ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 189, 2022-02-21 11:00

רון כץ: חברים, אנחנו פותחים את דיון ועדת הכלכלה בנושא: השתלטות ההסתדרות על נמלי הים, המובילה להחרפה של יוקר המחייה ושיבושים כבדים בשרשרת האספקה.

רון כץ: יוזמי הדיון: חברי הכנסת שרן השכל ויום טוב כלפון.

רון כץ: יום טוב, רק לפני שתתחיל, אני רוצה לעשות סדר, אני מבין שזה דיון שעלול לעורר הרבה אמוציות.

רון כץ: יש סדר בוועדת כלכלה, כל דובר מדבר כשלוש דקות.

רון כץ: אף אחד לא מפריע לשני.

רון כץ: הערות ביניים מקובלות בגדר הנורמה לחברים פה, רק חברי כנסת יכולים להעיר הערות ביניים, כל השאר, אנא מכם, אל תגרמו לי לנהל את הדיון הזה ביד קשה.

רון כץ: בסופו של דבר, כולנו רוצים לצאת מפה עם תוצאה אמתית.

רון כץ: אחרי שאמרנו את זה, בואו נפתח בטוב.

רון כץ: חבר הכנסת כלפון, בבקשה.

יום טוב חי כלפון: תודה רבה אדוני יושב-ראש הישיבה, וברכות רון.

יום טוב חי כלפון: אנחנו מדברים מדי יום על הבעיה החמורה של יוקר המחייה במדינת ישראל.

יום טוב חי כלפון: אחד הגורמים הבולטים ביותר ליוקר המחייה שכולנו חווים אותו, נמצא מתחת לאף שלנו, בנמלים שלנו כאן במדינת ישראל.

יום טוב חי כלפון: כולנו ערים לכך שיש תופעה עולמית ומשבר עולמי סביב ההובלה הימית ועליית מחירים מטורפת, אני מדבר על עלייה של 500%-600% במחירי התובלה הימית – עצם היכולת שלנו להשפיע עליה כמדינה מוגבלת בעניין הזה.

יום טוב חי כלפון: אבל יש דברים שאנחנו כן יכולים להשפיע עליהם, וזה לגבי מה שקורה בנמלים שלנו.

יום טוב חי כלפון: ויש היום למעשה פקק, ואני רוצה לספר שהייתי שבוע שעבר בביקור באשקלון, ומאשקלון רואים את הפקק של האניות של נמל אשדוד.

יום טוב חי כלפון: למעשה הפקק הזה נגרם על ידי קושי של ארגוני עובדים, של ההסתדרות, זאת אומרת גורם שכן יש לנו שליטה עליו וזה בשונה מהמחירים.

יום טוב חי כלפון: אדוני היושב-ראש, לא נוכל להוריד 300% מ-600%, למדינת ישראל אין באמת השפעה על הדברים האלה.

יום טוב חי כלפון: אבל על הדברים שיש לנו השפעה, ובפועל הפקק הזה גורם מדי יום לעלויות מטורפות שמצטברות למיליוני שקלים שבסופו של דבר, הכסף הזה, מתגלגל ומגיע למחיר הסופי של המוצר, לצרכן.

יום טוב חי כלפון: הצרכן בסוף, אזרחי ישראל משלמים את מחיר הפקק שנמצא כרגע מול חופי מדינת ישראל.

יום טוב חי כלפון: זה הצרכן בסופר, זה האזרח שרוצה לקנות דירה, כי אנחנו רואים שחלק מהדברים כמו למשל פלדה, ואניות פלדה וחומרי בנייה שלא מגיעים ולא נכנסים לישראל – אז יש לנו כבר מצב מטורף של עליית מחירי הדיור.

יום טוב חי כלפון: בסופו של דבר האזרח הישראלי ישלם יותר כשהוא יקנה דירה.

יום טוב חי כלפון: האזרח הישראלי ישלם יותר כשהוא יקנה מוצר בסופר.

יום טוב חי כלפון: למה?

יום טוב חי כלפון: סליחה שאני אומר את זה – בגלל ארגוני עובדים, בגלל ההסתדרות.

יום טוב חי כלפון: ההסתדרות בסוף גורמת לכך שיש יוקר מחייה.

יום טוב חי כלפון: אני לא אומר שההסתדרות היא האשם העיקרי או האשם היחידי, יש המון גורמים, אבל בסופו של דבר צריך להגיד כאן את האמת: ההסתדרות יש לה פה אחריות מסוימת לתופעה הזו.

יום טוב חי כלפון: לכן כינסנו את הדיון היום, כי אנחנו רוצים לשחרר את הפקק.

יום טוב חי כלפון: לשחרר את הפקק כדי בסוף לעזור לאזרחי מדינת ישראל כך שישלמו מחיר יותר הוגן כשהם קונים מוצרים בסופר או כשהם קונים דירה או כל דבר אחר, זו מטרת הדיון.

יום טוב חי כלפון: לא ארחיב יותר מכך כי יש לא מעט דוברים, תודה רבה על קיום הדיון.

יום טוב חי כלפון: אני מקווה שבשורות יצאו מפה היום.

רון כץ: תודה רבה חבר הכנסת כלפון.

רון כץ: מצטרפת אלינו חברת הכנסת שרן השכל, שגם יזמה את הדיון.

רון כץ: שרן, בבקשה.

שרן השכל: תודה רבה, זה בהחלט דיון חשוב מאוד, אני חושבת שכשחבר הכנסת יעקב מרגי, היה כאן יושב-ראש הוועדה, היה לנו אותו סיפור בעניין הנמלים עם התבואות, עם החיטה, שבאמת היו תורים ארוכים.

שרן השכל: קיימנו דיון אז.

שרן השכל: אנחנו רואים שהדבר הזה פשוט לא נפתר.

שרן השכל: לא נפתר.

שרן השכל: הבעיה נמשכת כבר שנים.

שרן השכל: חבר'ה, לפני מספר שבועות כמעט 90 אניות המתינו בפקק תעבורתי מחוץ לנמל חיפה.

שרן השכל: בואו תגידו לי אם מדינת ישראל צריכה BDS כשעוצרים את הסחורות שלה על הגבול ופשוט לא מאפשרים להכניס את הדברים האלה.

שרן השכל: חבר'ה, הדבר הזה משליך בצורה ישירה על יוקר המחייה.

שרן השכל: מדינת ישראל לא מסוגלת לייצר לעצמה למשל מספיק חיטה.

שרן השכל: היא זקוקה לאותה תוצרת שמגיעה מחו"ל.

שרן השכל: אתם יודעים איזה קנסות הם משלמים על המתנה לפעמים גם חודש שלם בכניסה לנמלים?

שרן השכל: פרסם אחד העיתונאים, אודי עציון ונדיב זומר: מחיר המשבר בנמלים – 50 מיליון שקל ביום, מיליארד שקל בשלושה שבועות.

שרן השכל: עכשיו בואו תוסיפו את המחירים האלה למחיר הלחם, למחיר המזון, למחירי הבנייה.

שרן השכל: איך אתם חושבים שמגיע ברזל?

שרן השכל: קרמיקות?

שרן השכל: מה לא.

שרן השכל: מי משלם על זה בסוף?

שרן השכל: אותו אזרח בקצה שמשלם לא רק על תוצרת שהיא גם כך לא זולה, לא רק על תוצרת שגם כך יש עליה מיסוי והיטלים ומגבלות לא נורמליות שמייקרות את המוצר – עכשיו יש מס נוסף, מס נמל.

שרן השכל: הדבר הזה הוא פשוט בלתי נתפס.

שרן השכל: אם אנחנו לא נדע לפעול ולשחרר אחת ולתמיד את הפקקים האלה, וליצור תחרות אמיתית בין הנמלים, תחרות אמיתית, שהם יתחרו, ואותם אניות יגיעו לנמל שלהם כדי לפרוק, איך אנחנו לא מסוגלים לייצר מנגנון כזה?

שרן השכל: ברגע שזה יקרה, אתם תראו איך אנחנו חותכים את המחירים ביוקר המחייה, ובכל מה שאזרח ואזרח משלם ביום יום, בין אם זה בסופר, בין אם זה ברכישת דירה, בין אם זה כמעט בכל מוצר שאנחנו רוכשים כמו קוסמטיקה וכולי.

שרן השכל: על כן, הדיון הזה הוא קריטי, הוא חשוב, הוא משפיע על הכיס של כולנו; מהאזרח הכי קטן שמשלם גם לפעמים 200 שקל בסופר ומוריד לפעמים מצרכים, זה משפיע עליו, ועד לגדול ביותר במדינת ישראל.

שרן השכל: תודה רבה על ההיענות בעצם קיום הדיון ואני מקווה כמובן לשמוע מהמשרדים הרלוונטיים איך אנחנו מתמודדים עם המשבר האדיר הזה.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: ראשון חברי הכנסת, סגן השר אביר קארה, בבקשה.

אביר קארה: זהו דיון חשוב מאוד, אני רוצה להודות לשרן ולחבר הכנסת יום טוב כלפון, על היוזמה הזאת.

אביר קארה: אני תמיד שמח לשתף איתכם פעולה.

אביר קארה: פה באירוע הזה זה אולי אחד הדיונים הכי חשובים שמגיעים היום לכנסת.

יעקב מרגי: עשיתם לו את היום, דיברתם על ההסתדרות בכותרת, עשיתם לו את היום.

אביר קארה: אני לא יודע אם אתה ראית - - -

שרן השכל: תקשיב לי, עם השביתות האיטלקיות האלה אי אפשר להמשיך ככה.

שרן השכל: זה לא נורמלי.

שרן השכל: אז דיברנו בדיון שלך שחייבים לייעל את מערך העובדים.

רון כץ: שרן, אם אנחנו נרצה לשמוע את כולם, אז אנחנו - - -

שרן השכל: סליחה.

אביר קארה: הנושא של הדיון הזה הוא השתלטות ההסתדרות על נמלי הים של מדינת ישראל.

אביר קארה: זה ממש השתלטות פושעת.

אביר קארה: זה קבוצה ששולטת בכניסה למדינת ישראל.

אביר קארה: פוגעת בכל אזרח במדינת ישראל, ועוד מה, גם הרבה מאוד פעמים יש להם את החוצפה לבוא ולהגיד שהם אלה שמייצגים את העובדים.

אביר קארה: כמה עובדים יכלו לעבוד היום ברציפים שאתם לא נותנים להם לפעול?

אביר קארה: מכמה עובדים את מונעים היום לפעול במדינת ישראל?

אביר קארה: מכמה אנשים אתם מונעים פרנסה?

אביר קארה: הדבר הזה הוא דבר שלא יכול להעלות על הדעת.

אביר קארה: ולא יכול להיות שכשאנחנו מסתכלים על הדבר הזה, מדובר בפגיעה בחלשים ביותר בחברה הישראלית, כי כשהמחירים עולים ודיברה פה שרן על מחירי הברזל, וכשאתה מעלה, ואנחנו מדינה שמפקחת לצערי על מחירי החלב, כמה כסף משפיעה עלות התבואה למדינת ישראל שהאניות האלה ממתינות שם בתור, כמה זה משפיע על מחיר החלב?

אביר קארה: כל אחד מאזרחי ישראל יכול לקחת את זה בחשבון.

אביר קארה: מדובר ב-20,000, 30,000 דולר לפעמים, תשלום שאותו יבואן צריך לשלם.

אביר קארה: עכשיו, הגדילו ועשו – ויושב פה אבי אדרי – החברים האלה, הם כבר לא מאיימים בשביתה, שביתה זה כלום, הם מאיימים ישירות על היבואן, שאם הוא יעז לפרוק בנמל מפרץ חיפה, או חס ושלום הם יפרקו ברציף 28 - - -

אבי אדרי: אולי תסיר חסינות ואז תדבר את כל מה שאתה אומר.

רון כץ: סליחה אדוני.

אביר קארה: אתה כתבת בדיוק, אתה אמרת, יש לי סרטון שלך - - -

אבי אדרי: תסיר חסינות, תאמין לי - - -

אביר קארה: קודם כל יש לי סרטון שלך, זה דבר ראשון.

אביר קארה: ודבר שני, אני אומר לך שאתה לא מאיים עלי.

רון כץ: רגע, אביר, תעצור.

רון כץ: אדוני - - -

אביר קארה: הימים שהייתם מפחידים אנשים במדינת ישראל הסתיימו, שתדע.

רון כץ: אביר, תירגע.

רון כץ: פעם אחרונה שמפריעים לחברי כנסת באמצע דבריהם, בפעם השנייה יוצאים מהוועדה.

