מפסיד אם נאמר שאנחנו מסרבים לקבל את הרעיון הזה.

ישי פולק: והיעדרות.

זאב בנימין בגין: הכול נובע לתוספת התשלום, אז למה אנחנו שם בכלל?

אלעזר שטרן: אבל בדיוק כמו שאמרתי בפתיחה, צריך לשים לב שהמשמעות של ההוראה הזאת היא לא בהכרח רק לגבי הכפל.

אלעזר שטרן: אני מדבר ברמה המעשית.

אלעזר שטרן: ברמה המעשית ההשלכה שלה תהיה לפעמים שהבן אדם או לא יקבל שכר בכלל, אם לדוגמה אין לו יותר ימי חופשה, והוא לא יכול לקחת יום חופש, או שהוא יידרש לקחת יום חופש.

אלעזר שטרן: זאת אומרת שבחלק מהמקרים המשמעות המעשית של אי מתן הכפל תהיה פגיעה בעובד.

זאב בנימין בגין: ולמה לא נדאג לכך שהמשמעות הזאת לא תחול ויהיה לפחות השכר הרגיל?

אלעזר שטרן: אני חושב שברמה המעשית זה דבר מאוד בעייתי, כי בסופו של דבר ברגע שיש יום שבתון, וחלק גדול מאוד מהמשק סגור אז באיזה מקום שאותו עובד עובד, ככל הנראה סיכוי סביר מאוד או סיכוי גבוה שאותו מקום עבודה יהיה סגור.

אלעזר שטרן: סגור בגלל יום השבתון הכללי.

ישי פולק: אשמח לסייע.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת מקלב; ואחר כך – אבקש מעמי ממשרד המשפטים; ואחר כך – החברים.

אורי מקלב: באמת ביקשתי להתייחס בדיוק לסוגיה שהעלית, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: אבל לפני זה צריך לקחת בחשבון או לתת כותרת ראשית או כותרת מרכזית להצעת החוק הזאת, שלפני כן היא צמצום ההוצאות ליום בחירות.

אורי מקלב: בסופו של דבר אנחנו היום עדים לכך שהבחירות לא עומדות בזמן בין ארבע-ארבע וחצי שנים.

אורי מקלב: אנחנו גם מתפללים לכך, וכל אחד בקדנציה שהוא נמצא, בצד שהוא נמצא.

אורי מקלב: ואנחנו רואים שגם המציאות מוכיחה וגם מה שנראה לעין, שמשך הזמן של הבחירות היה קצר ממה שמייעדים לה בין קדנציה לקדנציה.

אורי מקלב: בסופו של דבר זה מאוד בלט בארבע מערכות בחירות האחרונות, שהוטל על המעסיקים ועל מי שההוצאות והעלויות מאוד מאוד גבוהות מבחירות.

אורי מקלב: באמצע יש גם בחירות לרשויות המקומיות.

אורי מקלב: ולכן אנחנו צריכים לצמצם את העלויות, לנסות לצמצם גם בלי זה את העלויות של יום הבחירות.

אורי מקלב: אני למשל הגשתי הצעת חוק שנדחתה על ידי ועדת השרים, לעשות רק חצי יום שבתון, ולא יום שבתון מלא.

אורי מקלב: אין שום הצדקה שיהיה יום שבתון מלא שגורם לנזקים מאוד מאוד גדולים למסחר, ומפסיק את המסחר, ולרצף העבודה, ומה לא, ואפשר להסתפק גם בחצי יום בחירות.

אורי מקלב: המעלה של זה שיש כאלה שילכו לעבוד בבוקר, יש כאלה שילכו אחרי הצוהריים.

אורי מקלב: וזה אומר שאפשר להמשיך איזה סוג של רצף של מסחר ושל עבודות, ובלי שזה פוגע ואתה צריך להשבית לגמרי.

אורי מקלב: יש לזה היגיון רב, זה יחסוך הרבה הרבה כסף, לא רק בתשלומים, גם בפרקטיקה זה נותן מענה.

אורי מקלב: לא צריך יותר מחצי יום, חוץ מלימודים.

זאב בנימין בגין: יש ענפים שמבחינתם חצי יום כאילו הלך היום לאיבוד.

אורי מקלב: חינוך?

זאב בנימין בגין: יכול להיות גם זה, אבל אנחנו לא פה.

אורי מקלב: יכול להיות, אז אפשר - - -

זאב בנימין בגין: אבל זה לא עכשיו, אורי, אנחנו דנים - - -

אורי מקלב: כן, אבל אני אומר שזה נמצא ברקע הדברים האלה.

זאב בנימין בגין: אני אומר שזה נובע, ולא נשנה את זה במהלך הדיון.

אורי מקלב: אם רוצים להביא את הדוגמה, לא צריכים לקחת את הדוגמה עכשיו עם הנוער שצריך לראות איך לפתור את זה.

אורי מקלב: אנחנו מדברים עכשיו, הדוגמה הבולטת זה עובדי הסיעוד.

אורי מקלב: אנחנו יודעים מי המעסיק שלהם, הם אנשים שכל הוצאה נוספת שיש להם בעלות מכבידה על אותם אנשים קשישים.

אורי מקלב: העלויות שיש היום, מי שיודע, היום הם שומרים על הזכויות שלהם, יש הרבה זכויות.

אורי מקלב: עוד יום כזה מטיל בסופו של דבר אותו אחד שצריך לשלם את זה.

אורי מקלב: זה לא רק שיש יום חופשי, האלטרנטיבה היא שבתון, אלא שהאלטרנטיבה היא תשלום.

אורי מקלב: זה מה שקורה.

אורי מקלב: ואתה משלם 200%, וכאן נוצר מצב שזה לא הגיוני.

עמי ברקוביץ: אבל זה החוק הקיים.

עמי ברקוביץ: לכן ענף הסיעוד נכלל בחריגים היום.

אורי מקלב: בסדר, אני רק אומר קודם כול מה ההיגיון שיש סביב לדבר הזה, זה בולט.

אורי מקלב: עכשיו צריך לראות מה יכול להיכלל בזה ומה לא.

אורי מקלב: ואני חושב שגם צריך לשים לב שגם המעסיק לא יכול להוריד – מה קורה היום?

אורי מקלב: יש אנשים שלא מעסיקים, לא עובדים באותו יום.

אורי מקלב: נניח שנחוקק עכשיו את החוק ולא יקבלו 200%, מה ששאלת, האם את ה-100% הם כן יקבלו?

אורי מקלב: האם הוא יצטרך להביא יום חופשה תמורה ליום הזה?

אורי מקלב: הרי הוא לא ישלם את ה-200%, אבל הוא גם יטען שגם לא מגיע לו יום חופשה, כי המעסיק ביקש.

אורי מקלב: זה מרחיק לכת, שהוא גם צריך - - -

ישי פולק: יום בחירות זה בתשלום.

אורי מקלב: הוא יצטרך להוריד את העובד, יצטרך להוריד את היום הזה.

אורי מקלב: הרי הוא לא יכול להעסיק אותו מכיוון שהוא לא מעסיק, הוא לא מעסיק את העסק שלו בשביל עובד אחד.

אורי מקלב: נניח שבתוך מפעל או בתוך עסק אחר שמעסיקים יש עשרה עובדים, יש תשעה עובדים שיש להם זכות בחירה, ויש אחד שאין לו זכות בחירה, שהוא לא נמצא בפנקס הבוחרים.

