ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 122, 2022-02-23 10:02

שרן השכל: בוקר טוב לכולם.

שרן השכל: אני שמחה לפתוח את ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

שרן השכל: אני רוצה להודות לכל מי שהגיע היום כדי לדון בהצעת החוק החשובה, שלמעשה מסדירה את הפיקוח על כלבי הפקר.

שרן השכל: אנחנו בוועדת החינוך אמונים גם על חוק צער בעלי חיים, והנושא של כלבי הפקר מטריד אותנו מאוד.

שרן השכל: בשנים האחרונות אכן לא הצליחו לטפל בצמצום אותה אוכלוסייה של כלבי הפקר, ועל כן, אני וחברתי חברת הכנסת יסמין פרידמן החלטנו לגבש את הצעת החוק הזו, כדי לתת פיילוט ניסויי ולראות כיצד אנחנו מצליחים לצמצם את אותה אוכלוסיית כלבים.

שרן השכל: הפיילוט למעשה כולל בתוכו הליך של עיקור וסירוס אותם כלבים משוטטים, חיסון שלהם נגד כלבת והשבה שלהם לאותו השטח שממנו הם הגיעו.

שרן השכל: אנחנו קיימנו דיון מעמיק לפני מספר שבועות.

שרן השכל: משרד החקלאות ביקש לבוא ולהציג בפנינו מצגת.

שרן השכל: מי ממשרד החקלאות יציג את המצגת?

תמיר גשן: ד"ר תמיר גשן ועו"ד אודליה אסולין דגני.

שרן השכל: אז בבקשה, קחו חמש דקות להציג בפנינו את הדברים.

תמיר גשן: המצגת נוגעת למה שנעשה, לאור הטענות שלא נעשה.

תמיר גשן: ניסינו לסכם את הדברים.

תמיר גשן: אודליה תתחיל עם התכלית.

אודליה אסולין דגני: אז קודם כל, אנחנו מדברים על החוק להסדרת הפיקוח על כלבים, שזה חוק שחוקק ב-2002.

אודליה אסולין דגני: החוק קבע הסדר אחיד וכלל ארצי להחזקה מפוקחת של כלבים בישראל.

אודליה אסולין דגני: העיקרון שהוסדר בו בסעיף 2 בחוק הוא עיקרון הבעלות האחראית, של החזקה ברישיון של כלבים.

אודליה אסולין דגני: נקבעו בו גם הוראות אחידות אחרות, כמו סימון אחיד בשבב אלקטרוני, חובת דיווח למרכז רישום ארצי לכלבים על כל כלב.

אודליה אסולין דגני: סעיף 11 קובע החזקת כלב ברשות הרבים בידי אדם המשולט לשלוט בו באמצעות רצועה, וסעיף 13 מדבר על סמכות הרופא הווטרינר העירוני על העברת כלב למאורת רשות.

אודליה אסולין דגני: החוק בעצם בא על רקע נשיכות של כלבים, והמטרה הייתה ליצור פיקוח אחיד במדינת ישראל על החזקה של כלבים כדי להגן על ביטחון הציבור.

אודליה אסולין דגני: זאת המטרה שלו והחוק הזה נידון בוועדת הכלכלה של הכנסת.

אודליה אסולין דגני: בשנת 2017 הוסף לחוק סעיף 21א לחוק, שמדבר על צמצום התרבות של כלבים משוטטים.

אודליה אסולין דגני: הסעיף הזה בעצם מדבר על פעולות שהמדינה תנקוט בכדי לצמצם את התרבות הכלבים המשוטטים.

אודליה אסולין דגני: הסעיף הזה נמצא בתוך החוק הזה שזו מטרתו, ולכן כל הפעולות שהמדינה והמשרד נקטו ונוקטים עד היום בכדי לצמצם התרבות כלבים משוטטים, הן על פי עקרונות החוק הזה, שזה עיקרון הבעלות האחראית, ואנחנו נציג אותן.

תמיר גשן: כפי שאמרנו, התמיכות נועדו לבסס את עיקרון הבעלות האחראית, שמדבר על כך שכלבים יוחזקו בבעלות.

תמיר גשן: לכן, התמיכות ניתנות לאיסוף כלבים משוטטים, לשיקום שלהם, כמובן עיקור וסירוס, ומסירה לבעלות אחראית תוך תמיכה ברשויות שמבצעות את הפעולות.

תמיר גשן: המשרד תומך בארגז כלים שניתן לרשויות המקומיות, לטפל בכלבים המשוטטים בשטח שיפוטן.

תמיר גשן: ארגז הכלים כולל גם אימוץ דיגיטלי, תמיכה במימון של ימי אימוץ אזוריים, גם הכנה מבחינה בריאותית וטיפול בכלבים לפני המסירה לאימוץ, וגם ניתוחים של כלבים בבעלות של אנשים בתוך הרשויות, וכמובן פרסום תכנים לציבור.

תמיר גשן: בסך הכל, בשנים 2021-2018, 36 רשויות בשנה נתמכו במסגרת הקולות הקוראים.

תמיר גשן: בכל שנה נמסרים בממוצע כ-2,500 כלבים שנלכדו כמשוטטים בשטח, עברו עיקור וסירוס, שיקום והכנה לאימוץ, ונמסרים לבתים מאמצים.

יסמין פרידמן: בזכות עמותות בעיקר, חשוב לומר.

תמיר גשן: לא, זה על ידי הרשויות המקומיות.

יסמין פרידמן: גם הרשות המקומית בבאר שבע, למשל, עושה אימוץ דרך באר שבע אוהבת חיות.

אודליה אסולין דגני: אנחנו מעודדים שיתופי פעולה בין הרשויות לארגונים.

יסמין פרידמן: כן, אבל חשוב לומר שזה הרבה בזכות שיתוף פעולה של העמותות.

אודליה אסולין דגני: אבל התמיכה כיום ובשנים האחרונות באמת נעשתה ברשויות המקומיות.

תמיר גשן: בכל שנה יש תמיכה בכ-60 ימי אימוץ בממוצע.

תמיר גשן: עוקרו או וסורסו 700-500 כלבים בבעלות, כלומר מעבר לנושא של כלבים משוטטים.

תמיר גשן: כמובן גם מתבצע פרסום והעלאת מודעות הציבור לחשיבות של עיקור וסירוס, והבעלות האחראית על כלבים.

שרן השכל: יש לכם נתון בכמה מתרבים כלבי ההפקר בכל שנה?

שרן השכל: הערכה?

שרן השכל: אם אתם מצליחים לתפוס ושיאמצו 2,500, כמה מתוך האוכלוסייה של ה-30-20 אלף בעצם מתרבים?

תמיר גשן: לאף אחד אין נתון כי צריך לעשות בשביל זה סקר מיוחד.

תמיר גשן: לדעתי הסקר האחרון שנעשה היה בסוף שנת 2016.

שרן השכל: והערכה מקצועית שלך, כאשר יש 30-20 אלף כלבי הפקר, בכל שנה?

תמיר גשן: אני לא יודע על מה ההערכה הזאת מבוססת.

תמיר גשן: אני לא מתיימר לתת הערכה.

שרן השכל: אתה חושב שנוספים יותר מ-2,500 כלבים או פחות מ-2,500 כלבים?

שרן השכל: מבחינה מקצועית.

תמיר גשן: אני יודע שנתפסים יותר מ-2,500 כלבים משוטטים.

תמיר גשן: נתפסים בכל שנה כ-5,000 כלבים, אולי קצת יותר, אבל נמסרים לאימוץ מתוכם 2,500.

תמיר גשן: לדעתי מעל מחצית מהכלבים הם לא ראויים לאימוץ וגם אי אפשר לשחרר אותם.

שרן השכל: מה אתם עושים איתם?

תמיר גשן: אלה כלבים שמורדמים.

שרן השכל: מומתים.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: משהו לסיכום?

תמיר גשן: התוצאה הסופית היא שבסך הכל בשנים הללו, אם אנחנו מסתכלים על אוכלוסיית הכלבים הישראלית, יש עלייה בשיעור הכלבים המעוקרים ומסורסים.

תמיר גשן: כפי שאתם רואים, עד כה בשנת 2021 דווח לנו על מעל 4,500 כלבים משוטטים שנאספו.

תמיר גשן: אגב, חלקם לא מומתים.

תמיר גשן: חלקם מוחזקים במשך שנים בכלביות העירוניות, תחת מדיניות של No kill.

תמיר גשן: אז צריך גם לשאול את השאלה מתי מספיק זה מספיק, וכלב שנמצא בתוך תא קטן - האם זאת איכות חיים שמצדיקה את המשך חייו.

תמיר גשן: זאת שאלה אתית שאני רק זורק אותה לאוויר.

שרן השכל: לא, תודה.

שרן השכל: היום אנחנו לא דנים בשאלה האתית הזאת.

שרן השכל: אם אפשר רק משפט סיכום, אנחנו צריכים להמשיך.

תמיר גשן: השנה נתמכות 57 רשויות, מתוכן 15 בדרום.

תמיר גשן: תודה.

יסמין פרידמן: זאת אומרת שהתמיכות של 4.5 מיליון בשנה, הובילו לעלייה של 2.6 בשיעור הכלבים המעוקרים.

יסמין פרידמן: מטורף.

יסמין פרידמן: הצלחה מסחררת.

אודליה אסולין דגני: יש לנו למעלה מחצי מיליון כלבים רשומים בישראל במאגר.

יסמין פרידמן: לא, אני שואלת אם 4.5 מיליון זאת עלייה של 2.6 בשיעור הכלבים המעוקרים והמסורסים.