רון כץ: אביר, בבקשה.

אביר קארה: בכל מקרה, יש פה לא רק פגיעה בחלשים בחברה, לא רק ביוקר המחייה, יש פה גם פגיעה ממשית בעובדים שיכולים מחר לעבוד ולקבל שכר גבוה.

אביר קארה: השכר בנמלים הוא לא שכר רעב, הוא שכר גבוה, ואם אנחנו מחר פותחים את רציף 28 באשדוד, שאני יודע שקצת יותר קשה לפתוח אותו, הוא עוד לא מוכן.

אביר קארה: אבל לפחות במפרץ חיפה שיש שם חברה פרטית שרוצה לעבוד והיא תעבוד מחר, כי יש בעל בית שצריך למקסם את הרווחים שלו.

אביר קארה: אז הוא יעבוד גם 24 שעות ביממה, ואנו נוכל, והם אומרים בעצמם: אני רוצה לפרוק.

אביר קארה: אני קורא למשרד התחבורה לא לפחד מאף אחד, לא מאיומים של שביתות ולא מדברים כאלה.

אביר קארה: אני חושב שהנושא הזה של האיומים, הגיע הזמן שגם מדינת ישראל תדע שכאשר מישהו פוגע בה בצורה כזו, זה כמו אויב שנמצא בתוכנו.

אביר קארה: אני חושב שזו תפיסת עולם אולי, אבל כמו אויב שנמצא בתוכנו, משתלט והשתלט על מדינת ישראל.

אביר קארה: אני חושב שמקרים כאלה ראוי שמדינת ישראל תדע גם להפעיל כוח כמו כל קבוצה אחרת.

אביר קארה: אגיד את זה בסיכום של הדברים: אתמול עמדו 60 אניות בחוץ, וצריך להבין שאף אחד לא רוצה לבוא לישראל.

אביר קארה: אני חושב שאם ההסתדרות רוצה לסייע לנו להוריד את יוקר המחייה במדינת ישראל, פשוט שלא תפריע להפעיל את הרציפים החדשים שעומדים במדינת ישראל ומחכים.

אביר קארה: ראיתי גם תמונות שמחכים, פשוט פנוי לחלוטין להכניס שם עוד אניות.

אביר קארה: צריך לזכור שיש הרבה מאוד חברות ספנות שלא מוכנות לבוא לישראל והן דורשות יותר כסף.

אביר קארה: מי שרוצה לפרוק בלרנקה, פורק ב-25 דולר לטון.

אביר קארה: מי שרוצה בישראל, זה 45 דולר לטון.

אביר קארה: מתמחרים את הפקק כבר מראש.

אביר קארה: הדבר הזה לא יכול להימשך, הגיע הזמן שנביא את זה לסיום.

אביר קארה: תודה רבה.

רון כץ: תודה רבה חבר הכנסת קארה.

רון כץ: נעשה סוג של דו שיח, נעבור רגע להסתדרות, נשמע אתכם, נחזור לחברי הכנסת, נגיע למשרדי הממשלה.

רון כץ: בבקשה, אבי אדרי, יושב-ראש איגוד עובדי התחבורה בהסתדרות הכללית.

אבי אדרי: לא סתם אמרתי לחבר הכנסת קארה שתסיר את החסינות, כשאתה אומר על ארגון עובדים שמייצג 850,000 עובדים במדינת ישראל שהוא אויב, שים לב באיזה טרמינולוגיה אתה משתמש, כתבתי: פושעת, הסתדרות פושעת.

אבי אדרי: זאת ההסתדרות שמייצגת 850,000 עובדים.

אביר קארה: ב-1932, האנשים שאתה לא מאמין בהם חושבים את אותו דבר.

אביר קארה: הגיע הזמן שבאמת ניישם את תורתו של ז'בוטינסקי וכן נשבור.

אבי אדרי: 850,000 עובדים שאתה פוגע בהם.

אביר קארה: אתם פוגעים בעובדים.

אביר קארה: אתה לא - - -

אבי אדרי: רק שלא יבזבז לי את הזמן, אז יהיה בסדר.

אבי אדרי: אגיד לכם משהו, אני יודע, אני מכיר את עבודת הכנסת, עבודת הכנסת היא עבודה רצינית.

אבי אדרי: יש מחלקת מחקר בכנסת, הייתי מצפה מחברת הכנסת השכל וחבר הכנסת כלפון, לפנות ליחידה המופלאה הזאת, ולעשות מחקר - - -

רון כץ: אדוני, אתה לא נותן ציונים לחברי הכנסת.

אבי אדרי: אני לא נותן ציונים, אני אומר מה אני מצפה.

אבי אדרי: לעשות מחקר כמה שביתות היו בתשע השנים האחרונות בנמלי הים.

שרן השכל: כמה שביתות איטלקיות היו?

אביר קארה: אתם לא צריכים.

אבי אדרי: איך זה משפיע.

אביר קארה: אתם חיים בשביתה איטלקית.

שרן השכל: כמה פעמים לא איישתם משמרת?

אבי אדרי: סלחי לי, זה הזמן שלי לדבר.

שרן השכל: כמה פעמים משמרת לא אוישה?

שרן השכל: אמרתם שאין עובדים.

אביר קארה: הוא אמר ב"כאן" 11 שהוא יפעל נקודתית נגד כל אנייה.

שרן השכל: למה אתם לא מאשרים למנהל הנמל לאייש את המשמרות בעובדים חדשים?

אביר קארה: אמר שיפעל אישית נגד יבואנים.

שרן השכל: למה אתם לא מאשרים תקנים?

שרן השכל: למה?

רון כץ: חברת הכנסת השכל, קריאת ביניים זה בסדר - - -

שרן השכל: מדבר איתי על שביתות, אבל הוא עושה את זה בצורה איטלקית.

שרן השכל: נו בטח.

רון כץ: בואו ניתן לו לסיים את מה שהוא רוצה להגיד.

אבי אדרי: אמרתי שכבר בחסות החסינות אפשר להגיד הכול.

אבי אדרי: זה העניין, זה הבעיה.

אבי אדרי: תסירו חסינויות ובוא נבחן את זה במבחן משפטי.

שרן השכל: על זה?

שרן השכל: אתה חושב - - -

אבי אדרי: על מה שאת רוצה, על מה שכתבת, על המכתב שלך אני מוכן.

רון כץ: אני מבין שלהסתדרות אין מה לומר לדיון כאן חוץ מלנסות ולהשתלח בחברי כנסת.

אביר קארה: מה פתאום, הוא בכלל לא רוצה.

אביר קארה: הוא רוצה כמו שהוא פועל נגד הציבור יום יום, הוא רוצה לפעול נגד חברי כנסת.

אביר קארה: פה התהפכו היוצרות, מדובר בבן אדם שחושב שהוא מנהל את מדינת ישראל.

רון כץ: חבר הכנסת קארה, אני רוצה שתישאר איתנו לאורך כל הדיון.

יום טוב חי כלפון: המענה שלך אומר דרשני, במקום לתת לנו את הנתונים, אתה תוקף את חברי הכנסת שיוזמים את הדיון.

רון כץ: חבר הכנסת כלפון.

יום טוב חי כלפון: המענה שלך אומר דרשני, אתה תוקף את חברי הכנסת במקום לענות לעניין.

יום טוב חי כלפון: זה אומר הכול עליך.

רון כץ: חבר הכנסת כלפון, אתה יוזם הדיון, קריאה ראשונה לחבר הכנסת כלפון.

אביר קארה: זה אותו בן אדם שאמר - - -

רון כץ: אביר, אתה כבר בקריאה ראשונה, די.

אביר קארה: רק חשוב לי דבר אחד לתקן - - -

רון כץ: לא, תן לו לסיים לדבר.

רון כץ: די.

אביר קארה: הבן אדם הזה אמר ב"כאן" 11, שהוא יפעל נקודתית נגד יבואנים במדינת ישראל שיפרקו בנמל חיפה.

יעקב מרגי: אביר, תן לקיים דיון.

אביר קארה: אתה מדבר על פושעים?

רון כץ: חבר הכנסת קארה, קריאה אחת וחצי, תירגע.

אבי אדרי: אני רוצה לצטט את מה שאמר אתמול ההירארכיה הכי בכירה בעולם הכלכלי בישראל שזה שר האוצר.

אבי אדרי: שר האוצר אמר, טרי-טרי מאתמול, בראיון לרשת ב': הגורמים של עליות המחירים הם עלויות ההובלה הימית.

יעקב מרגי: הוא אמר גם שהקניונים מלאים, אז מה?

אבי אדרי: למה להפריע לי?

יעקב מרגי: מותר לי.

רון כץ: חבר הכנסת מרגי.

רון כץ: מותר לו, מותר לו קריאת ביניים, זה בסדר.

יעקב מרגי: מה שאסור לך, לי מותר.

רון כץ: נכון, אבל לא צריך - - -

יעקב מרגי: בשולחן הזה כן.

רון כץ: האדון צריך להמשיך בדיון.

רון כץ: קריאת ביניים זה בסדר.

רון כץ: בבקשה.

אביר קארה: אתם לא מבינים שהוא חושב שהוא המעסיק שלי שלנו, ההסתדרות.

אבי אדרי: גם המעסיק שלי.

אבי אדרי: אל תתבלבל.

רון כץ: חברים, הוא לא מצליח לסיים משפט.

רון כץ: יש לך שני משפטים, תתמצת את מה שאתה רוצה להגיד.

רון כץ: אתה מבזבז את הזמן בהשתלחות בחברי כנסת.

אבי אדרי: אני לא מבזבז.

רון כץ: אז הנה, יש לך דקה, תסיים, תגיד מה שאתה רוצה להגיד.

אבי אדרי: עלויות ההובלה הימית גבוהות בערך פי שמונה ממחיריהן הממוצעים בתקופה שלפני מגפת הקורונה.

אבי אדרי: אלה עובדות.

אבי אדרי: אלה עובדות.

אבי אדרי: איפה ההסתדרות פה אשמה?

אבי אדרי: אני לא מבין.

אבי אדרי: המחיר הממוצע - - -

יעקב מרגי: דבר על התורים.

אבי אדרי: המחיר הממוצע - - -

יעקב מרגי: דבר על היעילות בנמלים.

יעקב מרגי: אתה מדבר איתי על יוקר מחייה?

רון כץ: חבר הכנסת מרגי, תהיה לך - - -

אבי אדרי: אלה עובדות ליוקר המחייה.

אבי אדרי: לא רק ספקולציות.

רון כץ: חברי הכנסת, לכולכם תהיה הזדמנות לדבר.

רון כץ: תנו להם להשיב.

אבי אדרי: להמחשה: יבוא מכולה ממזרח אסיה לים התיכון עלה בשנה האחרונה ב-500%.

אבי אדרי: מ-2,000 דולר ל-14,000 דולר.

אבי אדרי: איפה ההסתדרות פה אשמה?

אבי אדרי: בדיון בוועדה הזו, לא ועדה אחרת, דנה דובר, מאגף תקציבים אומרת: מה שגורם ליוקר בעלויות ההובלה הם המחסור במכולות שמביא לעלייה של מחיר פר מכולה.

אבי אדרי: לא ההסתדרות.

אבי אדרי: בעקבות משבר הקורונה, השוק העולמי סובל מהיצע נמוך של כוח אדם בעוד שבמקביל, ביקושים מוגברים לסחורות, בכך נוצר צוואר בקבוק שסחורות בנמלים רבים בעולם שהוביל לעליית מחירים בכל סוגי השילוח.

אבי אדרי: הנפט, הגז והחשמל מתייקרים בכל העולם, זה גם מה שאמר שר האוצר.

אבי אדרי: 50% מעליות המחירים האחרונות נגרמו עקב עליות במחירי האנרגיה.

אבי אדרי: נדב פודולר, מנהל תחום צוות מאקרו ותחזיות, יושב פה בוועדה הזאת ואומר: שכל הסיפור של הגודש בנמלים, מסתכם ב-0.1%.

אבי אדרי: ואם אני לא טועה, אחד מחברי הכנסת אמר – בוא נפזר את הוועדה אם זה זה.

אבי אדרי: בואו נעסוק בעובדות.

אבי אדרי: העומסים בנמלים נמצאים רק בתחום של מטען כללי בלבד.

אבי אדרי: היה זינוק חריג, לא קשור להסתדרות, ב-20.2% בהיקף המטען הכללי ששונע לישראל.

אבי אדרי: מדובר בשיא של כל הזמנים בתנועת מטען כללי בישראל.

אבי אדרי: זאת תופעה עולמית.