אורי מקלב: אם אנחנו עכשיו גורמים למצב שמי שלא נמצא בפנקס הבוחרים לא מקבל את ה-200% אם מעסיקים אותו זה בסדר.

אורי מקלב: אבל מה קורה כשלא מעסיקים אותו בכלל?

אורי מקלב: האם הוא מקבל בכלל שכר על זה כמו שכולם מקבלים את החופשה הרגילה או שלא?

אורי מקלב: יבוא המעסיק וישתמש בזה לרעה.

אורי מקלב: הוא יכול להגיד: אתה גם לא מקבל בכלל, תיקח לך יום.

אורי מקלב: על היום הזה אני לא משלם לך, זה צריך להיחשב לך בימי החופשה ולרדת מחשבונך.

יעל רון בן משה: בעצם השאלה אם המעסיק נושא בעלויות או העובד במקרים האלה, כשיש עובד אחד והעסק סגור.

אורי מקלב: כן, במקרים האלה הוא לא הולך להעסיק אותו.

אורי מקלב: אני מקבל שאם הוא מעסיק אותו הוא לא צריך לשלם לו 200%.

אורי מקלב: אבל כשהוא לא מעסיק אותו מהסיבה שהעסק לא עובד באותו יום, בגלל שלשאר העובדים יש ימי חופשה, אי-אפשר לבוא עכשיו ולהגיד שהוא גם ינצל את זה עד כדי כך שהוא לא צריך לשלם לו: לא מגיעה לך חופשה, אתה תצטרך להוריד את היום הזה מכיוון שאתה לא מצביע.

אורי מקלב: אתה צריך להוריד את זה מימי חופשה אחרים שיש לך.

זאב בנימין בגין: איך זה בימי מועד?

אורי מקלב: יש לך את הזכות להעסיק אותו ולא לשלם עליו 200%, זאת הזכות שלך.

אורי מקלב: אבל להגיד: אני גם אעסיק אותו.

אורי מקלב: אני לא משלם לו 200% אבל אני גם לא אעסיק אותו, ואתה בכלל לא תשלם לו, זה כבר מרחיק לכת.

זאב בנימין בגין: זו הייתה ההערה של אלעזר.

אורי מקלב: לא שמעתי.

אורי מקלב: אולי בתחילת דבריו, אז אני מתנצל.

זאב בנימין בגין: זה בסדר.

זאב בנימין בגין: תודה, אורי.

זאב בנימין בגין: דבר הממשלה, עמי, בבקשה.

עמי ברקוביץ: קודם כול, ברמה הפורמלית ועדת השרים לחקיקה, הממשלה החליטה לתמוך בהצעה בקריאה הטרומית, ובתנאים נוספים לפיהם המשך הליכי החקיקה יקודמו בהסכמת משרד המשפטים ומשרד הכלכלה והתעשייה.

עמי ברקוביץ: והצעת החוק תוחזר לדיון בוועדת השרים לענייני חקיקה לפני הקריאה הראשונה.

עמי ברקוביץ: אומר גם שבפני ועדת השרים הנוסח שאליו מתייחסת ההחלטה הזאת הוא הנוסח שעומד בפניכם בדיון.

עמי ברקוביץ: כלומר, ההצעה להרחיב את התחולה של סעיף 136א לענף נוסף, ענף הניקיון, ובמקביל, לעשות גם את ההרחבה ביחס לרשויות המקומיות.

עמי ברקוביץ: ולכן העמדה שלנו, עמדת הממשלה, היא לא ביחס להרחבה הכוללת שדובר בה קודם, ושהיא מעוררת שאלות משאלות שונות, אלא אך ורק להרחבה הזו.

זאב בנימין בגין: איזה זו?

זאב בנימין בגין: לא הבנתי.

עמי ברקוביץ: ההרחבה שכרגע מדובר בה היא א'.

עמי ברקוביץ: להרחיב ברמה של הבחירות הכלליות את הענפים לעוד ענף אחד בלבד, ענף הניקיון; ובנוסף - - -

זאב בנימין בגין: אני שואל מבחינת הקושי של הממשלה.

יעל רון בן משה: לא, פנקס הבוחרים.

עמי ברקוביץ: יש פה שני רכיבים.

אלעזר שטרן: הוא מתכוון לא להרחבה שחבר הכנסת קרעי הציע, שזה יהיה לכל מי שזכאי.

עמי ברקוביץ: כלומר, לדבר באופן כללי על פנקס הבוחרים.

זאב בנימין בגין: אני מדבר עכשיו על הצעתה של יעל.

עמי ברקוביץ: נכון, הצעתה של חברת הכנסת.

עמי ברקוביץ: לעניין הזה יש מבחינתנו הבדל בין שני הרכיבים של ההצעה, כאשר מבחינתנו אנחנו חושבים שיש קושי בהרחבה לענף הניקיון, ומייד גב' לינא סאלם תסביר את הקושי הזה.

עמי ברקוביץ: ולעומת זאת, ביחס לרשויות המקומיות, ככל שההסדר יורחב באותם תנאים, גם בכפוף לתיקוני הנוסח שדיבר עליהם אלעזר, אנחנו חושבים שזה הסדר שאפשר לקבל אותו, ועמדת ועדת השרים מאפשרת את המהלך הזה.

זאב בנימין בגין: וכול וההפרשים ייכנסו במענקי האיזון לרשויות המקומיות?

זאב בנימין בגין: יש פה נציג של האוצר?

עמי ברקוביץ: אין פה נציג.

זאב בנימין בגין: אין פה, גם לא בזום, אבל זו המשמעות.

עמי ברקוביץ: בסדר.

זאב בנימין בגין: המשמעות היא שאני מפצה אותם איכשהו, אני, כלומר, תסלחו לי, אני המדינה, אבל לא התכוונתי לזה.

עמי ברקוביץ: היום בעצם אתה מוריד.

עמי ברקוביץ: זאת אומרת, הרי היום ההסדר הוא - - -

זאב בנימין בגין: מישהו משלם.

זאב בנימין בגין: אם יש מעסיק פרטי אז אנחנו יודעים, נעבעך, מטילים עליו גם את זה וגם את זה.

עמי ברקוביץ: אבל ההצעה היא כיום להקל על המעסיקים הפרטיים, היא לא להכביד עליהם.

זאב בנימין בגין: אני מבין.

זאב בנימין בגין: אבל ברשויות המקומיות אם אתה מחיל את זה – אה, לא לגבי הרשות עצמה.

זאב בנימין בגין: הבנתי.

עמי ברקוביץ: נכון.

עמי ברקוביץ: שוב, רק בשולי הדברים עוד נקודה אחת.

עמי ברקוביץ: מה שנאמר פה על כך שרק אזרחים או מי שכלול בפנקס הבוחרים – אני רוצה להגיד שגם המהלך שקיים היום בהסדר, שמניח שזה הרציונל, זה מהלך שנעשה, אבל הוא גם לא לגמרי פשוט, כיוון שיש עוד רציונלים אחרים שאפשר לראות אותם כעומדים ביסוד סעיף 10 לחוק-יסוד: הכנסת, שמדבר על יום שבתון, ובכלל הזה גם כל הנושא של הסדר של ההשבתה של מערכת החינוך, שמחויבת בגלל המיקומים של הקלפיות.