יסמין פרידמן: אני מנסה לעשות מפתח.

יסמין פרידמן: אני לא באה אליכם בטענות ולא כועסת.

יסמין פרידמן: אנחנו פשוט מנסים לשפר.

אודליה אסולין דגני: אין ספק שהתקציב הוא תקציב מינימלי.

יסמין פרידמן: כל ההתנהלות שהייתה פה בעשור האחרון היא מתחת לכל ביקורת, בכל פרמטר אפשרי.

יסמין פרידמן: אי אפשר להתווכח על זה.

יסמין פרידמן: יושבים פה וטרינרים מהרשויות במגזר הבדואי.

יסמין פרידמן: אני מכירה את הזעקה שלהם כבר מעל לעשור.

יסמין פרידמן: אף אחד לא שם עליהם מעולם, והם אלה שסובלים הכי הרבה מהכלבים המשוטטים.

שרן השכל: טוב.

שרן השכל: מה שאנחנו נעשה זה שאנחנו נתחיל לעבור על הצעת החוק ותוך כדי נשלב דוברים, באמת הגיעו לא מעט דוברים.

יסמין פרידמן: אני מבקשת לומר משהו לפני כן.

יסמין פרידמן: קשה לי פשוט לעבור לסדר היום ולהתעלם ממה שקרה פה בשבועות האחרונים מאז שדנו בנושא הזה בפעם האחרונה.

יסמין פרידמן: איגוד הווטרינרים הרשותיים הוציא קמפיין ממומן שזרע פחד, בהלה, שקרים ופייק עלי, על שרן ועל ההצעה שלנו.

יסמין פרידמן: עכשיו, באמת אין לי בעיה עם שום ביקורת מקצועית, אבל היא בטח ובטח לא הייתה מקצועית.

יסמין פרידמן: השאלה הכי מתבקשת היא איפה הייתם כל העשור הזה.

יסמין פרידמן: למה לא מימנתם קמפיין כדי לזעוק שהכלבים הולכים ומתרבים?

יסמין פרידמן: שזו סכנה לציבור, סכנה לאנשים, צער בעלי חיים?

יסמין פרידמן: איפה הייתם כל הזמן הזה?

יסמין פרידמן: למה אז לא זעקתם?

אבי צרפתי: אני אשמח לענות.

אבי צרפתי: אני יושב ראש ארגון הרופאים הווטרינריים ברשויות המקומיות.

אבי צרפתי: התהליך הזה נמצא בלב העיסוק שלנו, בהשגחה ובטיפול, גם בנושא של רווחת בעלי חיים, גם בנושא של בריאות הציבור והשמירה על האיזון וגם בביטחון הציבור.

אבי צרפתי: ההצעה שמוצעת כרגע היא עד כדי כך לא פוגעת במטרה, אלא היא כל כך מפספסת את המטרה רק באקט האחרון שלה.

אבי צרפתי: אנחנו כולנו בעד הנושא של תיקון - - -

שרן השכל: אבי, לא, עכשיו אתה תקשיב לי.

שרן השכל: הקמפיין שאתם הוצאתם עלי ועל יסמין בשבועות האחרונים היה מכוער ומפוצץ בשקרים.

שרן השכל: פשוט בשקרים ובהטעיות.

שרן השכל: העלו אותי לשידור לא מעט פעמים ברדיו והתעמתתי איתם על השקרים שאתם הפצתם.

שרן השכל: 10,000 שקל על קמפיין ממומן ברשתות החברתיות - על מה?

שרן השכל: על זה שאנחנו מנסים לעזור לרשויות המקומיות?

שרן השכל: אפילו שקל אחד הן לא יצטרכו להוציא כדי שאנחנו נפתור להן את הבעיות של הכלבים המשוטטים.

שרן השכל: הנה, נמצאים איתך פה אנשים מרהט, מהנגב, נכון?

שרן השכל: בכל יום כמעט, הילדים ננשכים על ידי כלבים בדרך לבית הספר.

שרן השכל: ומה עשיתם בשנים האחרונות?

שרן השכל: מה עשיתם?

שרן השכל: תופעת הכלבים לא צומצמה, נקודה.

שרן השכל: לא הצלחתם להביא לפיתרון.

שרן השכל: אנחנו מביאים כאן פיתרון יצירתי.

שרן השכל: ניסיון, פיילוט, שבטח שלא ירע את המצב.

שרן השכל: אפשר להתווכח האם הוא יהיה יעיל, האם הוא יצמצם, אבל בטח שהוא לא יסב שום נזק יותר מהנזק האדיר שקיים היום, בין אם זה בכלבת, בין אם זה בנשיכות ובין אם זה בהתרבות שלהם.

שרן השכל: הצעת החוק הזאת היא מבורכת.

שרן השכל: יש לה תקציבים.

שרן השכל: כאשר אתם ומשרד החקלאות מבקשים מראש עיריית רהט עכשיו לבנות כלביה.

שרן השכל: כמה כלבים הוא יאכסן שם?

שרן השכל: 3,000 כלבים שמשוטטים שם?

שרן השכל: מה הוא יעשה איתם?

שרן השכל: כמה כסף הוא ישקיע בזה?

שרן השכל: בבתי הספר שם שלא בנויים הוא לא יכול להשקיע, אז הוא ישקיע באותם כלבים?

שרן השכל: אתה חושב שהוא יבנה כלביות כאלה?

שרן השכל: מאיפה יגיע לו הכסף לזה?

שרן השכל: אתם תתנו לו את הכסף לזה, את המיליונים האלו?

אבי צרפתי: לא.

שרן השכל: לא; אז אנחנו מנסים להביא פיתרון יצירתי, שאגב, וטרינרים אחרים חולקים על דעתך המקצועית, ויכולה להיות לנו מחלוקת מקצועית על זה.

שרן השכל: אנחנו נתווכח עליה פה בוועדה.

שרן השכל: אבל לקחת אותנו ולהפיץ שקרים, כשאתה יודע שהם לא נמצאים בתוך הצעת החוק הזאת?

שרן השכל: זה פשוט ביזיון.

אבי צרפתי: קודם כל אני מתנצל אם זה קרה.

אבי צרפתי: מאחר שיש פה הרבה גורמים מקצועיים שיש להם דעה מאוד ברורה על מה שהולך, בין אם זה המשרד שמנהל את התהליך ובין אם אלה הרבה מאוד גופים מקצועיים שהביעו את דעתם בשבועות האחרונים, אני חושב שבהחלט יש מקום שהוועדה, רגע לפני שהיא תגיש תיקון לחוק הזה, היא תשמע את הגופים המקצועיים - - -

שרן השכל: אבי, תודה.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: אנחנו שמענו בדיון הקודם את הגופים המקצועיים, גם כאלו שהסכימו וגם כאלה שחלקו על דעתנו.

שרן השכל: קמפיין כמו שאתה עשית - אני לזה לא ציפיתי, באמת.

שרן השכל: אבל בסדר, כל אחד משתמש בדרכים שלו.

שרן השכל: ההפך: הדברים האלה נותנים לי מוטיבציה יותר חזקה, כי אני מבינה עד כמה אני צודקת בדרך הזאת.

שרן השכל: אז תודה רבה על המוטיבציה שנתת לי ולחברת הכנסת יסמין ללכת עם הצעת החוק הזו בכל הכוח.

שרן השכל: ולשם כך, אנחנו נתחיל בסעיפי החוק.

שרן השכל: ככל שיהיו הערות לעניין הסעיפים, אנחנו ניתן זמן להגיב לדברים האלו.

שרן השכל: היועצת המשפטית, בבקשה, אם תוכלי לתת לנו קצת רקע, תוך כדי.

נירה לאמעי רכלבסקי: אוקי, אז יש לנו בעצם נוסח שמהווה מיזוג.

נירה לאמעי רכלבסקי: בישיבה הקודמת הצבענו על מיזוג שתי הצעות החוק הפרטיות של חברות הכנסת.

נירה לאמעי רכלבסקי: מאחר שיש הסכמה על ביצועה של תוכנית מבחן והוראת שעה, אני אקריא את הנוסח ואז אני אסביר.

נירה לאמעי רכלבסקי: את רוצה הסביר כללי או שאני אקריא?

שרן השכל: קודם כל, סעיף 1 למעשה תוקן.

שרן השכל: אז בואי נקרא אותו כפי שהוא ונקבל הערות מגורמים מקצועיים.

נירה לאמעי רכלבסקי: אז כאמור, מדובר בהוראת שעה שהיא בעצם הסדר זמני, שבתקופה מסוימת שנקבע היא תבוא ותתקן את חוק הפיקוח על כלבים.

נירה לאמעי רכלבסקי: אני מקריאה:

שרן השכל: אני מציעה שאולי באמת נעשה ככה סעיף-סעיף, כדי שניתן את הזמן גם למשרדים וגם לגורמים המקצועיים להתייחס.

יסמין פרידמן: שבב וגם מספר באוזן?

שרן השכל: כן, יש את המספר.

שרן השכל: יש גם שבב וגם מספר.

נירה לאמעי רכלבסקי: כן, לבקשת משרד החקלאות שינינו והוספנו כאן שבב.

נירה לאמעי רכלבסקי: כלומר, אותם ארגונים שיפעילו את מה שתכף נקרא על תוכנית המבחן, בעצם ייאלצו לשבב את הכלב כמו שנעשה היום על ידי הווטרינרים הרשותיים, כחלק מהמעקב אחרי הכלב הזה.