אבי אדרי: מה הקשר להסתדרות?

אבי אדרי: עלייה בהיקפי הבנייה – 8.2% לעומת השנה שעברה.

אבי אדרי: מה קשורה פה ההסתדרות?

אביר קארה: אף אחד לא טען שאתה קשור לעליית המחירים בכל העולם.

קריאה: - - -

אבי אדרי: על מה אתם מלינים?

אביר קארה: בגופך, אתה, הדבר יחיד שאתה עושה זה לא לתת לעבוד ברציפים אחרים.

רון כץ: חבר הכנסת קארה - - -

יעקב מרגי: אביר, אנחנו מתאפקים ואתה קופץ כל שניה.

אביר קארה: אבל זה קשקושים.

יעקב מרגי: אז גם אני מתאפק, גם לי יש מה לומר, לא רק לך.

רון כץ: חבר הכנסת מרגי, תודה לך.

רון כץ: אביר, אני מבקש ממך פעם אחרונה לגלות איפוק.

יעקב מרגי: כל דיון ככה איתו.

יעקב מרגי: תפסיק כבר.

רון כץ: בבקשה, אבי.

אבי אדרי: אני מפנה אתכם, לא לדברים שלנו אלא למנהל רשות הספנות והנמלים – הרספ"ן – זו הדמות הכי בכירה בעולם הנמלים.

אבי אדרי: הוא ישב בוועדה הזאת ומה הוא אמר: רובם ככולם מוצרי צריכה, דהיינו, מה שהאזרח הקטן צורך מגיעים באניות מכולה, ושם אין עיכוב בכלל.

אבי אדרי: לא אבי אדרי אומר את זה, לא ההסתדרות אומרת את זה.

רון כץ: אבי, משפט אחרון.

אבי אדרי: הייתי שמח שאם הייתי - - -

רון כץ: יש לנו המון דוברים, זה נושא שכולם רוצים להביא פה.

רון כץ: בבקשה אבי, משפט אחרון.

רון כץ: אני רוצה לשמוע גם את נציגי הממשלה שנמצאים פה לתת תשובות.

אבי אדרי: אין בעיה, אשים את הניירות בצד.

אבי אדרי: אני חי בעולם של עובדות.

אבי אדרי: כשמביאים אותי לוועדה כזו, מביאים את ההסתדרות לוועדה כזו, באים עם עובדות.

אבי אדרי: הייתי מצפה שיגידו כמה שביתות היו בנמלים - - -

אביר קארה: אתה לא יכול - - -

רון כץ: אביר, אף אחד לא מגיב, אף אחד לא מגיב.

אביר קארה: סליחה, אבל הוא לא יכול לשבות, יש צו של בית משפט, בגלל זה הוא לא שובת.

רון כץ: אביר - - - אבי, בבקשה.

אבי אדרי: אני מצפה, לא צריך להיות בבית משפט, בתי הדין - - -

אביר קארה: יש לך צו לא לשבות.

רון כץ: אביר, תגיד אחרי זה מה שתרצה.

אבי אדרי: בתי הדין במהלך תשע השנים האחרונות דנו בכל מה שהיה בנמלים.

אבי אדרי: אין שום שביתה בנמלים, אין שום עיצומים בנמלים.

אבי אדרי: האירועים באים ממקום אחר ומניתי רק את חלקם.

אבי אדרי: עכשיו מה לעשות, אנחנו שותפים, ואני אומר את זה לכל חברי הוועדה, אנחנו שותפים לכל מה שתרצו.

אבי אדרי: אבל לא באים מהמקום שבאתם: ההסתדרות – הפכתם אותנו לארגון פשע.

אבי אדרי: מארגון שדואג ונלחם למען העובדים, הפכתם אותנו לארגון פשע.

אבי אדרי: מה שהייתי מצפה הוא שתבואו עם עובדות, תבואו עם רעיונות, אנחנו כאן, אנחנו יודעים להיות שותפים.

יעקב מרגי: תתאפק, תשמע.

אבי אדרי: באהבה גדולה.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: אני רוצה להוריד את הלהבות, ולעבור למשרד התחבורה שנמצאים אתנו.

רון כץ: נמצאת אתנו, עורכת הדין סיגלית ברקאי.

יעקב מרגי: שנייה, עצה: משרד ממשלתי צריך עובדות להגיב אליהם.

רון כץ: אני רוצה שיגיבו למה שאמרנו עכשיו, לדברים האלה, ואז נעבור לחברי הכנסת עוד פעם.

יעקב מרגי: אמרנו לסירוגין.

יעקב מרגי: אז אחד אחד עושים.

רון כץ: נשמע את עורכת הדין ברקאי ואחרי זה נעבור לחברי הכנסת.

רון כץ: בבקשה.

סיגלית ברקאי-וקאיל: אני מעבירה את זכות הדיבור לצביקה שפירא, מרספ"ן.

יעקב מרגי: אל תפחדו, תאמרו.

יעקב מרגי: ממילא לא תעזרו כלום, לא מעניין אתכם, הנמלים לא מעניינים אתכם.

רון כץ: מרגי, בבקשה.

רון כץ: יש לך דקה וחצי, שמעת את הדברים, אנו עוד נחזור עוד כמה פעמים, בגלל זה אנחנו נהיה תמציתיים.

יעקב מרגי: הם מבוהלים, תרגיע אותם.

רון כץ: בבקשה.

צביקה שפירא: קוראים לי צביקה שפירא, מנהל אגף כלכלה וקשרי חוץ ברשות הספנות והנמלים ממשרד התחבורה.

צביקה שפירא: רציתי להתחיל ולומר, שזה ההתחלה וגם השורה התחתונה שלנו שאנחנו חושבים, כמובן בישראל כמו בכל העולם יש עלייה גדולה מאוד בביקושים, וזה משהו שלא חווינו אותו כבר הרבה זמן, אבל להערכתנו עיקר הבעיה היא בעיקר מחסור בעובדים, בכוח אדם מקצועי וזמין.

צביקה שפירא: ונכון, גם קודמי מקודם אמרו, וכולם יודעים שאין כמעט עיכובים בתחום של הספנות הקווית, של המכולות.

צביקה שפירא: ועיקר העומסים ניכרים בעיקר במטען הכללי ואלו אניות ש - - -

שרן השכל: למה במטען הכללי ולא באחרות?

צביקה שפירא: אני חוזר למה שאמרתי בהתחלה - - -

יעקב מרגי: יש תור תפעולי.

יעקב מרגי: סוד כמוס.

שרן השכל: רק נמל אחד יכול לתפעל את זה, אין תחרות.

רון כץ: שרן, זאת הערת ביניים טובה.

שרן השכל: יש להם מונופול על המכולות הכלליות.

אביר קארה: כל מה שצריך לדבר זה על הפיל שבחדר.

שרן השכל: אז צריך בסך הכול לפתוח את זה גם לנמלים האחרים.

שרן השכל: למה הם לא פותחים?

רון כץ: חברים, שרן, בואו ניתן להשלים משפט, אחרי זה לכולכם יש זכות דיבור.

שרן השכל: שאלתי שאלה.

רון כץ: שאלה זה טוב, אבל אחרי זה זה נהיה דו שיח.

רון כץ: בבקשה, לסיכום.

צביקה שפירא: לגבי התור התפעולי, אני רוצה לענות לחברת הכנסת המכובדת שהתור התפעולי קובע רק את סדר הכניסה והיציאה.

צביקה שפירא: הבעיה היא שכשמגיעים לרציפים, אז בעיקר בתחום של אניות המטען הכללי לדוגמה, כשנותנים שם בקושי צוות אחד.

צביקה שפירא: נותנים צוות אחד ולא בכל המשמרות.

צביקה שפירא: לעומת זאת במכולות מקבלים הרבה יותר תשומות.

שרן השכל: אז למה אתם לא מאפשרים לנמל הצפוני גם לפרוק את המטען הכללי?

צביקה שפירא: אני חושב שאם היית - -

אביר קארה: אתם מתנגדים.

צביקה שפירא: - - קוראת קצת עיתונים, אז בנמל הצפוני, למי את מתכוונת ל-SIPG ?

צביקה שפירא: למי את מתכוונת?

שרן השכל: כן.

צביקה שפירא: אז נפרקו שם.

צביקה שפירא: יש לנו את מר צוקרמן, שהוא מהנמל הצפוני, ונפרקו שם גם אניות של מטען כללי לאחרונה, וגם בנמל הדרום.

רון כץ: בנושא הזה נמצא איתנו הנציג הרלוונטי שיענה.

רון כץ: תודה רבה.

אביר קארה: רגע, רגע, צריך משהו פרקטי, אין משהו פרקטי?

אביר קארה: משרד התחבורה?

יעקב מרגי: אביר קארה, אתה לא מנהל את הדיון.

יעקב מרגי: אנחנו מחכים, עם כל הכבוד.

רון כץ: רגע, אביר.

רון כץ: אנחנו חוזרים לחברי הכנסת, חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה אדוני היושב-ראש, תודה רבה למבקשי הדיון המהיר, אני רוצה רק להגיד לכם שאין לי ספק שהכוונות שלכם הן כוונות טובות, וכוונות נכונות וגם דחופות.

אורי מקלב: אבל אני חושב שהכותרת ששמתם בבקשה היא לא נכונה, והעובדה עכשיו שאנחנו נמצאים בדיון עכשיו, האם ההסתדרות היא ארגון פשע או לא – לא לשם אנחנו רוצים לכוון.

אורי מקלב: לא בזה נפתור את הבעיה.

אורי מקלב: יש לנו בעיה.

אורי מקלב: ואנחנו יודעים שאנחנו צריכים ללמוד מהשועל, השועל בשונה משאר החיות, בא ואמר:

אורי מקלב: אני לא באתי לריב עם השומר, באתי לאכול את הענבים שבתוך הכרם.

אורי מקלב: והוא מצא את הדרכים ועשה הכול כדי להגיע לזה, ולשמה הוא חתר.

אורי מקלב: אין ספק שאנחנו נמצאים בתקופה בין-לאומית קשה בכל נושא ההובלה, אבל דווקא בגלל התקופה הקשה – וגם תקופה שהיא לא הולכת להיפסק כפי שזה נראה ולפי התחזיות, היא הולכת להימשך, ואולי אפילו להתגבר – דווקא אז אנחנו צריכים להיכנס ולראות איך אנחנו פותרים.

אורי מקלב: גם עם משא ומתן נכון ויעיל ומהיר, ולפעמים צריך להקריב משהו ולתת ולהתגמש במשא ומתן כדי להגיע.

אורי מקלב: הבעיה היא כל כך חמורה, וצריך לפתור, והעלויות הן כל כך גבוהות ומשפיעות מאוד, עד שזה התחיל מאוד להיות שאי אפשר היום לשחק כמו שאתה משחק במשחקים הרגילים, צריך לשבת ליד השולחן בשעת חירום, איך שמנהלים משא וממן.

אורי מקלב: וראינו, היו קבוצות חזקות במשק, כמו חברת חשמל, אנחנו היום נמצאים במקום אחר - - -

יעקב מרגי: הן עדיין חזקות.

אורי מקלב: אבל עדיין מבחינת הצרכן אנחנו נמצאים במקום אחר.

אורי מקלב: אני לא אמרתי שאין בעיות, אבל נמצאים במקום אחר.

אורי מקלב: ויש אפשרות גם למשא ומתן, ואנחנו צריכים ללוות עם תמריצים, גם להשקיע, גם בחקיקה.

אורי מקלב: צריך לשנות את המצב.

אורי מקלב: עכשיו התקופה שצריך לשנות את המצב, ולא רק אנחנו היום הולכים באיזה סוג של התמודדות ואנחנו נמצאים באותו מצב.

אורי מקלב: המצב החמור שיש, הוא צריך להביא אותנו לצאת מההסדרים הרגילים שלנו ומההתנהלות הרגילה ולנהל בנוהל חירום ולהגיע לפתרונות.

אורי מקלב: אפשר להגיע לפתרונות.

אורי מקלב: הכנסת היום בנויה, קואליציה ואופוזיציה, היא בנויה היום דווקא עכשיו, בגלל שקורים הדברים האלה להוליך מהלכים שיכול להיות שבתקופות אחרות לא היה אפשר לעשות.

אורי מקלב: אני חושב שצריך לציין את האופוזיציה שהיא בעניין הזה יכולה להיות הרבה יותר גמישה למהלכים חוקתיים ודברים של שינויים מבניים ודברים, שאנחנו יכולים לעשות את זה עכשיו ואת זה צריך לעשות.