עמי ברקוביץ: ובהיבט הזה אין כל כך הבדל בין מי שיש לו זכות להצביע לבין מי שאין לו זכות להצביע.

עמי ברקוביץ: כמו גם ההיבט הכללי של החג לדמוקרטיה, שבשמו חושבים שגם לקטינים צריך לאפשר לא לעבוד באותו יום.

עמי ברקוביץ: לכן הרציונלים של ההסדר לא כל כך חד-משמעיים.

עמי ברקוביץ: זה אומנם ההסדר שנעשה, אבל אני אומר את זה ככה בשולי הדברים ברקע, שנזכור שזה לא בהכרח הרציונל היחיד.

עמי ברקוביץ: אבל, כאמור, נתמקד כרגע בהצעה כפי שהיא עומדת בפניכם, ואני מציע שלגבי הקשיים לגבי ענף הניקיון לינא תתייחס ותסביר את הקשיים החוקתיים שאנחנו רואים במישור השוויון.

שלמה קרעי: אני רוצה לומר משהו לפני כן, אפשר?

זאב בנימין בגין: אתה חבר הכנסת, מה אני יכול לעשות?

שלמה קרעי: אני שומע אותך, עמי, ואני לא מצליח להבין מה ההבדל בין אם אומרים: כל מי שעובד בישראל חוץ מענף זה וענף זה וענף זה, וזה בינתיים עבר בחוק, לא הייתה התנגדות של פגיעה כל כך חמורה בשוויון, לבין אם אני אומר: רק מי שהוא אזרח ישראלי, חוץ מבני נוער.

אלעזר שטרן: חבר הכנסת קרעי, אני כן חייב לציין שבדיון שהיה פה, נכחתי בו וגם עמי נכח בו, הבנו את העובדה שבעיניים שלנו מבחינה משפטית יש בעיה של פגיעה בשוויון גם בהסדר הקיים.

שלמה קרעי: כן, אבל בוא נאמר שזאת אותה – אין הבדל.

אלעזר שטרן: במובן הזה גם אז - - -

שלמה קרעי: אבל אין הבדל במובן הזה בין הפגיעה בשוויון כשאתה לוקח והעוגה שלך היא כל מי שגר ועובד בישראל, ואתה מחריג כמה ענפים, לבין אם אני מצמצם מראש לפלח האוכלוסייה שהוא אזרחי ישראל ומחריג ענף אחד שהוא בני נוער.

אלעזר שטרן: תראה, זה נכון שפה - - -

זאב בנימין בגין: אני מציע בכל זאת לפנות למשרד המשפטים בעניין השוויון, סקירה קצת יותר רחבה.

זאב בנימין בגין: ואחר כך נמשיך לדון.

זאב בנימין בגין: עדיין יש לנו נציגים אחדים של מעסיקים, גם אלו וגם אחרים.

זאב בנימין בגין: במהלך הדיון יש לי רעיון שפתאום עלה לי, אם נאמץ את השיטה שיש בכמה מדינות של החלת קנס על אלו שאינם מצביעים, כמו בבלגיה, אז תיווצר קרן יפה שתאפשר למעסיקים לשלם את כל ההפרשים, אבל גם זה לא במהלך הדיון הזה.

זאב בנימין בגין: אבל אל תתפסו אותי, אני לא לגמרי רציני, זה בסך הכול יום שני, השבוע עוד לא התניע.

זאב בנימין בגין: כן, גברתי.

לינא סאלם: עלתה פה בעצם טענה שענף הניקיון נשכח בדיון הקודם בגלל שגם בו בעצם מועסקים עובדים זרים.

לינא סאלם: אני חייבת לחדד שעל פי דין אסור להעסיק עובד זר בענף הניקיון.

לינא סאלם: זה לא אחד הענפים שהכירה בהם ממשלת ישראל כענף שמותר להעסיק בו עובד זר.

לינא סאלם: העסקת עובד זר כפופה לחוק הכניסה לישראל וחוק עובדים זרים.

לינא סאלם: סעיף 2 לחוק עובדים זרים קובע שהעסקת עובד זר שלא לפי חוק הכניסה לישראל בלי אשרה מתאימה כדין היא עבירה פלילית.

לינא סאלם: רשות האוכלוסין לא מתירה מתן אשרות לענף הניקיון, ולהבדיל מכל הענפים המופיעים היום בסעיף 136א רבתי, שהם כן ענפים שיש בהם עובדים זרים, ולא רק, גם תושבים, אז ענף הניקיון הוא לא ענף של עובדים זרים באשרה כדין, נתחיל בזה קודם כול.

לינא סאלם: אז בעצם השוני הוא שאנחנו מכניסים ענף, שהוא להבדיל מכל הענפים המופיעים ב-136א רבתי, הוא לא ענף של עובדים זרים, הוא ענף של תושבים.

לינא סאלם: וכאן באמת הסוגיות המשפטיות העיקריות הן סוגיות של שוויון, על איזה אוכלוסייה מדובר, האם מדובר בהסדר ראוי ותכלית ראויה לאור העובדה שמדובר בעובדים מוחלשים, אלה העובדים שבעצם מקבלים את השכר הכי נמוך במשק, יש להם הרבה דינים שמנסים לפקח על הזכויות שלהם אל מול מעסיקים, אבל יש קושי רב מאוד בכל הנושא של זכויות עובדים אלה.

לינא סאלם: יועמ"ש הוועדה העלה פה טענה מאוד מהותית, מדובר בעצם על חלקם שהם נשים שלא יכולות להגיע ליום העבודה בגלל שאין מסגרת לילדים כי זה יום שבתון, ואין איפה לשים את הילדים באותם ימים.

לינא סאלם: ואם היא לא מגיעה למקום העבודה אז זה לא עניין של שכר כפול, אלא שהיא תצטרך לשלם על זה בניכוי משכרה, אם זה בניכוי יום חופשה במידה ויש לה כזה, ואם לא, אנחנו מדברים על ניכוי משכר.

לינא סאלם: כל הסוגיה הזאת היא סוגיה לא רק של מדיניות, אלא סוגיה משפטית מובהקת – האם בעצם יש שוני רלוונטי בין ענף הניקיון הזה ספציפית לבין ענפים אחרים שבהם לא מועסקים עובדים זרים, ולמה דווקא ספציפית אנחנו מתחילים בענף הניקיון.

יעל רון בן משה: אשמח רגע.

זאב בנימין בגין: תודה רבה.

זאב בנימין בגין: עמי, תרחיב מעט.

עמי ברקוביץ: לכן המשמעות היא שמבחינתנו ההרחבה הזו לענף הניקיון היא הרחבה מאוד - -

זאב בנימין בגין: יתרה.

עמי ברקוביץ: - - יתרה, ומאוד מעוררת קשיים משמעותיים ברמה המשפטית.

עמי ברקוביץ: בעוד שבשונה מענפים, כמו שנאמר, זה היה הליך חקיקה חפוז שהתקיים פה ערב יציאה לבחירות לכנסת העשרים-וארבע.

עמי ברקוביץ: אבל אותם ענפים שנכללים היום הם ענפים, כמו שאמרה לינא, זה מתכתב עם החלטות הממשלה בעניין עובדים זרים, ולכן הם ענפים מובהקים של עובדים זרים.