שרן השכל: כן.

שרן השכל: אולי חשוב רק להוסיף שהשבב באמת יהיה רשום על שם תוכנית כלבי הפקר.

שרן השכל: שלא ירשמו בטעות שהבעלות תהיה על אחד הארגונים.

שרן השכל: אבל רגע, לפני שאנחנו מגיעים לעניין השבב, בואו נדבר שנייה על הסעיף הראשון, בעצם ההגדרות.

שרן השכל: ארגון למען בעלי חיים - ארגון למען בעלי חיים כהגדרתו בחוק צער בעלי חיים; סימון - הסימון בשבב כמשמעותו בסעיף 4 לחוק להסדרת הפיקוח על כלבים.

נירה לאמעי רכלבסקי: אולי אני רק אומר מה זה ארגון למען בעלי חיים בחוק צער בעלי חיים: תאגיד רשום שמטרתו ועיסוקו הגנה על בעלי חיים, מניעת סבל מהם ודאגה לרווחתם.

נירה לאמעי רכלבסקי: אוקי?

נירה לאמעי רכלבסקי: מדובר בארגונים שעונים על ההגדרה הזאת.

נירה לאמעי רכלבסקי: סימון בשבב כמשמעותו בסעיף 4 לחוק: בעצם בסעיף 4 לחוק הסדרת הפיקוח נקבע שכלב יסומן על ידי רופא וטרינר עירוני או וטרינר מוסמך, יש אפשרות האצלת סמכות בעניין הזה, בסימון בשבב אלקטרוני שאישר המנהל.

נירה לאמעי רכלבסקי: כלומר, בשבבים שמקובל לסמן בהם.

נירה לאמעי רכלבסקי: זהו, כאן אנחנו בעצם עומדים בקנה אחד עם מה שהחוק דורש ממילא.

שרן השכל: אז רק צריך באמת לכתוב לגבי הסימון.

נירה לאמעי רכלבסקי: שהסימון יהיה רשום על שם תוכנית הפקר.

נירה לאמעי רכלבסקי: נכון, כי אין לנו כאן בעלים ואין כאן כוונת בעלות.

נירה לאמעי רכלבסקי: אני מוסיפה כאן:

נירה לאמעי רכלבסקי: השבב יהיה רשום על שם תוכנית מבחן לטיפול בכלבי הפקר.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: תוכנית מבחן: עקר, סרס, השב.

שרן השכל: הערות לעניין ההגדרות.

שרן השכל: בבקשה, משרד החקלאות.

אודליה אסולין דגני: אז קודם כל רציתי להגיד שהסימון בשבב לפי החוק כבר קיים.

אודליה אסולין דגני: אנחנו מתנגדים לסימון בתגית אוזן לכלב בנוסף לשבב.

אודליה אסולין דגני: אנחנו חושבים שדי בקולר עם תווית שתרשום את המספר הסידורי של הכלב שנמצא בתוכנית.

אודליה אסולין דגני: הנושא של סימון תג אוזן כשלעצמו גורם צער לכלב.

אודליה אסולין דגני: מדובר בכלבים שכלי הדם שיש להם באוזניים הם לא כמו בעלי חיים אחרים שאנחנו מכירים שמסמנים אותם בתגי אוזן.

אודליה אסולין דגני: יש לנו גם בעיה שהתגים האלה יכולים להיתלש ואז לגרום ליותר צער בעלי חיים.

אודליה אסולין דגני: לכן, אנחנו סבורים שדי בסימון בקולר עם תווית כסימון נוסף לשבב.

אודליה אסולין דגני: לגבי הטענה שעלתה שגורים קטנים יגדלו ויזה ילחץ להם על הצוואר:

אודליה אסולין דגני: אנחנו מלכתחילה חושבים שלא ראוי לשחרר גורים קטנים בחזרה לשטח כי הם פשוט לא ישרדו.

אודליה אסולין דגני: צריך לקבוע, וזה ייקבע כמובן במסגרת הנוהל, גיל מינימלי לשחרור לשטח על מנת שכן יהיה ניתן לשחרר.

שרן השכל: רגע, מה את רוצה - להכניס בתוך ההגדרות את הגיל?

יסמין פרידמן: לא, היא אומרת - במקום תג, לשים קולר.

יסמין פרידמן: עכשיו, הטענה הייתה שאם את שמה קולר והכלב גדל - - -

שרן השכל: אבל בגלל זה אנחנו מעוניינים בתג אוזן.

יסמין פרידמן: אז לא, היא אומרת שגם ככה לא נחזיר כלבים מתחת לגיל שנה, אז הם לא גדלים.

יסמין פרידמן: אחרי גיל שנה הם כבר מגיעים לגודל המקסימלי שלהם.

שרן השכל: כן, אבל קולר הרבה יותר קל ונוח להסיר, ממה שאני מבינה.

שרן השכל: כלומר, בן אדם מגיע, מלטף אותו, רואה אותו, והוא יכול להסיר לו את הקולר ביתר קלות מאשר להסיר תג אוזן.

אודליה אסולין דגני: אז קודם כל, כמו שאמרנו, הסימון בשבב מאפשר לזהות את הכלב.

שרן השכל: כן, אבל המטרה בסימון חיצוני היא על מנת שאותם אנשים שנמצאים בשטח לא יצטרכו ללכוד מחדש את אותו כלב שכבר עבר את תהליך העיקור, סירוס וחיסון.

קריאה: וגם שכלבה לא תנותח פעמיים.

אודליה אסולין דגני: כן, זה ברור.

אודליה אסולין דגני: אני מניחה שקיימים קולרים שצריך באמת להתאמץ כדי להסיר אותם מעל צוואר הכלב.

אודליה אסולין דגני: זה דבר שקיים, וזה עדיף על פגיעה ברקמת האוזן של הכלב.

משה רפלוביץ: אני מהשירותים הווטרינריים של גוש דן.

משה רפלוביץ: אני רוצה להגיד שני דברים: אחד - אני חושש דווקא מהמצב של קולר.

משה רפלוביץ: כלב לא רק גדל, הוא גם יכול להשמין עם השנים.

משה רפלוביץ: כשכלב משמין קולר כזה יכול ללחוץ.

שרן השכל: או לרזות והוא יכול להוציא את זה החוצה.

משה רפלוביץ: או לרזות וזה ייפול.

משה רפלוביץ: אבל בעיקר רציתי להגיד שבמדינות אחרות, למשל בטורקיה וגם ביוון, יש כלבים משוטטים בערים אחרי שעברו עיקור והם עם סימון אוזן דומה למה שאנחנו מכירים פה.

משה רפלוביץ: זה לא עושה שם בעיות.

משה רפלוביץ: אני ראיתי המוני כלבים כאלה.

יסמין פרידמן: גם בגיאורגיה ראיתי שזה ככה.

משה רפלוביץ: יש את זה בהרבה מדינות.

יעל ארקין: הרבה מדינות עושות סימון בתג אוזן.

יעל ארקין: אנחנו כמובן מתנגדים לקולר, גם מהסיבה באמת שאנחנו מחלצים על בסיס יום-יומי כלבים שהקולר גדל להם לתוך הצוואר, וגם כי כלבים גדלים.

יעל ארקין: כלב יכול גם בגיל שמונה חודשים עוד לגדול, והקולר הזה פשוט חונק אותו.

סימון דוידסון: אני מהמשרד להגנת הסביבה.

סימון דוידסון: אני רוצה להוסיף שגם אצלנו במשרד להגנת הסביבה, אנחנו מבצעים הרבה פעמים חילוצים של בעלי חיים והרבה פעמים אותם חילוצים הם של כלבים שהסתבכו עם הרצועות, שנוצרו להם כל מיני מצוקות וכל מיני בעיות נלוות לעצם הקולרים.

סימון דוידסון: לכן, אותם קולרים עלולים להיות מלכודת מסוכנת עבור הכלבים האלה.

סימון דוידסון: לכן, נכון יותר להשתמש במה שמשתמשים במקומות אחרים שאני מכירה, שאלה אותם תווי אוזן.

סימון דוידסון: כמובן שבעולם אידיאלי היה נחמד אם גם בזה לא היה צורך, אבל מה לעשות שיש צורך בזיהוי מרחוק של אותו כלב ובהתאם סימון.

סימון דוידסון: בהתאם, באותן נסיבות, הסימון שאנחנו חושבים שהוא המתאים ביותר הוא אכן סימון אוזן.

שרן השכל: אוקי.

שרן השכל: עוד עמדות?

שרן השכל: בבקשה, אבי.

אבי צרפתי: קודם כל, אנחנו בהחלט שמחים לגבי הנושא של הוספת השבב, כי אני חושב שמאוד חשוב לדעת למי שייך הכלב בסוף יום.

אבי צרפתי: לגבי נושא הרישום לתוכנית ההפקר אני לא יודע: בסוף צריך שתהיה לנו כתובת, אם הכלבים האלה מגיעים לרשותנו כרופאים רשותיים.

אבי צרפתי: הרי סביר להניח שהם יעברו מרשות לרשות או מתחום לתחום.

יסמין פרידמן: עכשיו יש לך סימוכין מאיפה מגיע הכלב?

יסמין פרידמן: גם עכשיו אין לך.

אבי צרפתי: לא.

יסמין פרידמן: יפה; אז מה ההבדל?

אבי צרפתי: אבל אני בא ואומר - זה כבר כלב שבוצעו בו פעולות.

אבי צרפתי: במידה והוא יגיע אלינו, אנחנו רוצים לדעת לאן להחזיר אותו או למי הוא שייך, מה הוא עבר ומה הרקע שלו.