אורי מקלב: ולא היום לבוא ולריב עם ההסתדרות או מה שזה, אנחנו צריכים להתחבר אליה ולדעת שארגון העובדים, הם לא גוף שאנחנו צריכים לראות אותם כאויבים.

אורי מקלב: תודה.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: חבר הכנסת יעקב מרגי.

יעקב מרגי: תודה אדוני היושב-ראש, תודה לחברי הכנסת היוזמים, אני חושב שאני מצטרף לכך שהכותרת עושה עוול עם המצוקה ועושה חסד עם הרבה גורמים שהם לא פחות אחראים.

יעקב מרגי: ההסתדרות עם כל הכבוד, כל הכבוד לך, ציינת את כל הבעיות של המשק והכלכלה העולמית והגלובאלית, הכול טוב.

יעקב מרגי: שכחת רק לציין דבר אחד, ביושר, ביושר היית אומר: היינו צריכים לאלץ אתכם לקלוט עובדים, היינו צריכים משא ומתן כדי שתסכימו לקלוט עובדים בנמל אשדוד, 50 עובדים בקושי, כשביקשנו 150 עובדים כדי לשחרר את הפקק.

יעקב מרגי: אני שומע: מצב עולמי, מצב עולמי.

יעקב מרגי: אם הייתי מנהל יחידה כלכלית, מפעל, ואחד ממנהלי האגפים שלי יגיד לי: תשמע, השתנה המצב, השתנה המצב, ואני הייתי מקבל "פריז", הייתי מפטר אותו.

יעקב מרגי: זה מה שקרה שנה וחצי-שנתיים ויותר.

יעקב מרגי: אנחנו זועקים, אני מקיים פה דיונים – את משרד התחבורה זה לא מעניין.

יעקב מרגי: באחד השלבים, השרה אמרה לי: פתרנו את הבעיות, אין תורים בנמלים.

יעקב מרגי: אמרתי לה: מהבית אני רואה את הארובות ואת התור ואת אומרת שפתרתם?

יעקב מרגי: רבותי, זה פוגע בכלכלה הישראלית, אתה יכול למכור ב-0.000 מיקרון של שקל, אבל זה פוגע.

יעקב מרגי: זה פרמטר שמוסיף ליוקר המחייה.

יעקב מרגי: כן, תתגמשו.

יעקב מרגי: בהוראת שעה לשנה-שנתיים עד שייפתר המשבר, תגייסו עובדים.

יעקב מרגי: אל תפריעו.

יעקב מרגי: אף אחד לא אומר שאתם אויבים.

יעקב מרגי: אבל לפעמים אתם מגזימים.

יעקב מרגי: בקטע הזה של הנמלים אתם מגזימים.

יעקב מרגי: לא נותנים כתף, לא נחלצים תחת האלונקה.

יעקב מרגי: אני אומר לך אדוני היושב-ראש, זה לא מזיז, שרן, אמרת דיון קריטי – איזה קריטי?

יעקב מרגי: שרת התחבורה, זה מעניין אותה?

יעקב מרגי: היא לא יודעת אפילו שיש דיון היום.

יעקב מרגי: שרת הכלכלה, זה מעניין אותה?

יעקב מרגי: זה הליבה של הכלכלה הישראלית.

יעקב מרגי: זועקים היבואנים כבר שנה וחצי.

יעקב מרגי: משלמים הון תועפות.

יעקב מרגי: נתקעים בלי חומרי גלם.

יעקב מרגי: את מי זה מעניין?

יעקב מרגי: אבל מה לעשות, זה לא תופס כותרת.

יעקב מרגי: תאמיני לי, אני כיושב-ראש ועדת כלכלה, לא יתכן, אין נושא, אין נושא שבא לדיון בשולחן המכובד הזה, כבר ארבע פעמים – והבעיה ממשיכה ומחריפה עוד יותר.

יעקב מרגי: מוכרים לי פה לוקשים.

יעקב מרגי: תתכנסו, יש משבר?

יעקב מרגי: הגדולה של המוח האנושי היא להיכנס למשבר ולפתור אותו.

יעקב מרגי: לגייס בהוראת שעה, אף אחד לא ייקח לך תקנים.

יעקב מרגי: אף אחד לא ישבור לך את ההסכם הקיבוצי.

יעקב מרגי: זה שיש כשל כזה זה בעיה רבותי.

יעקב מרגי: כל רצועת החוף שלנו – כמו מגרש החנייה של איכילוב.

יעקב מרגי: תפתרו.

יעקב מרגי: יש משהו, הנציחו אותו לפני 70 שנה – תור תפעולי.

יעקב מרגי: זה לא קודש קודשים.

יעקב מרגי: תפתחו אותו, תלמדו.

יעקב מרגי: תייעלו את הנושא הזה.

יעקב מרגי: זה לא יעיל.

יעקב מרגי: נמל אשדוד לא יעיל.

יעקב מרגי: לא יעיל וצריך להכיר בזה.

יעקב מרגי: הוא לא יעיל.

יעקב מרגי: ואף אחד לא רוצה לשמוע את זה.

יעקב מרגי: העבודה בנמלים לא יעילה.

יעקב מרגי: צריך להבין את זה.

יעקב מרגי: אנחנו משלמים בזה.

יעקב מרגי: וששונאים להגיע לפה, ושחברות לא רוצות לשלח לפה, זה בגלל זה.

יעקב מרגי: רבותי, הבעיה היא יותר חמורה מרק יוקר המחייה באופן המידי.

יעקב מרגי: אף אחד לא רואה את זה.

יעקב מרגי: זה לא מעניין אותם.

יעקב מרגי: ואני אומר, יום אחד צריכה ליפול הודעת סיכום קשה.

יעקב מרגי: אני אומר לך, אני ממליץ ומבקש – הודעת סיכום קשה.

יעקב מרגי: ובדיון הבא, שלושת השרים האלה: אוצר, כלכלה ותחבורה, שישימו את הפתרון.

יעקב מרגי: אם לא ישימו פתרון, שיבואו לדיון ויסבירו.

יעקב מרגי: תודה.

רון כץ: תודה רבה, אדוני.

רון כץ: הצטרף אלינו לזום, רון תומר, נשיא התאחדות התעשיינים.

רון תומר: שלום.

רון תומר: תודה רבה, חבר הכנסת רון כץ, יושב-ראש הוועדה, ותודה מקרב לב לחברת הכנסת השכל ולחבר הכנסת כלפון על העלאת הנושא החשוב מאוד הזה.

רון תומר: אגיד גם שאני כמעט מצטרף לכל דבריו של חבר הכנסת מרגי, שבאמת מדבר לבו ובאמת מילה, מילה, אני יכול לחזור על דבריו, ולכן אקצר ואגע בנושאים אחרים.

רון תומר: קודם כל אני חייב לומר: חבריי בהסתדרות – טעיתם.

רון תומר: תמיד צריך להילחם על זכויות עובדים, אבל זה לא המקום, זה לא נכון.

רון תומר: אנחנו נמצאים פה בסיטואציה שאם הייתם מנצחים במלחמה שלכם, ובית משפט היה נותן צו מניעה, הראשונים להיפגע זה העובדים.

רון תומר: זה העובדים במפעלים שלנו שאין חומרי גלם ולפעמים עובדים חלקית כי אין את הדבר הזה.

רון תומר: זה המוצרים שמתייקרים, מי קונה את המוצרים?

רון תומר: העובדים.

רון תומר: אם תעשיות הבנייה שלנו עומדות כי אין מתכת ואין גושי גבס וכך הלאה, מדד מחירי הדירות עולה.

רון תומר: מי קונה דירות?

רון תומר: העובדים.

רון תומר: ולכן אם אתם באמת בעד העובדים, תהיו איתנו.

רון תומר: לא פוגעים בכם, התור הזה לא נגמר, התור הזה לא ייגמר.

רון תומר: אבל בדבר אחד חשוב אני רוצה – אני חושב שדובר מספיק על הטעות של ההסתדרות, ואני שמח שבית משפט נתן לנו פה גיבוי, ואני בטוח שבאפריל ייתן צו מניעה קבוע, לא רק זמני.

רון תומר: אבל אני רוצה לתקן את חבר הכנסת מרגי בדבר אחד: הוא ציין שלושה משרדים – אוצר, כלכלה ותחבורה.

רון תומר: משרד האוצר ומשרד הכלכלה איתנו לגמרי, שרת הכלכלה, חלק מהעניין שבעצם נפרקה אנייה ראשונה ברציף שש בנמל הצפון, היה בגלל התערבות משרד הכלכלה ומשרד האוצר.

רון תומר: מי שלצערי לא איתנו זה משרד התחבורה.

רון תומר: ואני אומר עוד פעם: הוא לא איתנו כי כבר במשך חודשים הבעיה הזו קיימת.

רון תומר: ומי נפגע מזה?

רון תומר: המעמד הנמוך, המעמד החלש.

רון תומר: שרת התחבורה בעיקרון מובילה מפלגה ששמה על דגלה את יוקר המחייה – את גורמת לו.

בצלאל סמוטריץ': ועוד מפלגת פועלים.

רון תומר: לכן אגיד דבר אחד, כבוד היושב-ראש:

רון תומר: אנחנו הולכים להשיק ונפרסם את זה החל מהיום, מדד חדש, מדד שבועי.

רון תומר: אנחנו נקרא לו מדד שרת התחבורה.

רון תומר: המדד הזה יציין פעם בשבוע, את ממוצע האניות שממתינות מחוץ לנמל ואת העלות שלהם למשק.

רון תומר: כדי שאף אחד לא יוכל להגיד לא ידעתי, שאף אחד לא יוכל לעשות "טיק טוק" ולהגיד: אין פקקות בנמלים.

רון תומר: כאשר המדד מראה שיש שהוא שובר שיאים ומדובר על עשרות אניות.

רון תומר: ממשלת ישראל רוצה לפתור.

רון תומר: משרד האוצר והכלכלה רוצים לפתור.

רון תומר: נמלים ריקים קיימים.

רון תומר: בית המשפט לעבודה נתן צו מניעה, אי אפשר לעצור את הפריקה ברציפים החדשים.

רון תומר: תעשו את זה.

רון תומר: תורידו.

רון תומר: אבי אדרי – 70 אניות ממתינות.

רון תומר: זה לא יאמן, זה לא יכול להיות, זה פוגע בחלשים שבחלשים.

יעקב מרגי: הפכתם אותנו למדינת עולם שלישי.

רון כץ: חברי הכנסת יכולים להעיר הערות ביניים, כל השאר לא.

רון כץ: בבקשה, אדוני.

רון תומר: צריך לעזור לאותם אנשים קשי יום.

רון תומר: אתם תוקפים עסקת חבילה טובה שההסתדרות הייתה צד לה כמובן.

רון תומר: מפלגת העבודה, התראיינה היום בכל מקום לסקל עסקת חבילה טובה ומאוזנת שבאה להעלות את שכר המינימום, להוריד ולהקל על השכבות הקשות ובו בזמן היא מעלה עליהם עלויות.

רון תומר: חברים, עד כאן.

רון תומר: בואו נעזוב את הפופוליזם.

רון כץ: משפט סיכום, אדוני.

רון תומר: נעשה את הנדרש.

רון תומר: אני רק אגיד דבר אחד: שאף אחד לא יחשוב שזאת גזרת שמים.

רון תומר: הכול בידנו.

רון תומר: לשמחתי נושא ההסתדרות נפתר על ידי בית המשפט לעבודה.

רון תומר: עכשיו הכול על משרד התחבורה.

רון תומר: ברצותם, הפקק ייגמר והמחירים ירדו והתחרות תגדל.

רון תומר: ברצותם הפקק יישאר ואנחנו נתבע בים, יחד עם התור התפעולי של האניות.

רון תומר: הכול ברצותם.

רון תומר: - - - שרת התחבורה, החל מהיום יפורסם פעם בשבוע, תעקבו אחרי זה, תראו את המצב.

רון תומר: ושכל אחד יבין מה שהוא מבין בזה.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: רגע לפני שנמשיך עם דברי חברי הכנסת, לחברת הכנסת השכל יש שאלה למשרד התחבורה, בבקשה.

שרן השכל: אני מבינה שאחת הבעיות היא ברציף שבע ושמונה, שהיום אתם מאשרים להם אך ורק פריקה של אולי אנייה אחת או שתיים.

שרן השכל: מה התפוסה המקסימלית שאתם יכולים להכיל שם כדי להביא עוד אניות לפריקה שם?

שרן השכל: ולמה לא עושים את זה?