עמי ברקוביץ: כאן לא מתקיים האלמנט הזה, ולכן הקושי שבשילוב ענף הניקיון, לאור המוחלשות של העובדים שלו ולנתק אותו משאר הענפים שההסדר הכללי חל עליהם, הוא הסדר בעייתי מבחינתנו.

עמי ברקוביץ: אני מציע שגם משרד הכלכלה כעת יוסיף את דבריו.

זאב בנימין בגין: לינא רוצה עוד להוסיף.

לינא סאלם: רק אשלים עוד משפט.

לינא סאלם: הסיבה שחלק מהענפים הם ענפים של עובדים זרים, מה שבעצם עומד בבסיס החלטות הממשלה זה גם מחסור בכוח אדם ישראלי.

לינא סאלם: כשאנחנו מדברים על נושא של חקלאות, סיעוד, אז אין מחלוקת שיש קושי לכוח עבודה ישראלי.

לינא סאלם: בניקיון תמונות המצב שונה.

לינא סאלם: הכוונה שאני מנסה להביא בטיעון הזה היא שכאשר דיברנו ב-136א רבתי, על אף שגם בו היו קשיים, כפי שציין עמי וכפי שציין יועמ"ש הוועדה, עדיין היו שתי אוכלוסיות אחת מול השנייה.

לינא סאלם: יש לנו מעסיק שמצבו בעצמו מאתגר, יש לו קושי למצוא עובדים, חלקם צריכים סיוע מהמדינה, כמו התיירות בתקופת הקורונה, החקלאות כל הזמן, כמו הסיעוד.

לינא סאלם: אין מחלוקת שאנשים עם מוגבלות או אנשים קשישים צריכים את הסיוע שלנו, וגם צריכים את הסיוע בלמצוא כוח אדם.

לינא סאלם: גם אדם בסיעוד לא יכול ללכת להצביע ולממש את זכותו בלי אותו מטפל סיעודי, אז הוא חייב להעסיק אותו ביום הבחירות.

לינא סאלם: היו הרבה שיקולים שיכלו להתגבר על הקושי המשפטי.

לינא סאלם: כאשר אנחנו מסתכלים על המעסיק של עובד הניקיון אל מול עובד הניקיון אנחנו לא רואים את אותן אמות מידה.

לינא סאלם: ולכן אני מאוד מתחברת לכל דבריו של עמי, שלא מדובר בעצם באותו רציונל, אנחנו לא מעתיקים את הרציונל שעמד בבסיס התיקון הראשון והתיקון השני שהיה בחוק השכר של הבחירות.

לינא סאלם: עכשיו הצטרף גם רפרנט דיני עבודה כללי שהיה בוועדה אחרת, בינתיים אם הוא רוצה להוסיף בעניין הזה.

עילם שניר: מצטער, הייתי בוועדה הקנאביס, לא שמעתי את הדברים שקודם אמרו עמי ולינא.

זאב בנימין בגין: סליחה, אבל משרד הכלכלה היה.

עילם שניר: אין לי בעיה שאתייחס אחרי משרד הכלכלה, אתחבר לדיון, פשוט כי הגעתי באמצע.

זאב בנימין בגין: כלכלה, בבקשה.

גדליה הבר: אני מציע שעילם ישלים את הדברים, ואחרי זה אתייחס.

זאב בנימין בגין: נו, טוב.

עילם שניר: אני מצטרף לדברים שלינא אמרה, אנחנו מדברים בסוף ספציפית על ענף הניקיון, על ענף שבהגדרתו הוא לא ענף של עובדים זרים שמגיעים.

עילם שניר: מבחינת המחוקק, למשל גם זרוע העבודה במשרד הכלכלה אני מניח שיתייחס לזה, מדברים על ענף שאנחנו אומרים שאלה עובדים מוחלשים.

עילם שניר: אנחנו מתכוונים לכך שהמחוקק עצמו רואה את זה ככה, ובחוק להגברת האכיפה בדיני עבודה הוא מכניס את ענף הניקיון כענף ספציפי שבו האכיפה מוגברת.

עילם שניר: בהקשר הזה גם שצריך לזכור שאנחנו מדברים על מקרים שבהם תושבים יוחרגו מההסדר הקיים, למרות שמבחינתם אם יש להם ילדים אין להם מסגרת והם נאלצים לקחת יום חופש, ואז זה מעורר את שאלת השוויון ביניהם לבין ענפים אחרים, שהיא קיימת גם בקשיים שהוצגו בהצעה המקורית והוצגו גם אז.

עילם שניר: אבל פה על אחת כמה וכמה כשמדובר בענף שלצורך העניין אם אתן דוגמה, יכול להיות עובד ניקיון שלצידו עובד אבטחה ועובד האבטחה לא נכלל, אבל שניהם תושבים שעובדים באותו מקום.

עילם שניר: ואז השאלה מה בעצם ההצדקה להבחנה מבחינת הגשמת התכלית שלשמה אנחנו עושים את ההחרגה, שהיא להקל לצורך העניין על אותם ענפים.

עילם שניר: בענפים אחרים היו רציונלים שהוצגו בזמנו לגבי ההוספה שלהם.

עילם שניר: פה אנחנו מנסים להבין את זה גם בדיון בוועדה.

עילם שניר: נקודה נוספות היא שיש מקומות עבודה שלא פתוחים בהכרח, יכול להיות שההחלטה של המעסיק היא לא לפתוח את מקום העבודה.

עילם שניר: אגב, זה נכון לכל הענפים.

עילם שניר: ואם המעסיק מחליט לא לפתוח את מקום העבודה כי רוב העובדים שלו, למשל, הם אזרחים ישראלים והולכים להצביע, אז למה שהעובד שממילא המקום שלו נסגר, לא בהחלטתו שלו, צריך לספוג את העלות הזאת.

עילם שניר: זאת גם שאלה שצריך להידרש אליה.

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: משרד הכלכלה.

גדליה הבר: אנחנו רוצים להצטרף להסתייגויות של משרד המשפטים לעניין ענף הניקיון.

גדליה הבר: כמו שציינו החברים, מדובר בענף שאין לגביו מכסות להעסקה של עובדים זרים, ולא נקבעות מכסות לענף זה.

גדליה הבר: אז התכלית שבהסדר של 136א לא מתקיימת מכיוון שזה לא ענף שמועסקים בו עובדים זרים.

גדליה הבר: עוד נעיר על העניין של אי השוויון ועובדים שעובדים כתף אל כתף.

גדליה הבר: יכול להיות מצב לפי המוצע שיהיו לך עובד שהוא תושב שעובד כתף אל כתף עם עובד שהוא אזרח.

גדליה הבר: עובד הניקיון שהוא אזרח יקבל את התגמול או בגין היעדרות או את התגמול המוגדל, ואילו התושב לא יקבל דבר.

גדליה הבר: ואין שום נימוק שיבחין ביניהם, אין נימוק ענייני שנוגע לטיב העבודה שלהם שיבחין ביניהם, אלא נימוק חיצוני שזה תושב וזה אזרח.

זאב בנימין בגין: אחד מצביע לבחירות לכנסת, ולכן הרעיון של שבתון ביום הבחירות חל עליו באופן מובהק, לעומת התושב, אני מדבר על בחירות לכנסת, שרעיון השבתון לא חל עליו.

זאב בנימין בגין: אני מדבר מבחינה רעיונית.