אבי צרפתי: הרי לטובת העניין יש את השבב, בשביל להבין את הטרייסביליות של הכלב.

אבי צרפתי: זה דבר אחד.

שרן השכל: כן, אבל אתה יודע, כלב הפקר זה לא כמו חיה מוגנת או חיית בר שיש לה שטח ספציפי ששייך לה.

שרן השכל: הם יכולים להיות יום אחד באזור גוש דן והחירייה, ולאחר מכן, אחרי מספר חודשים איכשהו הם יגיעו לאזור העוטף, ופתאום מהעוטף לנגב, ופתאום אחרי כמה שנים אפילו תמצא אותם בגולן.

שרן השכל: אלו כלבי הפקר.

שרן השכל: זו לא איזו חיית בר שמקננת באיזשהו אזור מסוים.

שרן השכל: כך שגם אם אתה מוצא אותה באזור רמת הגולן, מה הטעם ללכת ולהשיב אותה בעצם לאזור בקעת הירדן, נניח?

אבי צרפתי: אני לא חושב שיגיעו מבקעת הירדן לרמת הגולן, אבל בהחלט כלבים הם חיות טריטוריאליות.

אבי צרפתי: הם לא נודדים לאורך כל הארץ אלא נשארים במקום יחסית מצומצם של שתיים או שלוש רשויות.

אבי צרפתי: במידה ונדע לפחות איזה ארגון הוא זה שטיפל בבעל החיים נוכל לדעת גם מה העבר שלו ומה הוא עבר עד היום.

אבי צרפתי: זה לעניין התהליך הזה.

אבי צרפתי: אני אציין רק שכלבים מטבעם שייכים למשפחת הטורפים.

אבי צרפתי: הם משחקים ושובבים והם גם תוקפים.

אבי צרפתי: אחד המקומות הראשונים שהם הולכים אליהם אלה האוזניים.

אבי צרפתי: לא לחינם לצערנו עושים הטלת מום באוזניים במקומות מסוימים - בגלל שזה המקום הכי פגיע והכי רגיש.

אבי צרפתי: בהחלט יש היום קולרים שהם מאוד מסודרים ומתוחכמים.

אבי צרפתי: שמים אותם על חיות בר, אריות ולביאות או על חיות אחרות, ואני חושב שאפשר להרכיב אותם בקלות על כלבים.

אבי צרפתי: אני מעריך שהתוכנית והפיילוט לא ישחררו כלבים כגורים, דהיינו שעדיין גדלים לתוך אותו כבל תיל שפעם קשרו, ואנחנו מוצאים גם גורים כאלה.

שרן השכל: אחרי גיל שנה הם מפסיקים לגדול?

אבי צרפתי: בהחלט.

אבי צרפתי: כלבים מהסוג הזה, לפחות מה שאנחנו מכירים בשטחים האלה, מיצו כבר אחרי עשרה חודשים 90-80 אחוז מהגדילה שלהם.

שרן השכל: 90-80 אחוז זה לא 100 אחוז.

אבי צרפתי: לא, הוא לא יגדל יותר בהמשך.

שרן השכל: בסדר.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: כן, בבקשה.

סלימאן אלסאנע: שלום, אני ד"ר סלמאן אלסאנע ממועצה אזורית נווה מדבר בנגב.

סלימאן אלסאנע: יש לי הרבה מה להגיד, אבל בנושא הראשון הזה: אם השבב הוא סימון שרשום על תוכנית ההפקר, והכלב הזה הרג, נשך ילד או טרף אותו, כמו שהיה אצלנו בביר הדאג', למי הוא יפנה?

סלימאן אלסאנע: את מי הוא יתבע?

סלימאן אלסאנע: את המדינה?

סלימאן אלסאנע: משרד החקלאות?

שרן השכל: כרגע, גם אם הכלב לא מעוקר, כפי שקרה לצערי במקרה המאוד טרגי בביר הדאג', כתוצאה בעצם מכך שהפקירו ולא טיפלו בנושא הזה, ואני בטוחה שאתם חווים יום-יום את ההתגברות של אותה תופעה ובייחוד בשנים האחרונות - כפי שהיום אם אותו כלב תקף, ההורים בעיקרון על פי חוק אמורים לתבוע את הרשות המקומית, שהיא אחראית לאיסוף אותם כלבי הפקר.

שרן השכל: כלומר, החוק מחייב את הרשות המקומית באזור הנגב היום לאסוף את כל הכלבים.

שרן השכל: עכשיו, אני יודעת את המצוקה שיש לכם.

שרן השכל: אין שם כלביות, אין לכם לאן, אין כוח אדם לאסוף את זה.

שרן השכל: אני חושבת שבסדר העדיפויות, כאשר אני סיירתי בשבוע שעבר וראיתי את המצב של הילדים בפזורה שלא מגיעים לבתי הספר, נראה לי שזה אולי יהיה בסדר עדיפויות שני של ראש המועצה לאסוף את אותם הכלבים או למצוא את התקציבים.

שרן השכל: לכן, המצב של החוק הזה לא משנה את המצב החוקי הקיים.

שרן השכל: המצב הזה בסך הכל בא לנסות לטפל בתופעה לשנים הקרובות כדי לנסות לצמצם את אותה אוכלוסייה.

שרן השכל: הוא לא יבוא וילכוד עכשיו לראש המועצה את כל הכלבים, יבנה לו כלביה, ישים אותם בתוך כלביה ויעשה יום אימוץ בביר הדאג'.

מאזן גנאים: אבל מה עם הכפרים הבלתי מוכרים שם?

מאזן גנאים: אין להם מועצה.

שרן השכל: אז זו בדיוק הבעיה.

שרן השכל: זו הבעיה היום.

שרן השכל: אנחנו הקצינו תקציב ייעודי ספציפי כדי שהוא לא ייצא מהרשות המקומית, או מקומות שאין להם בכלל רשות מקומית ואין להם למי לפנות.

שרן השכל: אנחנו שמרנו תקציב לארגונים, מפני שבמשרד החקלאות אין מספיק כוח אדם.

שרן השכל: אז אותם ארגונים לוקחים על עצמם ללכת למקום הזה, באזור הנגב, באזור העוטף שיש גם שם בעיה קשה, גם באזור הגליל יש לא מעט מקומות.

שרן השכל: אני בטוחה שאתה מכיר.

שרן השכל: הם יגיעו לאזור שם ולמעשה יפתחו במבצע.

שרן השכל: הם ילכו ויתפסו בכל יום, ככל שניתן, כמה שיותר כלבים כאלו, יעקרו ויסרסו אותם על מנת שהם לא יתרבו בכל חצי שנה לפעמים בשישה ושמונה כלבים.

שרן השכל: יחסנו אותם נגד כלבת, כי היום יש גם את הסכנה שאותם ילדים שננשכים למעשה יחטפו כלבת.

מאזן גנאים: ואחרי זה לעזוב אותם?

שרן השכל: ויחזירו אותם למקום שבו הם נמצאים, משום שאין לאן לקחת אותם.

שרן השכל: עכשיו, צריך להבין: זה פיילוט.

שרן השכל: מטרתו של הפיילוט הזה היא שבעוד כחמש שנים - בתקווה שלוש, אבל אני מניחה שזה ייקח אולי גם עד חמש שנים - כאשר נוכל לאסוף את כל אותה אוכלוסייה, האוכלוסייה שלא יכולה להתרבות תצומצם במידה כזו ניכרת שאולי אז נוכל ללכת, ללכוד את מי שנשאר וכן להכניס לכלביות ולאמץ.

שרן השכל: אז האוכלוסייה כבר לא תהיה 20 ו-30 אלף כלבים שאין מה לעשות איתם היום.

שרן השכל: אולי גם הפיילוט יצליח, אנחנו לא יודעים, אבל אולי הוא יביא אותנו לכמה מאות כלבים?

שרן השכל: 500 כלבים, 1,000 כלבים?

שרן השכל: זה כבר מספר שגם משרד החקלאות יידע להתמודד איתו, לקחת אותם, לשים בכלביות ולאמץ אותם.

שרן השכל: עכשיו, יש שתי אפשרויות, וזה מה שמצחיק.

שרן השכל: הפיילוט הניסויי הזה והחקיקה הזו, זו אופציה אחת, עם תקציב שאנחנו שמרנו.

שרן השכל: תקווה חדשה שמה בצד כדי לוודא שזה לא ייפול כעול על הרשויות המקומיות, כי אנחנו מבינים שאין את המשאבים לעשות את זה.

שרן השכל: זה לא בסדר העדיפויות.

שרן השכל: אז אפשר ללכת עם הפיילוט הזה, או שאפשר להגיד שאנחנו הורגים את הצעת החוק הזו ומשאירים את המצב כמו שהוא.

שרן השכל: משרד החקלאות ימשיך לתת את אותם פתרונות: ימי אימוץ, יבוא פעם בשנה לתפוס 200 כלבים מפה ו-200 כלבים משם, ישים אותם באיזו כלביה.

שרן השכל: יעשו את יום האימוץ שאתם רואים את המספר שלהם בכל שנה - וזה בכל הארץ, גם בתל אביב, ששם לדעתי כמות האימוץ היא הכי גדולה.

שרן השכל: יאומצו 2,500 כלבים ונמשיך כמו היום.

שרן השכל: בשנה הבאה תבוא לשולחן הזה ותגיד לי שעכשיו כבר לא פעם-פעמיים בשבוע הילדים ננשכים אלא כבר ארבע פעמים בשבוע.