יעקב מרגי: צריך לשאול את רספ"ן.

צביקה שפירא: את מתכוונת לרציף שבע-שמונה בנמל המפרץ?

שרן השכל: כן.

צביקה שפירא: רציף שבע-שמונה, עדיין עוד לא הופעל.

שרן השכל: למה הוא עדיין לא הופעל?

שרן השכל: בהחלטה שלכם או שהם מוכנים לפעול?

צביקה שפירא: במסגרת - -

שרן השכל: אתם מוכנים כבר לפעולה?

שרן השכל: מוכנים.

ישראל נורמנד: מחר בבוקר, מחר בבוקר הם יכולים לעבוד.

שרן השכל: אוקיי.

צביקה שפירא: במסגרת כתב ההסמכה וגם במסגרת החוזים שהיו במכרז ש-SIPG זכו, השטח נחלק לשניים והרציפים האלה לא מיועדים להפעלה בשלב הראשון.

שרן השכל: זאת אומרת שבגלל שאתם בעצם מסרבים לפתוח את רציפים שבע ושמונה לכניסה של אניות.

צביקה שפירא: את מכניסה לי מילים לפה.

רון כץ: לא, חברת הכנסת שאלה שאלה, תענה לפי מה שאתה הבנת את השאלה.

אביר קארה: בקיצור, למה אתם לא חותמים להם להתחיל לעבוד?

רון כץ: חבר הכנסת קארה, יש פה דיון ענייני.

רון כץ: רגע, היא שאלה שאלה, תן לה תשובה.

צביקה שפירא: אף אחד לא מונע, לכל דבר יש את הזמן שלו, אני חוזר ואומר: הבעיה היא לא התשתיות.

צביקה שפירא: אנחנו מכבדים הסכמים, ואנחנו פותחים את המשק לתחרות ביחד עם שאר המשרדים.

צביקה שפירא: וראי שנכנסים אניות, ואני מהחלון שלי רואה מדי בוקר, ואני לא - - -

יעקב מרגי: כל אחד רואה מה שהוא רוצה לראות.

יעקב מרגי: יש מי שרואה את הנכנסים ויש מי שרואה את העומדות.

רון כץ: תודה חבר הכנסת מרגי.

שרן השכל: ויש מי שמכבד את ההסכמים ויש מי שמפר את ההסכמים.

שרן השכל: וכשאתה מפר את ההסכמים, יש מי שעדיין דואגים לשמור על אותם ההסכמים.

רון כץ: אני רוצה לשאול שאלה: מתי הנמלים החדשים אמורים להיכנס לעבודה באופן מלא?

רון כץ: יש תאריך כזה?

צביקה שפירא: הנמלים החדשים בחיפה ובאשדוד נכנסו - -

שרן השכל: למכולות כלליות?

רון כץ: לכלליות?

רון כץ: כולל הכול, באופן מלא?

צביקה שפירא: - - לעבודה לפני מספר חודשים.

צביקה שפירא: אושר להם לעבוד כי הם קיבלו את כתב ההסמכה המלא שמאושר על ידי שר התחבורה.

שרן השכל: אבל עכשיו אמרת שהם לא יכולים להביא מטען כללי.

צביקה שפירא: הם יכולים, ולראיה נכנסו אניות של מטען כללי ב - - -

רון כץ: אחדד: לפי מה שאתם אומרים – יש לך תשובה?

סיגלית ברקאי-וקאיל: כתב ההסמכה של החברה שמפעילה את נמל הדרום וגם של החברה שמפעילה את נמל המפרץ מאפשר לכל אחת מהחברות האלה, לתת שירותים, וקובע כשרות חובה, מתן שירותים למטעני מכולות, והוא מאפשר להם כשירות רשות, גם לתת שירותים למטען כללי.

סיגלית ברקאי-וקאיל: זה לשיקול דעת החברה.

סיגלית ברקאי-וקאיל: כרגע - - -

רון כץ: וזה מהיום?

סיגלית ברקאי-וקאיל: זה כתב ההסמכה.

סיגלית ברקאי-וקאיל: את נמל המפרץ לפני כמה חודשים התחילו להפעיל.

סיגלית ברקאי-וקאיל: נמל הדרום לפני כמה שבועות והם יכולים להפעיל - - -

שרן השכל: אבל למיטב ידיעתי, מאפשרים להם להביא רק שתי אניות בשבוע.

ישראל נורמנד: לא, הם לא נותנים לך תשובה על הרציפים שבסמכותם - - -

רון כץ: אדוני, יהיה לך זמן להתייחס.

ישראל נורמנד: הם רק לא נותנים לך את התשובה האמתית.

רון כץ: הבנתי.

רון כץ: בגלל זה אנחנו מחדדים את השאלה.

ישראל נורמנד: צביקה, תגיד שאתה מחר יכול להפעיל 1,200 מטר רציפים.

רון כץ: לא, זה לא דו-שיח.

רון כץ: קיבלנו את התשובה.

רון כץ: חבר הכנסת בליאק, בבקשה.

ולדימיר בליאק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, הממשלה הזאת שמה לעצמה כאחת המטרות החשובות שלה את המאבק ביוקר המחיה.

ולדימיר בליאק: מדינת ישראל היא מדינה יקרה, היא הייתה יקרה לפני הקמת הממשלה הזאת, והיא יקרה עוד יותר היום.

ולדימיר בליאק: אנחנו מדברים הרבה ואנחנו בוכים על מחירי הפסטה ועל העלאת מחירי הדיור, ואין לנו שום בעיה לזרוק 50 מיליון שקל לפח כל יום.

ולדימיר בליאק: כל יום 50 מיליון שקל.

יעקב מרגי: למים.

ולדימיר בליאק: או למים.

ולדימיר בליאק: וההסתדרות אומרת לנו שאין שביתות אז הכול בסדר.

ולדימיר בליאק: ומשרד החבורה אומר שיש זמן לכל דבר.

ולדימיר בליאק: אבל אין לנו זמן.

ולדימיר בליאק: האזרחים שלנו נחנקים היום.

ולדימיר בליאק: לא יכול להיות דבר כזה, אנחנו רואים את התור הבלתי נגמר הזה של האניות.

ולדימיר בליאק: מדינה מתוקנת לא יכולה להתנהל כך.

ולדימיר בליאק: אני מסכים לחלוטין עם סגן השר קארה בהקשר הזה.

ולדימיר בליאק: אנחנו לא יכולים להתנהל בצורה כזאת.

ולדימיר בליאק: אני לא יודע מי אשם, אנחנו צריכים להגיע פה לעמק השווה ולפתור את הבעיה הזאת.

ולדימיר בליאק: רק שאין לנו זמן יותר.

ולדימיר בליאק: אין לנו זמן יותר ואנחנו חייבים להפעיל תחרות בנמלים ולפתור את הבעיה הזאת עכשיו.

ולדימיר בליאק: עכשיו.

ולדימיר בליאק: המצב הזה פשוט בלתי נסבל.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

רון כץ: תודה רבה אדוני.

רון כץ: אני חורג ממנהגי משיטת הפינג פונג, כיוון שיושב פה חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', ואז אנחנו נחזור ישר ל - - -

יעקב מרגי: שר התחבורה לשעבר.

רון כץ: שר התחבורה לשעבר.

רון כץ: ואז נחזור למשרדים ולנציגים שהגיעו.

רון כץ: בבקשה, חבר הכנסת סמוטריץ'.

ישראל נורמנד: היה שר מעולה.

רון כץ: אל תתנו ציונים לחברי הכנסת, תודה.

רון כץ: אפילו מחמיאים.

אביר קארה: אם זה טוב אז אפשר.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה אדוני היושב-ראש, אני רוצה קודם כל להישען על דברי קודמיי, בין השאר חבר הכנסת מקלב, בסוף זו סוגיה מורכבת מאוד, מקצועית מאוד, עם הרבה מאוד פרטים.

בצלאל סמוטריץ': ובעיקר, מה שאמר חבר הכנסת מרגי, אני יכול לומר מהחוויה שלי מתקופה קצרה מאוד כשר תחבורה, גם הייתה תקופה של תור תפעולי גדול מדי והייתי עושה כל בוקר דיון סטטוס בעניין.

בצלאל סמוטריץ': זה בהחלט פתיר.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה אולי עכשיו לתת שתיים-שלוש נקודות קטנטנות.

בצלאל סמוטריץ': אבל זה לא משהו שהוא לא פתיר, אבל צריך לנהל אותו.

בצלאל סמוטריץ': כנראה שלא נשנה ביום אחד את יחסי העבודה במדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': זה נורא נחמד, לדבר בפופוליזם גדול, בסוף זה הכול שאלות של איזונים.

בצלאל סמוטריץ': בסך הכול הרפורמה שבוצעה בנמלים פותחת אותם לתחרות.

בצלאל סמוטריץ': המצב היום הרבה יותר טוב מאשר המצב שהיה בעבר.

בצלאל סמוטריץ': בסדר, דברים נעשים לאט, ואני מוכרח לומר שכשאני נכנסתי וזה היה עוד בשלהי המשאים ומתנים, לא את הכול אהבתי, בחלק התערבתי ובחלק כבר לא יכולתי להתערב.

בצלאל סמוטריץ': אבל כנראה שלא נהפוך את הכול ביום אחד ואני ממש מסכים עם האמירה שההסתדרות היא לא אויב.

בצלאל סמוטריץ': מצד שני, אני חושב שפה יריתם לעצמכם ברגל.

בצלאל סמוטריץ': אי אפשר להתווכח עם זה שמה שקורה, בוודאי בנמל אשדוד, הוא לא תקין, הוא לא נורמלי.

בצלאל סמוטריץ': זה לא מקצועי, זה לא משרת בסוף את הנמל.

בצלאל סמוטריץ': ואם הנמל לא יהיה רווחי וכלכלי, אתם יכולים לדחוק את הקץ טיפה, בסוף תפתח תחרות מלאה.

בצלאל סמוטריץ': ואם הוא לא יהיה כלכלי אז הוא לא יחזיק מעמד כלכלית, אם הוא לא יחזיק מעמד – העובדים ילכו הביתה.

בצלאל סמוטריץ': ולא חשוב על איזה הסכמים הם יחתמו ואיזה תנאים מיטביים יותר או פחות יהיו להם בתוך ההסכמים.

בצלאל סמוטריץ': וכמו שאמרו בהתאחדות התעשיינים: בסופו של דבר, אל תשכחו שאתם לא מייצגים רק את עובדי הנמלים שהם מהעובדים היותר חזקים במשק.

בצלאל סמוטריץ': אתם אמורים לייצג הרבה מאוד עובדים אחרים שנפגעים מהפגיעה הזאת בשרשרת.

בצלאל סמוטריץ': בקיצור, בסוף זאת שאלה של איזונים.

בצלאל סמוטריץ': אני ממש מסכים, שרת התחבורה צריכה להיכנס לאירוע הזה בצורה הרבה יותר משמעותית.

בצלאל סמוטריץ': ולהיכנס, ככה, מתחת לעור, לתוך הוורידים של התהליך הזה.

בצלאל סמוטריץ': ואפשר לפתור אותו בכמה צעדים שאפשר להגיע לגביהם להבנה.

בצלאל סמוטריץ': מה שאני רוצה להציע באופן מידי, אדוני היושב-ראש, הוא כך: תראו, מי שערוך היום הכי טוב והכי מקצועי – ושלא ייעלבו חס וחלילה שני הנמלים החדשים, אבל הם עדיין בשלבי הרצה – זה מספנות ישראל.

בצלאל סמוטריץ': נמל שבכלום תשתית וכלום כוח אדם יצר בתחום המטען הכללי, זאת תחום המומחיות המיוחדת שלו, אני לא יודע מה קורה עם המסוע של הגרעינים בנמל אשדוד – עובד?

בצלאל סמוטריץ': לא עובד?

בצלאל סמוטריץ': גם זה תהליך שלקח הרבה יותר מדי זמן.

בצלאל סמוטריץ': מי שרוצה לראות כיצד במטען כללי, צריך מילה אחת הקדמה, באמת נורא קשה לפרוק מטען כללי.

בצלאל סמוטריץ': מכולות זה מנופים – הכול עובד בצורה מסודרת מאוד.

בצלאל סמוטריץ': גם הנמלים הישנים השתדרגו מאוד מבחינה טכנולוגית בהקשרים האלה, ובוודאי הנמלים החדשים.

בצלאל סמוטריץ': פריקה של מטען כללי, בסוף היא פריקה "טיפשה".