זאב בנימין בגין: אז יש כאן הבדל, אבל אני מבין את הקשיים האחרים.

אלעזר שטרן: חבר הכנסת, אני לא בטוח שיש הבדל, אסביר גם למה.

אלעזר שטרן: צריך בעצם לצייר שני תרחישים אפשריים.

אלעזר שטרן: בוא ניקח את אותם שני עובדים שעובדים אחד ליד אחד, אחד אזרח ואחד תושב.

אלעזר שטרן: ניקח מצב שבו האזרח מצביע.

אלעזר שטרן: אז אותו אזרח שהלך והצביע אחרי יום העבודה הוא לא ניצל את יום השבתון כי המעסיק שלו אמר לו: תקשיב, אני צריך שתבוא, הוא הגיע, והוא יקבל 200%.

אלעזר שטרן: אז אותם שני עובדים, ראובן ושמעון, זה הלך והצביע כי יש לו זכות, וזה לא הלך והצביע כי אין לו זכות, ושניהם עבדו באותו יום את אותן שעות בדיוק.

אלעזר שטרן: זה יקבל 200% וזה יקבל 100%.

אלעזר שטרן: ניקח תסריט אחר.

אלעזר שטרן: תסריט שבו המעביד סוגר את העסק, ולא זה ולא זה יכולים לבוא לעבוד.

אלעזר שטרן: אז ראובן שהוא אזרח ויכול להצביע יקבל 100% של השכר, ושמעון שלא יכול להגיע בעצם יידרש לשלם על זה ביום חופש.

שלמה קרעי: אבל יש סיבה למה הוא מקבל.

שלמה קרעי: אבל המעסיק סגר את העסק, אלעזר, בשביל שראובן ילך להצביע.

שלמה קרעי: זאת בדיוק המטרה של החוק, של יום השבתון.

אלעזר שטרן: אבל המשמעות היא ששניהם עושים את אותה עבודה, וזה יקבל שכר, וזה יידרש - - -

שלמה קרעי: נכון, וזה ייקח יום חופש.

אלעזר שטרן: זה יפגע בו שהוא יידרש לשלם על יום חופש, נכון.

זאב בנימין בגין: בואו לא נקל בזה.

קריאה: לא בטוח שהוא יוכל.

שלמה קרעי: כמו שמעסיק סוגר את העסק שלו בחול המועד, הוא מוציא את העובדים לימי חופש, אז יש יום שבתון.

לינא סאלם: אין לו מכסת ימי חופש שרשומים על זה.

אלעזר שטרן: אבל, חבר הכנסת קרעי, לא שמעת את התסריט הראשון שגם ציירתי.

שלמה קרעי: שמעתי.

אלעזר שטרן: התסריט הראשון הוא ששניהם עובדים באותו היום.

שלמה קרעי: שמעתי.

אלעזר שטרן: עובדים את אותה עבודה, זה יקבל 200% וזה יקבל 100%.

שלמה קרעי: אבל זה שעבד לא הצביע בגלל שהוא עבד כנראה, הוא לא הצביע כי לא התחשק לו להצביע.

אלעזר שטרן: לא, לא, הוא הלך והצביע.

שלמה קרעי: כי כן אפשר לעבוד ולהצביע.

אלעזר שטרן: הוא הלך והצביע בשמונה בערב.

שלמה קרעי: זה לא חד-חד ערכי, אם אתה עובד אתה לא מצביע, אם אתה מצביע – זה לא ככה.

אלעזר שטרן: אני אומר שהוא עבד עד השעה ארבע והלך בשעה שמונה בערב להצביע.

זאב בנימין בגין: רבותיי, בסדר.

שלמה קרעי: יפה.

אלעזר שטרן: נו, אז הם עושים את אותה עבודה, באותו יום הוא יקבל 200% והוא יקבל 100%.

שלמה קרעי: כי הגיע לו יום חופש, והוא בחר לעבוד בכל זאת.

זאב בנימין בגין: חברים, בסדר, הנימוקים על פי שמיעתי חוזרים על עצמם.

עילם שניר: אם אפשר להוסיף איזושהי הערה.

יעל רון בן משה: יש לי שאלה, אדוני היושב-ראש.

זאב בנימין בגין: רצית להוסיף משהו?

זאב בנימין בגין: כי אני מבקש לתת גם למשרד המשפטים.

עילם שניר: רק הערה קטנה לגבי בכלל כל הנושא של המעורבות של המעסיק בשאלה אם העובד הלך להצביע, לא הלך להצביע, כן הצביע, זה בכלל לא עניינו של המעסיק.

עילם שניר: יש חשאיות לבחירות, הוא בכלל לא אמור לדעת אם הלכתי או לא הלכתי, וזה חלק מהשבתון והרציונל שלו, להבנתי.

עילם שניר: יש פה גם את עמי שיוכל להרחיב בעניין הזה.

עילם שניר: אבל אני רוצה להגיד שמעבר לשאלה של העובד כתף אל כתף, יש פה את השאלה של ענף זה ולא ענף אחר.

עילם שניר: למה בענף אחר זה לא – זאת אומרת, מה הבסיס להצדקה?

עילם שניר: אם יש אמירה שזה ענף - - -

יעל רון בן משה: אתם ביקשתם להבדיל ענפים, אני רציתי הרבה יותר.

שלמה קרעי: יעל, ולכן מי שהוא לא אזרח ישראלי.

שלמה קרעי: פשוט.

יעל רון בן משה: אני רוצה בבקשה לשאול לעניין העובד כתף אל כתף, ברשותך, כי אני חושבת שזאת נקודה רגישה.

יעל רון בן משה: מה קורה, אני שואלת עכשיו מעולם אחר לגמרי, של דיני עבודה, עסק שמעסיק עובדים יהודים ועובדים בני דת אחרת שבוחרים לקחת את ימי החופשה שלהם, אזרחים ישראלים - - -

ישי פולק: ימי החג.

יעל רון בן משה: את ימי החג שלהם לפי דתם.

יעל רון בן משה: ועכשיו בחול המועד פסח באמת העסק סגור, הם לא חוגגים, והם כבר חגגו חודש לפני או חודש אחרי את הרמדאן, ומיצו את ימי החופשה שלהם.

יעל רון בן משה: הם שני עובדים, אברהם ואיברהים עובדים כתף אל כתף, אברהם יודע שבחול המועד פסח העסק סגור וינוכו לו ימי חופשה, איברהים שומר את ימי החופשה שלו לחגים על פי דתו, אבל העסק סגור.

יעל רון בן משה: הוא כבר באפס ימי חופשה, יחייבו אותו, נכון?

יעל רון בן משה: זאת אומרת שגם במקרים אחרים אנחנו לא מוצאים אחדות בתנאים שהעובדים מקבלים אם המעסיק החליט לסגור את העסק.

יעל רון בן משה: זה יכול להיות גם הפוך, אגב, כמובן.

זאב בנימין בגין: יעל, אנחנו רוצים להמשיך.

יעל רון בן משה: למה פה אנחנו דורשים את השוויון הזה?

זאב בנימין בגין: אני מבקש לא לענות כעת.

זאב בנימין בגין: עוד מעט, או יותר מאוחר.

זאב בנימין בגין: בבקשה.

ישי פולק: אתחיל דווקא מהשאלה שלך, גברתי.