שרן השכל: ובעוד עשר שנים זה יהיה כל יום ואפילו כמה ילדים ביום.

מאזן גנאים: אבל מה הבעיה שיהיו מרכזים מסוימים למשל?

שרן השכל: אתה יכול להקים עכשיו אצלך בעיר מרכז לכלבים שייקח את כל הכלבים האלה?

מאזן גנאים: הקמתי בעבר.

שרן השכל: כמה כלבים יכולים להיכנס שם?

מאזן גנאים: נדמה לי שבערך 20.

שרן השכל: אוקי.

שרן השכל: יש לך בין 20 אלף ל-30 אלף כלבים.

שרן השכל: אתה יכול עכשיו לבנות כזו כלביה ל-3,000 כלבים שנמצאים רק באזור שלך?

מאזן גנאים: לא, אבל איך פותרים את הבעיה?

מאזן גנאים: אז יש בעיה.

עופר כסיף: שרן, רגע.

עופר כסיף: אני רוצה להתייחס גם למה שכרגע הועלה, אבל אולי אני גם קצת מקדים את המאוחר, את סעיף 2.

עופר כסיף: אני בכל זאת רוצה להתייחס לזה, מכמה היבטים.

עופר כסיף: דבר ראשון, על פניו, נראה לי שהנושא של מה שמכונה שחרור הכלבים עומד בסתירה לחוק צער בעלי חיים, לסעיף שמדבר על איסור נטישה.

שרן השכל: בגלל זה אנחנו בעצם כותבים הצעת חוק, על מנת שזה לא יסתור.

עופר כסיף: לא, ברור שאם יש פה חוק חדש הוא אמור לשנות או לתקן או להחליף את הקודם.

עופר כסיף: אבל המטרה שלי היא להגיד שזה לא יפתור את הבעיה שדווקא החוק הקיים מנסה להתמודד איתה.

נירה לאמעי רכלבסקי: אבל שם יש בעלות, והרעיון פה הוא שאין בעלות.

עופר כסיף: שנייה, נכון, אבל לא: כתוב איסור נטישה של בעל חיים - בעלים של בעל חיים או מחזיק בו לא ינטשו.

שרן השכל: כן, ברור, זה עדיין נשאר כמו שהוא.

שרן השכל: לבעלים עדיין אסור לנטוש אותם.

עופר כסיף: לא, אבל כאן מדובר על מחזיק, ומחזיק ובעלים זה לא אותו דבר.

עופר כסיף: בחוק הקיים יש איסור נטישה על ידי מחזיק.

עופר כסיף: החוק שמוצע כאן, כפי שהוא כרגע, איך שאני מפרש אותו, למעשה כן יאפשר - לא לבעלים - - -

שרן השכל: אתה טועה.

שרן השכל: אני אסביר לך למה.

עופר כסיף: רגע, אבל אני אסיים.

עופר כסיף: בסוף אני אשמח לשמוע.

עופר כסיף: אני גם מעלה פה שאלות.

שרן השכל: לא, אבל בוא נעשה את זה אחד-אחד כדי שנוכל לפתור את זה, כדי שלא יהיו שאלות בעניין הזה.

שרן השכל: בגלל זה אנחנו מגדירים בחוק ארגון למען בעלי חיים.

שרן השכל: היחידים שיוכלו בעצם להשיב או כמו שאתה אומר כמחזיק בכלב להחזיר לאותו שטח פתוח, הוא קודם כל מוגדר כארגון למען בעלי חיים על פי חוק צער בעלי חיים, ודבר שני, מישהו שהוסמך על ידי משרד החקלאות למטרת הפיילוט בלבד.

שרן השכל: מה זאת אומרת?

שרן השכל: היום כל כלב מחויב בשבב.

שרן השכל: ברגע שיש לך כלב שאתה מוצא בשטח הפקר שהוא משובב, אתה יודע שזה מישהו שנטש אותו.

שרן השכל: הארוגינם עושים מה שהיום משרד החקלאות לא עושה ולא בודק את כל כלבי ההפקר, אם יש להם שבב או לא - אותם ארגונים, דבר ראשון סורקים כדי לראות אם יש שבב.

שרן השכל: אם כן, תחשוב איזו אכיפה של הטלת קנסות על אותם אנשים שנטשו את הכלבים פתאום יכולה להיכנס.

שרן השכל: מה שמשרד החקלאות לא יכול לאכוף, פתאום ארגוני בעלי החיים יביאו לך, לרשות המקומית.

שרן השכל: ההפך: יש פה אכיפה הרבה יותר מוגברת של אותו חוק של נטישת כלבים, ואנשים יחששו לנטוש כלבים הרבה יותר מאשר היום.

עופר כסיף: אוקי, אז אני אמשיך, משום שמה שאת אומרת חשוב אבל זה עדיין לא פותר את ה-בעיה מבחינתי, ולזה אני מכוון עכשיו.

עופר כסיף: אני מכוון כאן לדעת גדולים, מה שנקרא, כי אני לא מעמיד פנים שאני מומחה בתחום.

שרן השכל: תראה, יש פה הרבה מומחים מכל הכיוונים בשולחן.

עופר כסיף: נכון, וטוב שכך.

עופר כסיף: כך צריך לנהל דיון.

עופר כסיף: אני מתייחס כרגע למה שאני קראתי ומטריד אותי מאוד לגבי החוק.

עופר כסיף: דברים שכתבו גם מאיגוד רופאי בריאות הציבור, גם מאיגוד הרופאים הווטרינרים ברשויות המקומיות, וגם מארגון הרופאים הווטרינרים לחיות הבית.

עופר כסיף: יש ביניהם כמה הסכמות לגבי הבעייתיות שבחוק.

עופר כסיף: יכול להיות שאני אשתכנע, אני בא פה באמת בנפש חפצה.

עופר כסיף: קודם כל, אני חייב להגיד ספציפית לגבי חברת הכנסת יסמין פרידמן שאני מכיר, מוקיר, מעריך וכן הלאה וכן הלאה את העבודה המצוינת שלה בנושא של זכויות בעלי חיים ומה שנגזר מזה, כמו למשל בנושא של משלוחים חיים.

עופר כסיף: אני מתייחס פה לשלוש בעיות שמעלים שלושת הגופים שהזכרתי.

עופר כסיף: אחת היא שהכלבים שישוחררו, ולזה כיוונתי בנושא של הנטישה, הם למעשה בפועל יינטשו - לא בלשון החוק, בלשון היום-יומית.

עופר כסיף: הם יינטשו והם יסבלו.

עופר כסיף: כלומר, אין פה פיתרון לסבל של הכלבים עצמם.

שרן השכל: איך אתה מציע לפתור את הסבל?

עופר כסיף: זה דבר ראשון.

עופר כסיף: רגע, שנייה.

שרן השכל: לא, איך?

שרן השכל: הרי היום הם חיים בסבל.

שרן השכל: אז אתה אומר - הם חיים היום בסבל, הם יחיו מחר בסבל, איך אני פותר את הסבל שלהם?

עופר כסיף: שרן, רגע, תני לי רגע לסיים.

עופר כסיף: אני אומר שקודם כל זה לא נותן פיתרון לסבל שלהם לפי אותם גופים.

עופר כסיף: זה מנציח, בלשון איגוד רופאי בריאות הציבור, את התופעה של הפקרת כלבים תוך המשך הסיכון לרווחתם של בעלי החיים ולבריאות הציבור.

עופר כסיף: כלומר, הסכנה הבריאותית, גם לאדם, גם לכלבים הלכאורה משוחררים, וגם לבעלי חיים אחרים, לא תיפתר.

עופר כסיף: כנ"ל למשל לגבי הנושא של הכלבת ושל תקיפות בני אדם.

יסמין פרידמן: הם יהיו מחוסנים.

עופר כסיף: לא, אז זהו, החיסון הוא חיסון שצריך לחדש אותו.

מאזן גנאים: בואו נדבר על הפיתרון.

שרן השכל: שנייה, עופר, יש לי שאלה.

שרן השכל: אתה בן אדם הגיוני, אתה גם מגיע מהאקדמיה.

שרן השכל: יש הסתברות, נכון?

שרן השכל: אתה מכיר הסתברות.

עופר כסיף: בדיוק.

שרן השכל: אוקי.

שרן השכל: בוא ניקח אוכלוסייה של 1,000 כלבים שנמצאים בביר הדאג'.

שרן השכל: נגיד 1,000 כלבים, שמתוכם היום אפס מחוסנים נגד כלבת.

שרן השכל: מה הסיכוי שילד יחטוף כלבת היום מאותה אוכלוסייה של 1,000 כלבים שחיים מסביבו?

שרן השכל: עכשיו, מחר מגיע לשטח ארגון צער בעלי חיים, ולא מצליח לתפוס את כל 1,000 הכלבים אבל 80 אחוז הוא הצליח לתפוס ולחסן נגד כלבת.

שרן השכל: כלומר, 80 אחוז מהכלבים מחוסנים נגד כלבת.

קריאה: ומסורסים ומעוקרים.

שרן השכל: בסדר, הוא מדבר על בריאות הציבור.

שרן השכל: ההסתברות שילד יחטוף כלבת לפני המצב או אחרי המצב - מה יותר גדולה?

עופר כסיף: אני אגיד לך מה היה בעבר לגבי הנושא.

עופר כסיף: אני יודע בצפון, אני לא יודע איך זה היה בדרום.