בצלאל סמוטריץ': מורידים את המנוף עם השרשראות, יורדים למטה עובדים, קושרים את זה עם הכפפות על הידיים, ובטח בגרעינים זה עדיין עם מחפרון שנכנס לתוך האנייה ומעמיס.

בצלאל סמוטריץ': מספנות ישראל הצליחו לייצר אוטומציה מדהימה לתהליך הזה של מטען כללי.

בצלאל סמוטריץ': הם עושים מהר מאוד.

בצלאל סמוטריץ': ממש.

בצלאל סמוטריץ': משלב האנייה ועד שלב המשאית שיוצאת החוצה.

בצלאל סמוטריץ': מה שאני רוצה להציע באופן מידי בכדי להתמודד עם המשבר הנוכחי, גם אם זה זמנית – תגדילו את כתב ההסמכה של מספנות, הם הרי מוגבלים היום בגלל כל מיני הסכמי עבר ל-5%.

בצלאל סמוטריץ': תגדילו להם כרגע את התקרה, זה משהו שבעיני יעבוד הרבה יותר מהר.

בצלאל סמוטריץ': אפשר להזיז אניות לשם.

בצלאל סמוטריץ': זה הרבה יותר זול.

בצלאל סמוטריץ': גם השינוע שצריך אחר כך לשנע את המשאיות מצפון לדרום.

בצלאל סמוטריץ': אני לא יודע אם המשרד עדיין ממשיך עם הפרויקט של עידוד נסיעת משאיות בלילה, מה שנקרא פרויקט "לילה טוב".

בצלאל סמוטריץ': בהנחה שהפרויקט עוד עובד, אז תגדילו את ה - - -

ישראל נורמנד: לאן המשאיות ייסעו, צריך גם לתת להם רציפים.

ישראל נורמנד: לתת להם את הרציפים.

רון כץ: חבר הכנסת סמוטריץ', מילים אחרונות לסיום בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אני מסיים.

בצלאל סמוטריץ': התהליך מול הנמלים החדשים, ואני ודאי חסיד גדול של לשחרר להם את החסמים ולתת להם לעבוד כמה שיותר מהר, יחד עם זה, מה לעשות, אנחנו גם אנשי חוק ובמדינת חוק מכבדים הסכמים.

בצלאל סמוטריץ': נורא נחמד לבוא רגע ולהגיד: יאללה, בואו נזרוק את כל מה שנעשה כאן בעשר השנים האחרונות – זה קצת יותר מורכב.

בצלאל סמוטריץ': אפשר וצריך לקדם.

בצלאל סמוטריץ': אגב, מותר גם לשנות הסכמים שנחתמו, בוודאי אם אנחנו רואים שזה לא - - -

יעקב מרגי: מותר גם להיכנס מתחת לאלונקה.

בצלאל סמוטריץ': את זה אמרתי להסתדרות קודם.

בצלאל סמוטריץ': אני הסכמתי עם דבריך, פתחתי בזה שאני חותם על כל דבריך.

בצלאל סמוטריץ': היושב-ראש, מה שאני מציע מידית, לשקול להכניס את זה בהודעת הסיכום.

בצלאל סמוטריץ': מעבר לזה שהשרה צריכה להיכנס לזה הרבה יותר לעומק, לעשות על זה דיוני סטטוס יומיים, ולראות איפה הבעיות ולפתור אותם ברמת פרט.

בצלאל סמוטריץ': לשחרר כרגע את החסם ואת כתב ההסמכה למספנות.

בצלאל סמוטריץ': הם אלה שלמיטב ידיעתי, ערוכים הכי מהר לקלוט עכשיו – הרספ"ן, תקן אותי אם אני טועה – כמה שיותר אניות מטען כללי ולטפל בהם מאוד מהר ולשלוח אותם וכך נפתור את הפקק הנוכחי.

בצלאל סמוטריץ': כשנחזור למצב נורמלי, אפשר יהיה לטפל בזה באופן מערכתי.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: נמצא איתנו ניר אבני, מנכ"ל צים ישראל.

ניר אבני: בוקר טוב, ברשותכם, אמר חבר הכנסת סמוטריץ', הוא ירכב על מה שאמרו קודם, אז אני חייב לעשות טיפה סדר הגם שזה לא תפקידי.

ניר אבני: דבר ראשון, יש מטען כללי ויש מטען במכולות, וגם המכולות סובלות.

ניר אבני: חשוב להגיד באמירה קצרה שיש היום לא מעט מטען כללי - - -

יעקב מרגי: סובלות פחות.

ניר אבני: לא, אבל חשוב להגיד, חבר הכנסת מרגי, שגם הם - - -

יעקב מרגי: גם הם סובלות אבל סובלות פחות.

ניר אבני: נכון.

ניר אבני: סובלות בהמתנות, ובגלל זה אני רוצה להגיד שלא המדד היחיד הוא כמה אניות עומדות, כי יש לא מעט מטען כללי היום שהיה בעבר מטען במכולות.

ניר אבני: הוא עבר עכשיו למטען כללי בעקבות המשבר העולמי הזה בשנתיים האחרונות.

ניר אבני: ואני רוצה להמשיך את מה שהתחיל דווקא חבר הכנסת כלפון, בזה שבואו נגיד איך אנחנו יכולים לפתור את המצב עכשיו בארץ.

ניר אבני: לפתור בארץ, לא בעולם.

ניר אבני: אנחנו לא יכולים כרגע לפתור את המצב בעולם, אבל בארץ אפשר.

ניר אבני: אגיד לכם עכשיו שני מושגים שאנחנו מדברים בהם בעבודה היומיומית: אחד נקרא "ידיים".

ניר אבני: ידיים זה קבוצה של אנשים שמטפלת באנייה.

ניר אבני: והשני זה ציוד.

ניר אבני: הפתרון שלנו הוא שיהיה מספיק ידיים ויהיה מספיק ציוד לפרוק את האניות.

ניר אבני: גם רציפים, יש לנו מספיק משאבים.

ניר אבני: חברת צים מברכת מאוד את כל היוזמה של המדינה והממשלה לתחרות בנמלים והקמת שני הנמלים החדשים.

ניר אבני: אבל אמרתם נכון, ייקח זמן עד שהנמלים החדשים יהיו פעילים ברמה של יעילות גבוהה.

ניר אבני: וכרגע הפתרון, אם היום נמל אשדוד פתח הבוקר עשר "ידיים", עשרה צוותים לטיפול באניית מכולה.

ניר אבני: אבל כשתגיע שעת הצוהריים ותגיע שעת הלילה, הוא ירד לארבע, לחמש ולשש "ידיים", אז אין פה ניצול משאבים.

ניר אבני: וכשהוא יגיע ללילה, והמנוף הראשון שיתקלקל, יגידו שאין טכנאי שיתקן אותו, אין פה ניצול משאבים.

ניר אבני: אנחנו צריכים להגיע למצב שכל ה"ידיים" האלה עובדות וגם אנחנו נקלוט - - -

יעקב מרגי: יש מילת קסם אחת – יעילות, התייעלות.

ניר אבני: יעילות.

ניר אבני: אגיד לך, אני בא מחברה פרטית, מחברה מסחרית.

ניר אבני: כשאני מדבר עם לקוח, הוא לא יגיד לי כמה עובדים לשים, הוא יגיד לי מה מדד השירות שהוא רוצה.

ניר אבני: אני רוצה להגיד לנמל חיפה או לנמל אשדוד – אני רוצה להביא אנייה ולפרוק 1,000 מכולות.

ניר אבני: הנמל יבוא ויגיד לי: אתה יכול לפרוק 800.

ניר אבני: אגיד לו: מה אני אעשה עם עוד 200, איפה אני אפרוק אותם?

ניר אבני: בסוריה?

ניר אבני: מה אני אעשה איתם?

ניר אבני: זה היבוא למדינת ישראל, זה הייצוא מפה.

ניר אבני: זה הריקות שדיברנו עליהם.

ניר אבני: יעילות.

רון כץ: תודה רבה אדוני.

רון כץ: ובאותו נושא, נמצא רלי נורמנד.

רון כץ: מנכ"ל קמור ספנות.

ישראל נורמנד: כן זה אני.

ישראל נורמנד: ראשית, אני רואה שחברי הכנסת באמת מכירים את המטריה.

ישראל נורמנד: חבל ששרת התחבורה לא פה.

ישראל נורמנד: היא מתעלמת מהאנשים הכי מנוסים של מדינת ישראל: אוריאל לין, ד"ר יורם זבה.

ישראל נורמנד: איננו מצליחים.

ישראל נורמנד: מר סמוטריץ' הוא לא איש קל.

ישראל נורמנד: הוא היה כועס עלינו וצועק אלינו, אבל הוא למד את העניין.

בצלאל סמוטריץ': אני לא - - -

ישראל נורמנד: כן, אתה גם יודע לצעוק.

ישראל נורמנד: צריך לגייס את משרד התחבורה, את שרת התחבורה ואת המנכ"לית.

ישראל נורמנד: יש 1,200 מטר רציפים.

ישראל נורמנד: אפשר לתת את זה לרציף של הסינים, שמייצג מר צוקרמן.

ישראל נורמנד: אפשר לתת את זה למספנות ישראל.

ישראל נורמנד: אפשר לתת את זה לקבלנים חיצוניים.

ישראל נורמנד: ואז את כל אניות הברזל להביא - - -

רון כץ: מה אתה בעצם מציע?

ישראל נורמנד: א' – להוסיף 200, 300, עובדים באשדוד.

ישראל נורמנד: להגן על העובדים בהוראת שעה לשנה שנתיים, עד שהצפיפות תיגמר.

ישראל נורמנד: אין טעם לפגוע בעובדים ואין טעם להיכנס לשביתות.

ישראל נורמנד: כמו שמר אבני אומר: לעבוד, להוסיף עוד 50 "ידיים" ביום.

ישראל נורמנד: בחודש אפשר לפתור את הבעיה.

ישראל נורמנד: להכריח, ועל זה אולי כן יש לי ויכוח עם ההסתדרות, ולהביא עובדים לנמל אשדוד.

ישראל נורמנד: ולהגיד לגברת האוזמן, שבטח תהרוג אותי, יש לך הסכם עם בתי המלאכה שהוסכם – הסכם טוב, הסכם רע, עם ישראל יכול לשלם היום מיליון טון עומדים בחוץ.

ישראל נורמנד: זה מיליון דולר דמי השהייה שאנחנו משלמים לכל יום.

ישראל נורמנד: 300 מיליון דולר לשנה.

ישראל נורמנד: 300 עובדים שיתווספו לנמל אשדוד ב-15,000, 20,000 שקל לחודש, אולי 50 מיליון דולר לשנה.

ישראל נורמנד: עוד 300 משפחות שתהיה להן משכורת טובה, והאנשים החלשים – לחם, תבואה, זה מחיר מטרה.

ישראל נורמנד: כאשר אניית תבואה משלמת 1.5 מיליון דולר דמי השהייה, אנחנו משלמים את זה בלחם, בחלב, בעוף.

ישראל נורמנד: סך הכול אם את ה - - - וזה בעיה של משרד התחבורה, נכון שיש הסכמים ויש תחרות, אבל אפשר בהוראת שעה - - -

יעקב מרגי: בעידן הקורונה שינינו פה חוקי יסוד.

ישראל נורמנד: נכון.

ישראל נורמנד: כמו שחברי הכנסת אומרים; א' – בהוראת שעה לשחרר מיד את כל הרציפים לעבודה.

ישראל נורמנד: ב' – לגייס עובדים בנמל אשדוד.

ישראל נורמנד: ג' – להכריח את הדירקטוריון של נמל אשדוד לחתום על הסכם בתי המלאכה, בטח מר אדרי יודע את זה.

ישראל נורמנד: יש הסכם כתוב.

ישראל נורמנד: לתת להם יותר כסף, לא יקרה שום דבר.

ישראל נורמנד: יתנו להם כסף, אבל כל הציוד יעבוד 24/7.

רון כץ: תודה רבה אדוני.

ישראל נורמנד: רק עוד מילה אחת – מר אדרי, לזכותו יאמר, היה את מודל ארקיע.

ישראל נורמנד: מודל ששיתפו את העובדים.

ישראל נורמנד: אפשר לבנות איזושהי מערכת, אולי כמו מודל ארקיע בנמל אשדוד, ולאפשר לעובדים להיות חלק.

ישראל נורמנד: וזה לא - - -

בצלאל סמוטריץ': באשדוד העובדים חלק גם עכשיו, יש שמה 13 ועדים, כל עובד שני הוא גם חבר ועד.

ישראל נורמנד: נכון.