ישי פולק: במצבים כאלה שיש כמו בחול המועד פסח, בחול המועד סוכות, או דברים מהסוג הזה כשרוצים לסגור את העסק, החוק בדיני עבודה, חוקי המגן דיני עבודה מאפשרים לי להודיע שאני יוצא לחופשה מרוכזת שבועיים מראש או - - -

יעל רון בן משה: זה לא מה ששאלתי.

ישי פולק: שנייה, אני יודע מה שאלת, אני נותן דוגמה.

ישי פולק: בסופו של דבר כשאנחנו רוצים להוציא בן אדם כי אנחנו סוגרים עסק או כל דבר אחר, בהודעה מראש אנחנו זכאים לתת לו להשתמש בימי החופשה שלו.

ישי פולק: זאת קודם כול כתשובה.

יעל רון בן משה: זה לא מה ששאלתי, חבל על הזמן, תתקדם, בבקשה.

ישי פולק: מצוין.

ישי פולק: לגבי השוויון, זה גם כן לא רלוונטי, כיוון שיש פה שונות רלוונטית מאוד מאוד גבוהה בין עובד זר לבין עובד ישראלי, כיוון שבכל העולם אין ערבוב בין נושא של הצבעה לבין הנושא של לא הצבעה.

ישי פולק: אני מדבר על העיקרון של רשום בפנקס הבחירות, כי זה יפתור את הבעיה של אזרח או לא אזרח או תושב או לא תושב, גם לגבי הנוער, גם לגבי אנשים שבאים לבחירות במועצות האזוריות או ברשויות המקומיות.

ישי פולק: חשוב לציין שזה לא עניינו - - -

זאב בנימין בגין: תסביר רגע, אתה מדבר עכשיו על ההרחבה או שאתה - - -

ישי פולק: אני נותן כרגע שלוש נקודות.

ישי פולק: היות שלא נתנו לי לדבר, אדוני, אז אני נוגע בארבע נקודות כלליות.

זאב בנימין בגין: נו, טוב.

ישי פולק: היות שאנחנו מדברים כרגע על העיקרון של מה ששמענו פה בנושא של בן אדם שהצביע או לא הצביע, אני לא הולך לכיוון בכלל של האם זה ענייני כמעסיק לדעת אם אותו בן אדם הצביע או לא הצביע.

ישי פולק: זכותי כאזרח במדינת ישראל להצביע, וזכות ההצבעה גם כוללת את הזכות לא להצביע.

ישי פולק: ולכן זו זכות חוקתית שלי לא ללכת להצביע.

ישי פולק: ופה אני אומר שפעם אחת בחיים שלי גם בחרתי לא להצביע.

ישי פולק: ולכן, במגרש הענף הזה זה לא רלוונטי.

ישי פולק: איפה הפתרון של הדבר הזה?

ישי פולק: שלמעשה הוא מקביל לרישום במרשם הבוחרים לבין האזרחות, הרי מי רשום במרשם הבוחרים?

ישי פולק: אזרחים.

ישי פולק: הם רשומים שם, אף אחד אחר לא.

ישי פולק: אבל בתוך המגזר הזה, בתוך תוכנות השכר של המעסיקים, ברגע שהוא אזרח והוא עובד באותו יום הוא מקבל 200%.

ישי פולק: זה פריט ללא ביורוקרטיה וללא צורך הוכחה של העובד וללא שום דבר.

ישי פולק: ואם זה מדבר על יום בחירות לנוער בנושא של רשויות מקומיות, אותו סיפור בדיוק.

ישי פולק: ולכן, אין פה שום תקלה.

ישי פולק: והדבר האחרון שאני רוצה להגיד, לא תכננתי להגיד את זה אבל זה עלה פה בנושא של הניקיון, צריך לזכור עוד דבר אחד קטן.

ישי פולק: נכון שאין להם מכסה, ונכון שאין עובדים זרים מיובאים מחוץ לארץ בהיתר לצורך הדברים האלה, אבל אסור לנו לשכוח שיש פה גם הרבה מאוד מבקשי מקלט.

ישי פולק: והמדינה החליטה בצורה מאוד מאוד ברורה שהם לא אוכפים דיני עבודה או היתר העסקה לעובדים זרים, לעובדים האלה שהם לא נמצאים פה במעמד.

ישי פולק: ולכן, הרוב של האנשים האלה שעוסקים בניקיון, בעבודות מסעדנות, ובדברים מהסוג הזה הם למעשה לא בעלי זכות הצבעה, הם למעשה, נקרא להם חצי שקופים בהקשר הזה.

ישי פולק: ולכן לא לאפשר להם לעבוד ביום הזה זאת תקלה.

ישי פולק: חשוב גם לשים לב שבענף הניקיון ספציפית אם לא מוציאים את זה החוצה יש פה תשלום כפול ומיותר על אותם אנשים, להערתה של משרד המשפטים.

ישי פולק: ענף הניקיון יצא עכשיו גם עם הסכם קיבוצי נוסף על זה שהיה, שלמעשה מיטיב את התנאים שלהם על תנאי שכר המינימום והתנאים הרגילים במדינת ישראל.

ישי פולק: ולכן, להגדיר אותם כמוחלשים ברמה הכי נמוכה שיש זאת טעות ביסודה.

ישי פולק: ורק המשפט האחרון לאדוני, מה שאמרת לגבי העובדה שצריך לשלם בכל מקרה או לא לשלם בכלל.

ישי פולק: עובד שעובד, יש פסיקה של בית הדין הארצי שקובע שאם בן אדם מקבל תשלום על יום חג, למשל, ואם הוא עובד באותו יום חג, הוא מקבל בנוסף על התשלום הרגיל את התשלום של יום החג, זאת אומרת 250% ולא 150% שהיה עד היום.

ישי פולק: ולכן ההקבלה הזאת אומרת שאם זה לא יהיה בחקיקה בצורה ברורה אנחנו עלולים לקבל את זה בדלת האחורית ברמה של חקיקה.

ישי פולק: ולכן צריך לשים את זה בראש.

זאב בנימין בגין: תודה רבה.

זאב בנימין בגין: הגב' ורוניקה רוזנברג מנכ"לית ארגון חברות הניקיון בישראל, גברתי, אנא בקצרה, כי אני חושב שכיסינו.

ורוניקה רוזנברג: תודה רבה.

ורוניקה רוזנברג: אני רוצה להשלים מספר נקודות עקרוניות.

ורוניקה רוזנברג: מטרת החוק הייתה לעודד את זכות ההצבעה.

ורוניקה רוזנברג: ולכן, אנחנו מדברים על העובדים הזרים שבמסגרת הקטגוריה הזו גם כלולים, כמו שאמר עורך דין ישי פולק, מסתננים ומבקשי מקלט.

ורוניקה רוזנברג: אנחנו מדברים על מצב שבשנתיים האחרונות היו ארבע מערכות בחירות, ונתקלנו במצב שהיה סירוב לשפות את חברות הניקיון על העלויות האלה של תשלום 200%.

ורוניקה רוזנברג: ולכן, כמו שאמר, האוכלוסיות החלשות עומדות לנגד עינינו, ורק ההסכם הקיבוצי שנחתם עכשיו בנובמבר 2021 מדבר בעד עצמו.

ורוניקה רוזנברג: אנחנו עומדים על תשלום מלוא הזכויות לעובדים.