עופר כסיף: את יודעת שבעבר היו בעצם מחסנים כלבים - - -

יסמין פרידמן: עם פתיונות.

יסמין פרידמן: עד היום.

עופר כסיף: בדיוק.

עופר כסיף: לא, נדמה לי שזה היה אורי אריאל שהפסיק את זה.

שרן השכל: תקשיבו, אני מתנצלת, עופר.

שרן השכל: יש לנו עוד רבע שעה.

עופר כסיף: מה שאני אומר בשורה התחתונה זה שהחוק הזה נראה כמו גבינה שוויצרית, שיש בו יותר חורים מאשר גבינה.

שרן השכל: אז חבל שאתה אומר את הדברים האלה, כי אלו דברים פשוט לא נכונים.

שרן השכל: אבל תשב מאוחר יותר - - -

עופר כסיף: עוד פעם: אני קורא את מה שאומרים המומחים.

שרן השכל: והנה, הצבתי בפניך שני דברים.

שרן השכל: אני חושבת שגם לפי היגיון בריא.

עופר כסיף: לא, לא ענית לי.

עופר כסיף: לא סיפקת את התשובה שאני הייתי מצפה לה.

עופר כסיף: עכשיו, אני אומר: אני בא עם ראש פתוח.

עופר כסיף: אני לא בא מקובע.

שרן השכל: לעניין סעיף 1, האם יש עוד הערות לעניין הזה, כפי שהוא?

שרן השכל: אין הערות.

שרן השכל: אז אני מעלה את סעיף ההגדרות להצבעה, כפי שהוא, עם אותה תוספת.

יואב פרלמן: מה עם שטח פתוח?

שרן השכל: סליחה, חבר'ה.

שרן השכל: מה זאת אומרת?

עופר כסיף: לא הוקרא שטח פתוח.

יואב פרלמן: שטח פתוח זה בסעיף 1 או בסעיף 2?

שרן השכל: הוקרא.

שרן השכל: היועצת המשפטית הקריאה: "שטח פתוח" - שהתיר ראש רשות מקומית בשטחה מתבצעת התוכנית.

שרן השכל: אותו ארגון מגיע לראש הרשות.

שרן השכל: אם ראש הרשות מעוניין שיבואו ויסדרו לו את המצב עם הכלבים, הוא מקבל את התוכנית הזאת.

שרן השכל: הוא לא רוצה - הוא לא מקבל אותה.

שרן השכל: הכל בסדר; מי שרוצה את המצב הקיים - יישאר עם המצב הקיים כיום.

שרן השכל: נראה לי שיש מספיק רשויות שישמחו לקבל את זה לידיהן.

יואב פרלמן: אני מהחברה להגנת הטבע.

יואב פרלמן: יש לי הערה לגבי שטח פתוח.

יואב פרלמן: אנחנו לא דיברנו בכלל על המצב של הטבע.

יואב פרלמן: אני חושב שיש בעייתיות עם החוק הזה.

יואב פרלמן: באמת יש בעיה וצריך לטפל בה, את הצגת את זה יפה מאוד.

יואב פרלמן: אני חושב שהחוק הזה לא פותר את הבעיה ולא יפתור את המצב - לא של ההשפעה של כלבי ההפקר והכלבים המשוטטים על הטבע, ולא על שאר ההיבטים שדיברו עליהם, גם בנושא של הכלבת וגם בנושא של בריאות הציבור.

שרן השכל: אוקי, תודה.

יואב פרלמן: רק שנייה, בעניין של שטח פתוח.

שרן השכל: אבל אנחנו חוזרים על אותם דברים ויש לי רבע שעה.

שרן השכל: אני מצטערת.

שרן השכל: תודה רבה.

יואב פרלמן: יש לי משפט אחד חשוב: בנושא של שטח פתוח, אם כן יתבצע השחרור, אסור שזה יתבצע באזור של שמורות טבע או קרוב לשמורות טבע, וזה תמיד צריך להיות בתיאום עם מי שאחראי על הדברים האלה: רשות הטבע והגנים.

נירה לאמעי רכלבסקי: שמורות טבע הן בשטח שיפוט של רשות מקומית?

יואב פרלמן: גם אם שמורת טבע נמצאת בתוך רשות מקומית, כן.

שרן השכל: אנחנו משאירים את הדברים האלו ליותר מאוחר.

שרן השכל: אנחנו כרגע דנים אך ורק בהגדרות, במה זה בעצם שטח פתוח.

שרן השכל: אני מעלה את הסעיפים של ההגדרות להצבעה.

שרן השכל: מי בעד?

שרן השכל: מי נגד?

שרן השכל: מי נמנע?

שרן השכל: אושר

שרן השכל: הסעיף עבר.

שרן השכל: אנחנו נעבור לסעיף 2 בבקשה.

יסמין פרידמן: אולי אם היינו נותנים ליעל רגע, יעל עשתה פרויקט בקרית ארבע.

שרן השכל: רגע, יש לנו רבע שעה.

שרן השכל: בתוך הסעיף הבא אם יש הערות, היא גם תוכל לדבר על זה.

נירה לאמעי רכלבסקי: מקריאה:

שרן השכל: אוקי, בואי נעצור פה, כי לדעתי יש לא מעט הערות כבר על סעיפים (א) ו-(ב).

שרן השכל: כן, משרד החקלאות, בבקשה.

אודליה אסולין דגני: אז קודם כל, אנחנו מתנגדים להתייעצות עם השרה להגנת הסביבה.

אודליה אסולין דגני: מדובר בחוק להסדרת הפיקוח על כלבים, שהוא חוק שכמו שאמרתי הוא תחת אחריות של שר החקלאות.

אודליה אסולין דגני: סעיף 21א זה לא התקציב כאן.

אודליה אסולין דגני: אנחנו מדברים על תקציב ייעודי נפרד.

אודליה אסולין דגני: הפרויקט הוא פרויקט שיהיה של משרד החקלאות, ולכן זה צריך להיות באחריות השר בלבד.

אודליה אסולין דגני: עניין נוסף הוא לגבי הנושא שכמו שאמרנו, כל התנאים שיהיו במסגרת התוכנית הזאת ייקבעו במסגרת נוהל תמיכה.

אודליה אסולין דגני: עוד דבר שחשוב לציין זה לגבי הנושא של זמני הפעלת התוכנית.

אודליה אסולין דגני: מכיוון שמדובר בתמיכה בארגון למען בעלי חיים, מוסד ציבור, אז זה צריך להיות בכפוף לסעיף 3א לחוק יסודות התקציב.

אודליה אסולין דגני: זה דורש פרסום להערות ציבור.

אודליה אסולין דגני: פרק הזמן שמוצע כאן הוא לא סביר.

אודליה אסולין דגני: היום מקובל פרק זמן של 120 יום, כולל התקופה להערות הציבור.

אודליה אסולין דגני: כך ש-90 יום זה באמת המינימום, הזמן המינימלי לפרסום ולקבל את הערות הציבור.

נירה לאמעי רכלבסקי: האם זה מחייב הערות הציבור?

נירה לאמעי רכלבסקי: אמרת 120 ימים?

אודליה אסולין דגני: כן.

אודליה אסולין דגני: אני חושבת שנמצא כאן בזום נציג של משרד המשפטים והוא יתייחס לזה כבר.

יסמין פרידמן: אני חייבת לשאול משהו.

יסמין פרידמן: אתם מתעקשים שהפרויקט יהיה אך ורק של שר החקלאות למרות שלא ברור לי למה לא להתייעץ גם עם המשרד להגנת הסביבה, שיש לזה חלק מאוד חשוב בתוכנית הזאת.

יסמין פרידמן: אתם מתעקשים, אבל אתם רוצים לממן רק 50 אחוז מהעלות, ולגייס כסף מהציבור.

יסמין פרידמן: עכשיו, בואו - הכסף הזה הוא גם של הציבור.

יסמין פרידמן: אז אם אתם כל כך מתעקשים, אז תממנו יותר.

יסמין פרידמן: למה רק 50 אחוז?

אודליה אסולין דגני: בנושא של התקציב יש כאן נציגות של משרד האוצר והוא יתייחס לנושא.

אודליה אסולין דגני: לגבי הנושא של הסמכויות, זה ברור: אם היינו פה בחוק צער בעלי חיים, שם יש סמכויות בהתייעצות גם עם השרה להגנת הסביבה.

אודליה אסולין דגני: בחוק הזה, זה חוק של משרד החקלאות, חוק שאנחנו אחראים עליו.

אודליה אסולין דגני: המטרה שלו היא פיקוח על כלבים.

אודליה אסולין דגני: גם הפיילוט הזה נועד כדי בעצם לשלוט על אוכלוסיית הכלבים.

אודליה אסולין דגני: לכן, זה צריך להיות במשרד החקלאות.

עופר כסיף: אני מציע בכלל שזה יעבור למשרד לחוץ וביטחון.

עופר כסיף: אם הוא יכול לטפל בנושא של איחוד משפחות, הוא יכול גם לטפל בנושא של בעלי חיים.

עופר כסיף: אותו דבר.

נירה לאמעי רכלבסקי: אני רוצה רק לציין שבחוק הזה שאנחנו דנים עליו יש סעיף 21א, שמדבר על צמצום התרבות של כלבים משוטטים, ושם השר, לאחר התייעצות עם השרה להגנת הסביבה, יקבע הוראות לעניין דרכים שבהן תפעל המדינה לצמצום ההתרבות של כלבים משוטטים.