ישראל נורמנד: אני רק רוצה לומר שאם מדינת ישראל תשלם עוד קצת משכורות, הרווח הוא בין מיליון דולר ל-300 מיליון דולר.

ישראל נורמנד: זה שולי.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: נמצא איתנו, תם פרומוביץ', ראש ענף תחבורה בארגון כוח לעובדים.

תם פרומוביץ: תודה רבה אדוני היושב-ראש, העשייה והכוונה של הוועדה מבורכת מאוד בנושא יוקר המחייה.

תם פרומוביץ: יש יוקר מחייה, הוא נגרם – כמו שהדוברים לפני אמרו – על ידי הרבה יותר גורמים חיצוניים מאשר גורמים שאנחנו יכולים לשים עליהם את האצבע כאן בתוך הארץ.

תם פרומוביץ: התשובה ליוקר המחייה כמו בכל מקום אחר בעולם, והמון מחקרים מראים את זה, היא דווקא התאגדות של עובדים.

תם פרומוביץ: ככל שעובדים יותר מאוגדים כך מדד אי השוויון במדינות הנבחנות קטן.

תם פרומוביץ: ככל שכמות העובדים המאוגדים קטנה יותר, כך מדד אי השוויון גדול יותר.

רון כץ: ברשותך, אני רוצה לכוון אותך – את התאוריות אני מכיר – בפועל יש לנו בעיה: כרגע הנמל לא יעיל.

רון כץ: מה אתם אומרים?

תם פרומוביץ: להאשים את העובדים במשבר הזה זה פשוט לתת יד לכוחות גדולים שרוצים להשתמש - - -

רון כץ: - - -

יעקב מרגי: שלא תתבלבל, אנחנו לא עם אביר קארה.

רון כץ: חברים, אף אחד לא מאשים את העובדים.

תם פרומוביץ: זה לא נכון שאף אחד לא מאשים את עובדים.

רון כץ: מר פרומוביץ, אני רוצה לחדד – זה לא נאום לאומה.

אביר קארה: בסדר, אף אחד מאיתנו, אין פה אף אחד שהוא נגד העובדים.

רון כץ: חבר הכנסת קארה.

רון כץ: אף אחד לא נגד העובדים.

תם פרומוביץ: כשיושב-ראש ההסתדרות הלאומית אומר שהוא בעד להגביל את זכות השביתה בגלל האירוע הזה - - -

אביר קארה: בטח, הגיע הזמן להגביל את זכות השביתה בשירותים חיוניים.

רון כץ: סיימת לדבר, תודה רבה.

רון כץ: בזבזת את הזמן שלך לריק, במקום לשמור על העובדים.

רון כץ: תודה רבה, סיימנו.

תם פרומוביץ: - - - סיכוי לעובדים.

רון כץ: סיימנו, אני לא רוצה להוציא אותך.

תם פרומוביץ: פשוט שתתמכו בעובדים - - -

אביר קארה: כדאי לשמוע אותו, הוא גם עשה שפם כמו של עמיר פרץ.

תם פרומוביץ: - - - ככה אפשר לטפל ביוקר המחייה - - -

רון כץ: אדוני, בבקשה תצא החוצה, תודה רבה.

רון כץ: בואו נמשיך, בואו נשמע את משרדי הממשלה.

רון כץ: יצחק בלומנטל, מנכ"ל חברת נמלי ישראל.

איציק בלומנטל: שלום ובוקר טוב לכם, אני רוצה לפתוח בחשיבות הדיון הזה, משום שאנחנו באמת נמצאים במצב חירום לאומי בכל מה שקשור לזמני המתנות של האניות בנמלים.

איציק בלומנטל: המצב הוא, לפחות בנמלים הממשלתיים, שהאניות עומדות ברציפים ולמעשה לא פורקים אותם.

איציק בלומנטל: אני יכול לתת דוגמה מאירוע שהיה בשבוע שעבר, היה דיון כזה, נמל חיפה, שבע אניות עומדות ברציף, מקבלות "יד" אחת ביממה.

איציק בלומנטל: זה אומר שפורקים אנייה משש וחצי בבוקר עד שעה שתיים וחצי.

איציק בלומנטל: ובשאר היממה, עד למחרת, האנייה עומדת ועוגנת ברציף ולא פורקים אותה.

איציק בלומנטל: בנמל אשדוד המצב קצת שונה, אבל בסך הכול גם אותו דבר.

איציק בלומנטל: יש אניות שעומדות ימים שלמים והיו יכולות לצאת בפרקי זמן הרבה-הרבה יותר קצרים החוצה.

איציק בלומנטל: המצב נובע כתוצאה מכך שאין מספיק כוח אדם שיכול לפרוק את האניות.

איציק בלומנטל: זה המשאב הכי משמעותי בנמל, זה הרציף.

איציק בלומנטל: אם לא פורקים את האנייה והאנייה תופסת את הרציף, תדמיינו לכם סופר או בנק שאתם עומדים - - -

שרן השכל: כמה עובדים חסרים?

איציק בלומנטל: תכף נתייחס גם לזה.

איציק בלומנטל: וברגע שפעולה שצריכה לקחת דקה לוקחת חמש דקות, אז התור מצטבר.

איציק בלומנטל: וזה מה שאנחנו רואים.

איציק בלומנטל: צריך לזכור גם שאנחנו נמצאים כמעט חודשיים לפני פסח.

איציק בלומנטל: ובעוד שלושה שבועות או לקראת חג הפורים, יתחילו להגיע כבר האניות שיביאו את המוצרים ואת המצרכים לחג הפסח - -

יעקב מרגי: נדחה את פסח ופורים.

איציק בלומנטל: - - ולתקופת יום העצמאות ול"ג בעומר.

איציק בלומנטל: זאת אומרת שאם לא נטפל עכשיו בבעיה הזו, אנחנו נמצא את עצמנו בבעיה קשה מאוד לקראת חג הפסח ובמחסור של מוצרים.

רון כץ: את הבעיה אנחנו מכירים, מה הפתרון שאתה מציע?

איציק בלומנטל: אני כבר מדבר על זה.

איציק בלומנטל: אתמול כינסתי את ועדת המכרזים של חברת נמלי ישראל – חנ"י, אנחנו מחזיקים בתשתיות לוגיסטיות באזור הנמלים ואתמול כינסנו את הוועדה ואנחנו הולכים להליך – אישרנו הליך – של פטור ממכרז.

איציק בלומנטל: חבר הכנסת סמוטריץ' הזכיר פה נמל המספנות – אנחנו נותנים להם שטח, שטח עורפי, על מנת שהשטחים שלהם שהיום כבר מלאים ומונעים מהם פריקה של אניות גדולות, מחוץ לנמל חיפה יש כרגע שתי אניות של 30,000 טון שלא יכולות להיכנס כי הן אמורות לתפוס את הרציף ויעכבו את הפריקה.

איציק בלומנטל: שחררנו להם כרגע שטח, יותר מזה, אנחנו נותנים להם את השטח הזה גם במחיר עלות מופחתת.

איציק בלומנטל: סיכמנו איתם גם שהם יקבלו אותו במחיר עלות מופחתת ויגלגלו את ההנחה שהם מקבלים מאיתנו, לצרכנים.

בצלאל סמוטריץ': איציק, מה עם כתב ההסמכה, הגדילו להם את האחוז שהם יכולים לפרוק?

איציק בלומנטל: לא.

בצלאל סמוטריץ': אז מה זה יעזור?

שרן השכל: זה רציף שבע-שמונה שאתם למעשה פותחים?

איציק בלומנטל: לא, לא.

איציק בלומנטל: כתב ההסמכה נוגע להסכם שנחתם עם העובדים ב-2005 ברפורמה.

איציק בלומנטל: זה נושא מורכב.

איציק בלומנטל: ההגדלה לא תלויה רק במדינה.

בצלאל סמוטריץ': לא, אבל זה חתימה של השרה.

בצלאל סמוטריץ': השרה יכולה לחתום.

בצלאל סמוטריץ': אתה נתת להם שטח עורפי.

בצלאל סמוטריץ': אם הם לא יכולים בכתב ההסמכה לפרוק יותר מ-5% מטען כללי בשנה, אז לא עשינו כלום.

בצלאל סמוטריץ': אלא אם כן אנחנו רוצים שהם יהיו עבריינים, בעצימת עין.

איציק בלומנטל: בוא נאמר כרגע, אני חושב שהמצב הוא שמעל 5% ו - - - לדעתי כולם מעלימים מזה כרגע עין.

שרן השכל: לכמה?

שרן השכל: אבל זה לא פתרון להפוך אותם לעבריינים, הפתרון הוא לתת להם את האפשרות לבוא ולפרוק אותם.

איציק בלומנטל: כדי שדבר כזה יקרה צריך להגיע להסכמה.

בצלאל סמוטריץ': זה לא בידיים שלו, זה השרה.

איציק בלומנטל: תראו, דיברו גם על הסכמים.

איציק בלומנטל: יש הסכמים שהם הסכמים חתומים, המדינה חתומה מצד אחד על ההסכם הזה.

יעקב מרגי: יש מצב משברי, אי אפשר לשמוע כל הזמן – הסכמים, הסכמים.

יעקב מרגי: יש מצב משברי – תטפלו.

רון כץ: הערות ביניים זה היה בסדר עד עכשיו.

רון כץ: חבר הכנסת סמוטריץ' שאל שאלה נכונה וטובה - - -

בצלאל סמוטריץ': אם אני זוכר נכון, השרה יכולה להעלות את כתב ההסמכה, לדעתי עד 10%, בלי שהיא מפרה הסכמים.

בצלאל סמוטריץ': יש סעיף שמאפשר את זה, בדיוק לסיטואציות האלה.

בצלאל סמוטריץ': זה להכפיל את הקיבולת של מספנות.

יעקב מרגי: מה אומרת היועצת המשפטית?

יעקב מרגי: הנה, היועצת המשפטית פה, שתאמר לנו.

סיגלית ברקאי-וקאיל: אוכל להתייחס - - -

אביר קארה: אבל אנחנו במצב חירום.

אביר קארה: גם אפשר לקבוע הוראת שעה.

רון כץ: היועצת המשפטית, אני מחזיר את השאלה אליך: יש אפשרות כזאת מבחינה חוקית?

רון כץ: השרה יכולה להעלות?

סיגלית ברקאי-וקאיל: יש הליך, זה לא שרת התחבורה בלבד, יש הליך מסודר של שינוי כתב ההסמכה.

סיגלית ברקאי-וקאיל: זה שרת התחבורה בהסכמת שר האוצר, אחרי ששומעים את החברה.

סיגלית ברקאי-וקאיל: יש הליך מסודר בשביל - - -

יעקב מרגי: אז תעשו, תעשו.

יעקב מרגי: שנה וחצי אנחנו מחכים.

רון כץ: חברים, אנחנו מתקדמים.

רון כץ: חבר הכנסת מרגי.

סיגלית ברקאי-וקאיל: אני יכולה לענות.

יעקב מרגי: שנה וחצי - - -

רון כץ: אנחנו מתקדמים.

רון כץ: מתקדמים לאנשהו.

סיגלית ברקאי-וקאיל: הנושא נדון בבית משפט, יש הסדר שנקבע בשביל לעשות בחינה מחודשת של הנושא הזה, וזה אכן - - -

יעקב מרגי: אל תעשו, תשאירו את זה ככה, שיחכו.

שרן השכל: בינתיים האזרח הישראלי ישלם יותר על לחם.

רון כץ: אני רוצה לשאול - - -

בצלאל סמוטריץ': איציק, מה עושים עם ה"ידיים" באשדוד וחיפה?

איציק בלומנטל: אני רק רוצה לסיים את דברי.

איציק בלומנטל: נתנו להם פטור ונתנו להם על תנאי שקצב הפריקה שם יהיה קצב פריקה מהיר.

איציק בלומנטל: ואנחנו גם ביקשנו שיהיה שיחלוף בשטח ונתנו הנחה.

איציק בלומנטל: אנחנו חושבים שכל זה יקל על פריקת מטעני הברזל שעדיין ממתינים שם.

איציק בלומנטל: אבל זה עדיין לא הפתרון המהותי.

איציק בלומנטל: הפתרון המהותי צריך להיות בהגדלה של כמות כוח האדם.

איציק בלומנטל: צריכים "ידיים".

איציק בלומנטל: קודמיי גם הזכירו את זה ככול שלא יהיו עוד "ידיים" בנמלים.

יעקב מרגי: מה תפקידו בכוח?

שרן השכל: מנכ"ל נמלי ישראל.