ורוניקה רוזנברג: צריך לעשות הבחנה בין זכויות סוציאליות לבין זכות הצבעה והתשלום שישולם באותו יום.

ורוניקה רוזנברג: בבחירות לכנסת העשרים-וארבע - - -

זאב בנימין בגין: אם אפשר לתמצת.

ורוניקה רוזנברג: רק עוד משפט, בבקשה.

ורוניקה רוזנברג: הרחבתם את ההסדר למספר ענפים, וענף הניקיון לא נכלל בו.

ורוניקה רוזנברג: כולנו מבינים שזו אפליה, ואי-אפשר לאפשר את זה.

ורוניקה רוזנברג: אז או שיחליטו על הסדרה רוחבית – ואם מחליטים על הסדרה ענפית, בוודאי שענף הניקיון צריך להיות כלול בו, בוודאי כשאנחנו מדברים על כמות של כ-10,000 מסתננים ומבקשי מקלט, שגם עליהם יש להחיל את אותו דיל כמו שמחילים על כל שאר הענפים.

זאב בנימין בגין: תודה רבה.

זאב בנימין בגין: מר ליאור גור מנהל תחום כנסת ומימשל ופורום העצמאיים, אני מבין שמההסתדרות.

ליאור גור: צוהריים טובים לכולם, תודה רבה.

זאב בנימין בגין: אנא בתמצית.

ליאור גור: כן, בקצרה.

ליאור גור: תודה רבה, כבוד היושב-ראש, על זכות הדיבור.

ליאור גור: אנחנו רוצים להצטרף לדברים שנאמרו כבר על ידי חבר הכנסת סעדי במהלך הדיון, ולבקש שהתשלום עבור יום השבתון יוטל בעצם – בוא נדייק, תשלום עבור יום שבתון לעובדים שעובדים בעסקים קטנים ובינוניים יוטל על המדינה ולא על בעל העסק.

ליאור גור: הרי המדינה היא זו שקבעה בחוק שיהיה יום שבתון, בעלי העסקים על פי חוק מנועים מלחייב את העובדים שלהם להגיע לעבודה, אז מן הסתם המדינה היא זו שצריכה לשאת בעלות של הדבר הזה.

ליאור גור: הרי לא יעלה על הדעת, זאת אומרת, בעלי העסקים מנועים מלפתוח את העסק שלהם, וצריכים גם כן לשלם את השכר לעובדים.

ליאור גור: למה?

ליאור גור: אשמח לשמוע התייחסות שלך, כבוד היושב-ראש, של חברי הכנסת בדיון לנקודה הזאת.

זאב בנימין בגין: באופן כללי כבר היו פה התייחסויות רבות, גם לנושא זה לפחות בעקיפין.

זאב בנימין בגין: אנחנו מבקשים להתקדם כי אני רוצה עוד לנסות להצביע, אנחנו מתקרבים לפגרה, הכול בהתאם להסכמות עם הממשלה.

זאב בנימין בגין: אבל תחשבי בינתיים, יעל, מה לגבי חברות הניקיון, אם נכלול או תודיעי את דעתך.

זאב בנימין בגין: הגב' יהב דיברה.

זאב בנימין בגין: הגב' מוריה ברבי, התאחדות התעשיינים.

מוריה ברבי: שלום, התאחדות התעשיינים מברכת על הצעת החוק.

מוריה ברבי: אני אציין שאנחנו פועלים מזה שנים למען תיקון החוק.

מוריה ברבי: ב-2020 תוקן החוק באופן צודק וראוי, כך שהוצאו מהתחולה שלו עובדים זרים בנוגע לבחירות הכלליות.

מוריה ברבי: אנחנו כמובן תומכים ומברכים על המשך הסדרת הסוגיה גם בנוגע לבחירות לרשויות המקומיות.

מוריה ברבי: מדובר בטיפול מתבקש, חשוב ונחוץ של מצב בלתי הגיוני ובלתי הוגן, שהשית נטל כלכלי כבד ומיותר על ציבור המעסיקים, גם ביחס למי שכלל אינו זכאי להצביע בבחירות.

מוריה ברבי: כפי שציינו קודמיי, מדובר בשונות רלוונטית, בסופו של דבר התכלית של יום השבתון זה להסיר כל מניעה מבעלי זכות בחירה לממש את הזכות הדמוקרטית שלהם להצביע.

מוריה ברבי: לכן כשמדובר בעובד שהוא לא אזרח, הוא לא בעל זכות בחירה, מדובר בעלויות מאוד גבוהות עבור המעסיקים, שהן לא מוצדקות לנוכח אי היכולת של העובדים האלה לממש את תכלית השבתון.

מוריה ברבי: תודה.

זאב בנימין בגין: תודה רבה.

יעל רון בן משה: אני רוצה לשאול את משרד המשפטים.

זאב בנימין בגין: הם רצו שינוי.

זאב בנימין בגין: איך את רוצה?

זאב בנימין בגין: לוותר על הניקיון?

יעל רון בן משה: זו השאלה שלי, כי הנוסח שמונח כרגע בפני הוועדה הוא הנוסח שלהבנתי היה כבר בהסכמה עם משרד המשפטים, ולפחות עבר את ועדת שרים לענייני חקיקה.

זאב בנימין בגין: על קרבו וכרעיו?

זאב בנימין בגין: הכול?

עמי ברקוביץ: מה זה הנוסח?

יעל רון בן משה: הנוסח שכולל את ענף הניקיון שהיה בתיאום עם ועדת שרים לענייני חקיקה, אם אני מבינה נכון.

עמי ברקוביץ: הקראתי את החלטת ועדת השרים.

עמי ברקוביץ: אני יכול לקרוא אותה שוב.

יעל רון בן משה: שזה צריך לחזור, אני מבינה, אני רק שואלת, ענף הניקיון לא היה?

עמי ברקוביץ: אבל כתוב: לתמוך בקריאה הטרומית.

עמי ברקוביץ: אנחנו כבר אחרי הקריאה הטרומית.

עמי ברקוביץ: התמיכה של הממשלה הייתה בקריאה הטרומית בלבד בהצעת החוק בנוסח הזה.

יעל רון בן משה: שלא אני הצעתי אותו, שמשרד המשפטים הציע אותו.

עמי ברקוביץ: משרד המשפטים לא הציע אותו.

יעל רון בן משה: אבל גם אני לא.

עמי ברקוביץ: אנחנו קיבלנו את הנוסח הזה, נאמר לנו שזה נוסח שהועבר ממך.

יעל רון בן משה: זה נוסח שעבר?

זאב בנימין בגין: אז אם ככה אנחנו על פי – יעל, אנחנו למעשה לא נוכל עכשיו - - -

עמי ברקוביץ: זה הנוסח שקיבלנו מיועצו של שר המשפטים.

עמי ברקוביץ: זה נוסח מולם.

זאב בנימין בגין: אז זה צריך לחזור עכשיו אחרי הדיון הזה.

יעל רון בן משה: זה יחזור בכל מקרה.

יעל רון בן משה: אני מציעה שנצביע על הנוסח הזה, זה יחזור לוועדת שרים.

עמי ברקוביץ: אגיד עוד דבר אחד.

עמי ברקוביץ: זה הרכיב הראשון של החלטת ועדת השרים.