נירה לאמעי רכלבסקי: כאן הולכת להיות דרך מאוד מסוימת, מאוד מיוחדת, מאוד מקצועית, וזה נראה לי לא הגיוני שמהותית לא תהיה התייעצות עם השרה להגנת הסביבה על הדרך הזאת.

שרן השכל: שנייה, מה אתם מציעים?

שרן השכל: בעצם לפרסם לציבור בתוך 60 יום פלוס 30 יום, בעצם לתת להם הערות ציבור?

שרן השכל: כי נתנו לכם בעצם, קודם כל - יפורסם לציבור בתוך 30 יום מתחילתו של חוק זה, ויאושר סופית בתוך 60 יום.

אודליה אסולין דגני: בדרך כלל מקובל לפרסם להערות ציבור לתקופה של 21 יום.

אודליה אסולין דגני: לפעמים, כשמדובר בנושאים יותר בוערים אז גם 14 יום, אבל הנושא החשוב יותר הוא הנושא של הכנת הנוהל עצמו ואישורו.

אודליה אסולין דגני: זו עבודה משותפת עם משרד המשפטים ולכן זה דורש את הזמן הזה במלואו.

שרן השכל: רק עד שאתם מפרסמים להערות הציבור אתם רוצים 90 יום?

אודליה אסולין דגני: כן.

אודליה אסולין דגני: אנחנו רוצים 90 יום ואז לפרסם.

אודליה אסולין דגני: אנחנו יכולים לקצר את הפרסום לתקופה של שבועיים, אבל זה המינימום.

אודליה אסולין דגני: בנוהלי תמיכה במוסדות ציבור בדרך כלל מקובל גם לתקופה של 120 יום.

שרן השכל: זה יותר מדי זמן.

נירה לאמעי רכלבסקי: כן, אבל אנחנו יודעים שיש מעט ארגונים שיכולים בכלל לעשות את זה.

נירה לאמעי רכלבסקי: הדברים כאן ידועים.

נירה לאמעי רכלבסקי: זה לא נוהל תמיכה עכשיו לפרויקט של מיליונים בכל הארץ.

אודליה אסולין דגני: אבל זה דורש היערכות.

נירה לאמעי רכלבסקי: בסדר גמור, אבל אתם יודעים שהארגונים הם מאוד מסוימים.

נירה לאמעי רכלבסקי: גם יש פה הוראת חוק שנותנת התוויה לשיקול הדעת של השר, אז הדברים גם מאורגנים.

אודליה אסולין דגני: אז רציתי להגיד שמנגד, שוב, אנחנו מוכנים להביא את זה בחשבון לגבי אורך התוכנית, אבל לגבי פרסום התוכנית חשוב שזה יהיה משהו שבאמת יעבור את משרד המשפטים.

אודליה אסולין דגני: נמצא פה גם נציג של משרד המשפטים שיכול להסביר את התהליך בנוהלי תמיכה כאלה, נוהלי תמיכה במוסדות ציבור.

אודליה אסולין דגני: חשוב שזה יהיה בהתאמה למה שקיים.

שרן השכל: אוקי.

שרן השכל: המשרד להגנת הסביבה?

סימון דוידסון: קודם כל, אני רוצה להתחבר באמת למה שאמרה היועצת המשפטית של הוועדה, נירה, לגבי חובת ההתייעצות שקיימת כבר כך בהתאם לחוק הזה בסעיף 21א, שקובע חובת התייעצות על צמצום התרבות כלבים משוטטים.

סימון דוידסון: במקרה הזה, על אחת כמה וכמה - יש המון היבטים סביבתיים שקשורים למגוון ביולוגי ולדברים נוספים, שמחייבים במקרה הזה את אותה התייעצות עם המשרד להגנת הסביבה כדי לקבל את הערך המוסף שקיים בתוך המשרד שלנו לנושא הזה.

סימון דוידסון: אני אצמצם את דבריי לזה.

שירה נגר: אני מהלשכה המשפטית במשרד להגנת הסביבה.

שירה נגר: בהמשך למה שגלי אמרה וגם בהמשך לדברים של רט"ג, גם כל הסוגיה של שטחים פתוחים מחייבת התייעצות עם המשרד להגנת הסביבה.

שרן השכל: משרד החקלאות.

אודליה אסולין דגני: רציתי להגיד שבכל מה שקשור להגנת חיות הבר אנחנו ממילא מתואמים עם רשות הטבע והגנים, כולל גם בנושא של טיפול בכלבים וכלבת.

שרן השכל: אבל הם אומרים שהחוק מחייב אתכם בכל מקרה להתייעצות איתם.

שרן השכל: בעצם הפיילוט הזה זו הוראת שעה שאנחנו עושים.

שרן השכל: הרי הוא לא יכול לסתור בכל מקרה את החוק.

שרן השכל: החוק גובר על הוראת השעה.

נירה לאמעי רכלבסקי: זה דבר לא הגיוני, כשיש הוראה כל כך ברורה להתייעצות עם המשרד להגנת הסביבה שהיא מהותית - מקצועית.

נירה לאמעי רכלבסקי: יש סיבה שהמשרד נמצא שם, ודווקא כשמיישמים חלק מהסעיף הזה השר לא יהיה.

אודליה אסולין דגני: הסעיף הזה הוא סעיף תקציבי מיוחד שקיים בחוק.

אודליה אסולין דגני: זה לא המקרה שאנחנו מדברים עליו עכשיו לנושא הפיילוט.

יסמין פרידמן: תגידו, אבל באמת, נמאס לי מחוסר ההיגיון הזה.

יסמין פרידמן: זה נראה לכם הגיוני לבקש לא להתערב ולא להיות מעורבים עם המשרד הזה, מסיבות - אלוהים יודע איזה.

יסמין פרידמן: די.

יסמין פרידמן: צאו מהקופסה.

יסמין פרידמן: תנו לנו להתקדם.

יסמין פרידמן: אתם המשרד שיש בו הכי הרבה סחבת.

יסמין פרידמן: די.

יסמין פרידמן: תנו להתקדם.

אודליה אסולין דגני: אנחנו מקדמים את הדברים, והרבה פעמים גם מול המשרד להגנת הסביבה, כי אנחנו גם סבורים שבכלל כל הנושא של כלבים משוטטים ובעיית סניטציה זו בעיה רצינית מאוד.

אודליה אסולין דגני: זה משהו שאי אפשר לפתור בלי שיתוף פעולה עם משרדים אחרים, כולל גם עם משרדים כמו משרד הביטחון, כלבים שנמצאים בשטחי אש.

אודליה אסולין דגני: יש לנו שיתופי פעולה עם משרדים רבים.

יסמין פרידמן: אז למה עכשיו אתם מתנגדים לשיתוף פעולה עם המשרד להגנת הסביבה?

אודליה אסולין דגני: כי החוק הזה הוא בסמכות של שר החקלאות.

אודליה אסולין דגני: זה חוק בסמכות שר החקלאות.

יסמין פרידמן: מבקשים מכם להתייעץ.

עופר כסיף: אז את אומרת שכל העניין זה עניין של אגו?

עופר כסיף: אל תיקח לי את הגבינה?

עופר כסיף: מה זו השטות הזאת?

עופר כסיף: לא, זו ממש שטות.

אודליה אסולין דגני: זה לא עניין של אגו.

עופר כסיף: אל תזיז את הגבינה שלי.

עופר כסיף: מה זה השטויות האלה?

עופר כסיף: יש פה הכרח.

עופר כסיף: זה לטובת הציבור.

עופר כסיף: לא משנה מה יחסי לחוק - אמרתי את דעתי על החוק; זה לא העניין.

עופר כסיף: אבל עניין האגו פה, הוא מטריף.

נירה לאמעי רכלבסקי: חשוב לציין שחובת התייעצות זה רק לשמוע מה יש למשרד להגנת הסביבה לומר מבחינה מקצועית.

סימון דוידסון: אני רוצה להדגיש גם כי אם נאמר כאן בצורה ברורה שגם כך קיימת התייעצות, אז אני לא רואה איפה הכשל בזה שזה יהיה כתוב בצורה מאוד-מאוד ברורה ומובנית בתוך החוק, כמו שכבר קיים בסעיף 21.

יוסף טייב: אני דווקא חושב שכל נושא ההתייעצות יכול לסרבל את העניינים.

יוסף טייב: הדברים האלה הם פררוגטיבה של שר החקלאות.

יוסף טייב: אני בדקתי את הדברים האלה.

יוסף טייב: שר החקלאות לא צריך להתייעץ עם אף אחד.

יוסף טייב: יש לו את כל הסמכויות ויש לו את כל המכשירים.

עופר כסיף: למה?

עופר כסיף: משום שהוא מהסיעה שלך?

יוסף טייב: לא קשור לסיעה שלי בכלל.

יוסף טייב: אני אומר לך עוד פעם.

יוסף טייב: ממש לא קשור, לא דיברתי עם עודד מילה.

שרן השכל: יוסי, אבל החקיקה הזאת קשורה - - -

יוסף טייב: רגע, סליחה.

יוסף טייב: תני לי לסיים.

יוסף טייב: לא.

יוסף טייב: יש פה שאלה בירוקרטית.

יוסף טייב: אנחנו הולכים לסרבל את הבירוקרטיה בהתייעצות.

יוסף טייב: לא להקל עליה אלא לסרבל אותה.

יוסף טייב: אני חובב כלבים גדול, נסעתי עכשיו עם הכלב של הבת שלי שלקחה אותו לפנמה - נסענו לבית דגן להוציא לו רישיונות וכן הלאה לפני שהיא נסעה איתו.

יוסף טייב: אז אני אומר: ראית שיש להם את המצבת שם.

יוסף טייב: וגם ככה, שימו לב מה שקרה, אני חוויתי את זה על בשרי: קיבלנו את הרישיון ואמרו לי ללכת להביא אפוסטיל.

יוסף טייב: נסעתי אני, חבר כנסת - תחשבו מה היה קורה לאזרח.

יוסף טייב: נסעתי למשרד החוץ, העברתי את הבקשה כאחרון האזרחים לטפל בנושא האפוסטיל.

אמילי חיה מואטי: רוב האזרחים לא מבינים מה זה אפוסטיל.

יוסף טייב: לא, רגע, שניה.

יוסף טייב: ואז הודיעו לי במשרד החוץ, שהרשימה של הווטרינרים שנמצאה במשרד החקלאות איננה נמצאת במשרד החוץ.

יוסף טייב: אמרתי - חבר'ה, מחר הם צריכים לטוס.

יוסף טייב: עשו בדיקות והגיעו רק בגלל שאני חבר כנסת, אחרת היו שולחים אותנו עוד פעם.

יוסף טייב: לכן אני אמרתי כרגע את מה שאמרתי, על בסיס סרבול בירוקרטי בלבד, ללא שום קשר לדברים האחרים.

עופר כסיף: חבר הכנסת שיין, הדמוקרטיה לפעמים מסורבלת, משום שיש בה דרכים לקבל החלטות כמו דיון, כמו ויכוח.

עופר כסיף: לוותר על זה כי זה מסרבל?

עופר כסיף: איפה שזה ראוי, אז עושים את זה, וזה ראוי.

יוסף טייב: לא, אבל השאלה אם זה עושה דבר יותר טוב.

שרן השכל: חברים, הדיון אכן חשוב, והוא גם חשוב יותר מזה, ברמה פרקטית בכלל, עם כל המשרדים.

שרן השכל: אני רוצה להעלות את אור מלכי ממשרד המשפטים.

אור מלכי: אני ממחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים.

אור מלכי: רציתי קודם כל להתייחס לסיפור של התמיכות: בעצם, סעיף 3א לחוק יסודות התקציב מסדיר את המנגנון למתן תמיכות למוסדות ציבור.

אור מלכי: בהמשך לזה גם יש הנחיה של היועץ המשפטי לממשלה בקשר לאיך שהפרוצדורה הזאת עובדת.

אור מלכי: עשיתם כאן הפרדה בין השלב הראשון של עד הפרסום לבין השלב שאחרי הפרסום.

אור מלכי: החלק של עד הפרסום זו בעצם עבודת מטה פנימית במשרד החקלאות ובזה אנחנו לא מתערבים.

אור מלכי: אני רק רוצה להסביר את המנגנון: הנחיית היועץ מחייבת פרסום של מבחני תמיכה ל-14 יום לכל הפחות.

אור מלכי: זה תלוי כמובן גם במורכבות של מבחן התמיכה וכולי.

אור מלכי: יש חובה בחוק להיוועצות ביועץ המשפטי לממשלה, כשבעצם מבחן התמיכה מועבר לאישור שלנו ויש איזשהו שיח עם המשרד.

אור מלכי: אני מסכים עם משרד החקלאות ש-90 יום זה לחוץ, ואני כן חושב שנכון להעלות את זה ל-120 יום.

אור מלכי: במסגרת הבחינה הזאת נבחנים נושאים של מינהל תקין ושוויון שחשוב לנו לעשות אותם בצורה מעמיקה, ולכן אני כן חושב שיש מקום להאריך את התגובה.

אור מלכי: רציתי להעיר גם הערה קטנה לגבי ההיוועצות עם המשרד להגנת הסביבה: ההיוועצות לפי סעיף 21א היא לצורך המנגנון המשפטי-תקציבי שקיים שם.

אור מלכי: אני לא חושב שיש חובה משפטית לקבוע היוועצות גם כאן.

שרן השכל: זה לא רק המנגנון המימוני, אלא בכלל כל ההתנהלות.

שרן השכל: זאת אומרת, אנחנו מעבירים את זה להם לייצר את הנוהל.

אור מלכי: אני מבין.

אור מלכי: אני רק אומר שאני לא חושב שיש חובה משפטית לקבוע היוועצות כזאת כאן.

אור מלכי: אני כן מסכים שזה יותר קוהרנטי למול סעיף 21א, שעוסק בעצם באותו הנושא רק במסגרת תקציבית אחרת, שכן תהיה פה היוועצות.

אור מלכי: אבל זה כמובן לשיקול דעתכם.

אור מלכי: זאת לא שאלה משפטית.

יעל ארקין: שרן, סליחה, אם אני יכולה רגע להתייחס לעוד משהו בנושא של שטחים פתוחים שדיברנו עליהם.

יעל ארקין: לא התייחסנו לנושא של שטחים גליליים.

שרן השכל: אנחנו הצבענו על זה כבר, אבל אם אנחנו לא נתייחס לזה ספציפית בתוך ההצעה אז אנחנו נתייחס לזה לקראת קריאה שנייה ושלישית.

יעל ארקין: אוקי.

יעל ארקין: כי זה חשוב מאוד.

שרן השכל: בהחלט.

נירה לאמעי רכלבסקי: בדברי ההסבר מופיע שלקראת קריאה שנייה ושלישית אנחנו נדון בנושא הזה.

יעל ארקין: אוקי.

יעל ארקין: תודה.

אודליה אסולין דגני: יש לי עוד הערה אחת לגבי חובת ההיוועצות.

אודליה אסולין דגני: אנחנו יודעים מניסיון של סעיף 21א שגם היום, כאשר אנחנו מפרסמים נוהלי תמיכה ברשויות ואנחנו צריכים לקיים את חובת ההיוועצות, אנחנו לא מקבלים תשובה בזמן.

אודליה אסולין דגני: זה מסרבל ומעכב את נוהלי התמיכה.

אודליה אסולין דגני: אם יש חובת היוועצות, אז בהמשך למה שאמר חבר הכנסת כאן, זה גורם לעוד עיכוב נוסף בפרסום של הנוהל, כי חובת ההתייעצות חייבת להתקיים.

נירה לאמעי רכלבסקי: אנחנו נברר אולי עם נציג האוצר.

נירה לאמעי רכלבסקי: יכול להיות שאנחנו יכולים נוהל יותר פשוט.

שרן השכל: במקום נוהל תמיכה בעצם קול קורא?

סימון דוידסון: לא, לא.

סימון דוידסון: אם כבר, שבמקום נוהל תמיכה יהיה מנגנון העברת כספים ולא קול קורא, כי קול קורא דווקא מצמצם את נוהל התמיכה ולא מרחיב אותו.

שרן השכל: איך קראת לזה?

סימון דוידסון: מנגנון העברת כספים.

סימון דוידסון: לעניין הנושא של ההיוועצות: נהפוך הוא.

סימון דוידסון: כיום ההיוועצות מתבצעת אחרי שהקולות הקוראים כבר מפורסמים במסגרת ההערות לציבור.

סימון דוידסון: הן מועברות אל המשרד להגנת הסביבה.

סימון דוידסון: מה שנכון לעשות בהיוועצות זה קודם כל להיוועץ בין משרדי הממשלה, לפני שההיוועצות מתבצעת בהערות לציבור.

סימון דוידסון: התגובה תהיה בלוחות זמנים שייקבעו.

מאזן אבו סיאם: חברים, אנחנו פה, הנציגים של הנגב.

מאזן אבו סיאם: לא ייתכן שמתעלמים מאיתנו, עבור חוק שהולכים ליישם אותו דווקא עלינו.

מאזן אבו סיאם: זה לא מכובד בוועדה מכובדת.

שרן השכל: חברים, אני מתנצלת.

שרן השכל: קודם כל, אף אחד לא מתעלם.

שרן השכל: אנחנו נתנו גם לאחד הנציגים לדבר.

מאזן אבו סיאם: אנחנו הדוברים של הנגב ואנחנו הנציגים של הנגב.

שרן השכל: אי אפשר לדבר בוועדה שלא בזכות דיבור.

שרן השכל: היחידים שיכולים להתפרץ אלו חברי הכנסת.

שרן השכל: חברים, לצערי תם זמננו משום שמליאת הכנסת נפתחת, ואנחנו לא יכולים מבחינה חוקית להמשיך את הדיון כאן.

מאזן אבו סיאם: הוא לא סתם, הוא סגן מנהל מחוז דרום של משרד הבריאות.

שרן השכל: חברים, אני מבקשת לשמור על השקט והסדר.

שרן השכל: זה לא מקובל להתנהג ככה בוועדות הכנסת.

שרן השכל: כל מי שמדבר, מדבר ברשות דיבור בלבד.

שרן השכל: אם אני אעבור על החוק ועל נוהלי הכנסת בגלל ההתפרצויות האלה - אני לא מוכנה לעשות את זה.

שרן השכל: באמת.

שרן השכל: בגלל שמליאת הכנסת נפתחת, אנחנו מחויבים לסגור ולנעול את הישיבה.

שרן השכל: אנחנו נקיים ישיבה נוספת בשבוע הבא לעניין הצעת החוק הזו.

שרן השכל: ברור שיתקיימו דיוני עומק ונשמע את כל הצדדים, כמובן.

שרן השכל: אנחנו נמשיך עם סעיף 2 בשבוע הבא.

שרן השכל: אנחנו נעדכן אתכם באיזה יום נדון בהצעת החוק.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: הישיבה נעולה.