עמי ברקוביץ: השלב השני הוא: המשך הליכי החקיקה יקודמו בהסכמת משרד המשפטים ומשרד הכלכלה.

יעל רון בן משה: נכון.

עמי ברקוביץ: לאור המחלוקת אין הסכמה.

עמי ברקוביץ: הדבר השלישי, הצעת החוק תוחזר לדיון בוועדת השרים לענייני חקיקה, וכך אנחנו נבקש מיועצו של שר המשפטים - - -

יעל רון בן משה: כדי לעמוד בנקודה השנייה שהקראת, אתה אומר שאם לא יהיה את ענף הניקיון, ונשאיר רק את החלק של התיקון חוק הרשויות המקומיות, אז ניתן להצביע עכשיו.

עמי ברקוביץ: אני אומר שמבחינתנו אין הסכמה.

עמי ברקוביץ: זאת אומרת, כרגע כיוון שהתנאי הוא שההליכים יקודמו בהסכמה, לתנאי של ענף הניקיון מבחינתנו אין הסכמה.

זאב בנימין בגין: בסדר, אבל אם ההסכמה תהיה שאנחנו מוציאים את שאלת הניקיון נוכל להצביע לקראת קריאה ראשונה, נכון?

עמי ברקוביץ: שוב, אני לא אומר לוועדה מה לעשות ומה לא לעשות.

עמי ברקוביץ: אני אומר את עמדת הממשלה.

זאב בנימין בגין: אני מבין, הבנתי.

זאב בנימין בגין: אז מזה אנחנו יכולים להסיק.

זאב בנימין בגין: לכן, אני שואל עכשיו, אלעזר, השאלה היא עכשיו לגבי של המציעה.

אלעזר שטרן: אני מציע שנכתוב בדברי ההסבר שככל שחברת הכנסת המציעה תרצה ליישר קו עם עמדת הממשלה – נכתוב בדברי ההסבר שהוועדה לקראת קריאה שנייה ושלישית תדון בשאלה הזאת כדי לראות אם להשאיר איזשהו - - -

יעל רון בן משה: לא, הוא אומר שכדי להצביע עכשיו אני צריכה כבר להוריד את זה.

זאב בנימין בגין: נכון.

אלעזר שטרן: בסדר, להוריד את זה עכשיו מהנוסח, ולכתוב בדברי ההסבר.

זאב בנימין בגין: אני חבר הקואליציה.

יעל רון בן משה: אנחנו נוריד את זה עכשיו מהנוסח.

הגר יהב: אפשר עוד מילה לפני שאתם עושים את זה?

אלעזר שטרן: הכוונה להוריד את זה מהנוסח, שזה לא יהיה עכשיו בנוסח, אבל בדברי ההסבר זה יהיה.

עמי ברקוביץ: אולי מספיק שאתה תגיד את זה לפרוטוקול?

עמי ברקוביץ: בכל מקרה נחזיר את זה.

עמי ברקוביץ: אנחנו מחויבים מכוח החלטת ממשלה להחזיר את זה לוועדת שרים.

עמי ברקוביץ: אנחנו נחזיר את זה לוועדת שרים.

יעל רון בן משה: ברור, אני רוצה שנעבור את שתיים כדי שנגיע לשלוש.

זאב בנימין בגין: את מודיעה, אז תנסחי את הודעתך לפני ההצבעה.

יעל רון בן משה: אני מקבלת את המתווה שהציעו ממשרד המשפטים.

זאב בנימין בגין: שאלה.

הגר יהב: אז בעצם לדעתכם, למרות שהמסתננים אינם בעלי זכות הצבעה, אתם כן רוצים להחיל את הנטל הזה של התשלום הכפול על המעסיק, למרות שהם אינם בעלי זכות הצבעה?

הגר יהב: זאת בעצם המטרה שלכם?

הגר יהב: אני רוצה להבין.

זאב בנימין בגין: לינא, בבקשה.

זאב בנימין בגין: אבל יש לנו ממש שתי דקות.

לינא סאלם: אין בעיה.

לינא סאלם: קודם כול אני חייבת לציין שבישראל קיימים כ-32,000 מסתננים.

לינא סאלם: מסתננים זכאים לכל הזכויות כמו כל עובד ישראל, הן מכוח האמנות, הן מכוח ההסכמים הבין-לאומיים, וכן מכוח חוקי המגן.

לינא סאלם: הזכויות של עובד לא נקבעות בעצם על סמך השאלה של המעמד או זכות הלידה שלו.

לינא סאלם: מסתננים לא מועסקים רק בניקיון.

זאב בנימין בגין: המשפט הראשון הספיק, לינא, בסדר.

עמי ברקוביץ: וכמובן שזה פוגע גם בתושבים שעוסקים בניקיון.

זאב בנימין בגין: אז איפה אנחנו עומדים?

לינא סאלם: יעל, עדיין לא זכאי לכפל ימי חג.

לינא סאלם: על פי חוק שעות עבודה הוא זכאי לתשעה ימים, והוא יכול לבחור.

לינא סאלם: ועל פי צו ההרחבה הוא יכול לבחור האם הוא לוקח את החגים הנוצריים או לוקח את החגים היהודיים.

לינא סאלם: ואם מקום העבודה סגור אז לוקחים את זה בחשבון וכן יכולים לנכות לו משכרו.

יעל רון בן משה: בסדר, אין שוויוניות בפני החוק, המעסיק מחליט.

לינא סאלם: אבל אין כפל.

זאב בנימין בגין: חברים, תודה.

גדליה הבר: יש שוויון כי כל אחד מקבל את - - -

יעל רון בן משה: אין שוויון.

זאב בנימין בגין: סליחה, חברים, אני עכשיו פה בהתייעצות עם חברת הכנסת.

זאב בנימין בגין: מה החלטת?

יעל רון בן משה: אני מסירה את העניין של ענף הניקיון, ואנחנו נצביע, ברשותך, על הנוסח, ונתקדם.

זאב בנימין בגין: בסדר, אז אנחנו נצביע עכשיו על הנוסח.

אלעזר שטרן: אני רק אקרא את זה.

זאב בנימין בגין: תקרא, בבקשה.

אלעזר שטרן: "הצעת חוק הזכות לשכר ביום הבחירות (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021" כמובן שהכותרת תשתנה, כי בעצם זה יהפוך להיות תיקון לחוק הרשויות המקומיות (בחירות").

אלעזר שטרן: פה, כמו שאמרתי מקודם, אנחנו טיפה נשנה את הניסוח הזה כדי שייכתב שמי שאינו תושב הרשות המקומית, שזה ניסוח יותר מחודד מהניסוח שכאן.

אלעזר שטרן: מי שאינו תושב הרשות המקומית, כי הזכות להצביע ברשויות המקומיות היא של מי שמוגדר כתושב הרשות המקומית.

זאב בנימין בגין: אז מי בעד העברת הצעת החוק הזו לקריאה ראשונה על פי הנוסח שהוקרא?

אורי מקלב: זה צריך לחזור לוועדת שרים?

יעל רון בן משה: כן.

יעל רון בן משה: בעד – פה אחד

זאב בנימין בגין: שלושה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים, ההצעה עברה פה אחד.

יעל רון בן משה: תודה רבה, אדוני.

יעל רון בן משה: תודה לכולם.

זאב בנימין בגין: תודה, גברתי.

זאב בנימין בגין: הישיבה נעולה.