יעקב מרגי: והוא אומר לנו שצריכים ידיים.

רון כץ: לא, לא, זה לא הוא.

רון כץ: הוא לא - - -

בצלאל סמוטריץ': הוא רק מחזיק הקרקע.

רון כץ: הוא מחזיק את הקרקע של הנמלים.

יעקב מרגי: ברור לי.

יעקב מרגי: הוא צריך לדפוק על השולחן, צריך לומר את זה.

רון כץ: עכשיו שהוא בוועדה הזאת, הוא דופק על השולחן.

רון כץ: עכשיו הוא דופק על השולחן.

יעקב מרגי: אתם לא חברי כנסת.

רון כץ: מרגי.

איציק בלומנטל: חברי הכנסת, אנחנו באמת דופקים על השולחן.

ישראל נורמנד: הוא היה מנכ"ל נמל אשדוד, הוא יודע הכול.

איציק בלומנטל: אני רוצה לספר איך אנחנו מנסים להקל על העומס בנמלים.

יעקב מרגי: - - - נחת רוח שלך, אני מבין למה אין פתרון.

איציק בלומנטל: איך אנחנו מקצים בהליך פטור, מהיום למחר, קרקעות כדי שיהיה אפשר לשחרר את העומס הזה.

איציק בלומנטל: אגיד יותר מזה, פנינו לבית הדין לעבודה, שתי חברות לתעבורה ימית, גם בחיפה וגם באשדוד - - -

רון כץ: אדוני, משפט לסיום.

אביר קארה: בעוד ארבע שנים.

איציק בלומנטל: כן.

איציק בלומנטל: אנחנו פנינו כדי שיהיה אפשר לפרוק גם בשני הנמלים החדשים.

איציק בלומנטל: עדיין אני אומר, מכיוון שהנמלים החדשים עדיין לא ערוכים, אין גם ציוד מתאים לפריקה של מטען כללי ברציפים האלה.

איציק בלומנטל: הפתרון הוא בהקצאה של עובדים נוספים בשני הנמלים ובחתימה על הסכם בנמל אשדוד.

איציק בלומנטל: יש שם הסכם שמונח על השולחן שנוגע לעובדי הציוד בתי המלאכה שצריכים לתקן את המנופים.

איציק בלומנטל: צריך להגדיל שם את רמת השירות.

איציק בלומנטל: ועל ידי זה יהיה אפשר להגדיל את השיחלוף של האניות ברציפים.

רון כץ: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': איציק, אבל מה קורה בחיפה?

בצלאל סמוטריץ': בחיפה הרי נחתם הסכם, השלימו את התהליך, למה בחיפה חסרות "ידיים" למטען כללי?

איציק בלומנטל: הסיפור הוא בדיאלוג שבין ההנהלה לבין ההסתדרות.

בצלאל סמוטריץ': אבל בחיפה יש הסכם חתום.

בצלאל סמוטריץ': עבדך הנאמן, זכה או לא זכה, זה כבוד מפוקפק לחתום עליו.

איציק בלומנטל: למיטב זכרוני, זה היה מוגבל בכמות עובדים.

יעקב מרגי: שלא יפגעו הפרמיות.

בצלאל סמוטריץ': לא, לא נכון.

יעקב מרגי: הוא אומר לך שזה מוגבל בכמות עובדים.

רון כץ: נבקש לבדוק את זה.

אבי אדרי: למה להגיד סתם דברים.

אבי אדרי: אף אחד לא הגביל כלום.

איציק בלומנטל: יכולים לקלוט שם עובדים, ואין שום סיבה שלא יקלטו עובדים לתקופה קצובה.

איציק בלומנטל: אין שום סיבה.

רון כץ: תודה רבה אדוני.

רון כץ: רגע לפני שאעביר את רשות הדיבור, אני רוצה לשמוע את הנציגות של הנמלים החדשים.

רון כץ: קודם שמענו שיש לנמלים אישור לעבוד ויכולים לעבוד, ועכשיו אנחנו שומעים שאין להם מספיק ציוד והם לא יכולים לעבוד.

רון כץ: הייתי רוצה לשמוע מכם במשפט – יכולים או לא יכולים לעבוד?

יואב צוקרמן: יכולים גם יכולים.

יואב צוקרמן: שמי יואב צוקרמן, אני דירקטור וסגן נשיא נמל המפרץ, בעבר סמנכ"ל חברת נמלי ישראל ומחבר הספר "עבודת נמלים" על הרפורמה בנמלים.

יואב צוקרמן: תנו לי להתחיל עם כמה משפטים רק כדי לעשות לכם סדר ולאחר מכן אתן את עמדת נמל המפרץ.

רון כץ: בבקשה.

יואב צוקרמן: הנמלים עובדים לפי מודל שנקרא מודל ה- landlord, זאת הרפורמה שהשר סמוטריץ' היה מדוחפיה.

יואב צוקרמן: זה אומר שאיציק בלומנטל שהרגע דיבר, חברת נמלי ישראל, מחזיקה בשם הממשלה את כל הנמלים, כולל מספנות ישראל, כולל נמל המפרץ, כולל נמל הדרום – אין נמל פרטי.

יואב צוקרמן: כל הנמלים מוחזקים על ידי בלומנטל שהוא בעל הקניון, נקרא לזה רגע עזריאלי, בסדר?

יואב צוקרמן: הוא מחזיק את הנכס, והוא מחכיר את הנכס הזה גם לחברת נמל אשדוד, לחברה הממשלתית, לחברת נמל חיפה, לנמל המפרץ וגם למספנות ישראל, כולם דיירים בקניון שלו.

יואב צוקרמן: ויש חוזה שכירות, ובעקבות מכרזים הוא משווק עוד קרקעות, מוציא מכרזים והכול לפי החוק.

יואב צוקרמן: ומי שזוכה במכרז, לרוב ל-25 שנה, מפעיל את השטח שהוא קיבל למשך 25 שנה לפי כללים ורישיון ההפעלה נקרא כתב הסמכה.

יואב צוקרמן: זה כדי לחבר את הדברים שנאמרו פה.

יואב צוקרמן: כל אחד יש לו את הרישיון שלו.

יואב צוקרמן: למספנות ישראל, אם תסתכלו, השארתי את השקף אצל חברת הכנסת השכל, אבל אפשר לראות שהדבר הכי חשוב בנמלים זה כמה מטר רציף יש לכל אחד.

יואב צוקרמן: זה כמו שתגיד חניון, יש חניון עם 400 מקומות לחנות, ויש עם 4,000 מקומות לחנות.

יואב צוקרמן: זה בסוף הפונקציה העיקרית, כמו שציין מנכ"ל צים ישראל.

רון כץ: מה אנחנו לומדים מהשקף?

יואב צוקרמן: בשקף אתה רואה בצבע ירוק את נמל המפרץ.

יואב צוקרמן: מתחתיו, הכתום, זה מספנות ישראל.

יואב צוקרמן: תראה כמה מספנות ישראל קטנים לעומת הצהוב שזה חברת נמל חיפה, הממשלתית, ארבעה וחצי קילומטר של רציפים.

יואב צוקרמן: מספנות ישראל, סדר גודל של 700 מטר של רציף, שהוא גם כן שבור לשלוש חתיכות, אז קשה להכניס אניות.

רון כץ: מי זה הסגול?

יואב צוקרמן: סגול הם שטחי עורף.

יואב צוקרמן: הוא הרגע דיבר עליהם.

יואב צוקרמן: שטחי עורף שבהם אתה מאחסן.

יואב צוקרמן: פרקת עכשיו 30,000 טון ברזל כפי שבלומנטל הרגע הסביר, אתה צריך לאחסן אותם איפשהו ולכן שטח העורף מאוד מהותי לפריקה מהירה.

יואב צוקרמן: פורקים, שמים בשטח עורף ומכניסים את האנייה הבאה.

יואב צוקרמן: אם תסתכל רגע על הירוק בנמל המפרץ, הנמל שאותו אני מייצג, ב-2015 חברת SIPG – shanghai international port group , כדי לסבר את האוזן – הנמל הכי גדול בעולם, ישראל כולה שלושה מיליון מכולות יבוא ויצוא בשנה, בנמל שנחאי, 47 מיליון מכולות בשנה.

יואב צוקרמן: לפרוק מכולות הם יודעים.

יואב צוקרמן: אוטומטי, מופעל הכי ירוק בעולם, הכול חשמלי.

יואב צוקרמן: אני מזמין את כולם לבקר, זו פשוט חוויה.

יואב צוקרמן: אני לא יודע את המספר אם זה 50 או 60 מיליון טון במדינת ישראל מטען כללי, צוברים וכל מיני דברים, בנמל שנחאי – 700 מיליון.

רון כץ: יואב, אנו קצרים בזמנים.

רון כץ: מה חסר לך מחר בבוקר בשביל לפתור את הבעיה שלנו?

יואב צוקרמן: אם תסתכל על הירוק, תראה שבירוק יש שלושה רציפים.

יואב צוקרמן: רציפים שש, שבע ושמונה.

יואב צוקרמן: אנחנו קיבלנו רק את רציף שש.

יואב צוקרמן: אנחנו מפעילים את רציף שש למכולות ובלי עזרה של אף אחד.

יואב צוקרמן: אנחנו, מבחירה שלנו, לפי הרישיון שלנו.

רון כץ: מה קורה עם שבע ושמונה?

יואב צוקרמן: התחלנו לפרוק אניות מטען כללי ברציף מכולות כדי לסייע.

יואב צוקרמן: וכדי לחבר את זה ליוקר המחייה, אני יודע שאני מאריך, אבל תאמין לי שזה חשוב – אנייה של ברזל שפרקה יצאה, הכנסנו אנייה של עץ.

יואב צוקרמן: נישקו לנו את הידיים והרגליים, חילצנו אותם מפקק של חודש.

יואב צוקרמן: מספרים לנו על אלפי מטבחים, ארונות קיר וכל מיני נגרים וחברות של עבודות בעץ, שעכשיו יכולות לקבל את הסחורה שלהם.

יואב צוקרמן: אני יכול לקבל אנייה בגלל שלא נתנו לי את רציף שבע ושמונה - - -

רון כץ: אתה אומר שרציף שבע ושמונה פותר לך את הפקק הזה?

יואב צוקרמן: תן לי לסיים כי זה באמת חשוב – רציף שבע ושמונה - - -

רון כץ: יש לך משפט אחד.

אביר קארה: תן לו דקה אחת, הוא אומר דברי טעם.

אביר קארה: זה העניין.

רון כץ: חברים, אל תעזרו לי.

אביר קארה: הוא פותר את הבעיה.

רון כץ: תפתור לנו את הבעיה, מה המשפט?

יואב צוקרמן: רציפים שבע ושמונה שהם מעל ל-700 מטר רציף, יכולים לאכלס חמש אניות במקביל אם לא יותר.

יואב צוקרמן: בעל הבית, חברת נמלי ישראל, מוסמכת לפי החוזה – ללא מכרז, זה חלק מהמכרז שכבר זכינו בו – לתת לנו את רציף שבע-שמונה בתנאים מסחריים שייקבעו ובאישור שרת התחבורה ושר האוצר.

יואב צוקרמן: זה הליך מאוד-מאוד פשוט שלוקח לא יותר משבוע אם רוצים לעשות אותו.

יואב צוקרמן: הוא חלק מהמכרז שבו זכיתי.

יואב צוקרמן: מדובר בהקדמה של מסירת שטח שמוסדרת בחוזה שחור על גבי לבן.

יואב צוקרמן: זה אפילו פורסם ב - - -

רון כץ: תודה רבה.

יואב צוקרמן: ואני רק אומר:

יואב צוקרמן: אנחנו כרגע באים להירתם.

יואב צוקרמן: אנחנו פורקים מכולות - - -

בצלאל סמוטריץ': צריך להבין, הוא מפסיד כסף.

בצלאל סמוטריץ': כל אנייה שהוא מכניס למטען כללי, פחות יעילה, לשים כסף מול מכולות.

קריאה: ציוד יש לכם?

יואב צוקרמן: עוד משפט על הציוד, כי חבר הכנסת סמוטריץ' אמר נכון, זה מורכב לפרוק מטען כללי.

יואב צוקרמן: אנחנו בשבועיים האחרונים, הכשרנו צוותים, אנחנו יכולים להכפיל ולשלש אותם.

יואב צוקרמן: הם פרקו באמצעות מנוף נייד, עבד יופי, אנייה של 4,000 טון ברזל.

יואב צוקרמן: כרגע פורקים 8,000 טון עץ לנגריות.

יואב צוקרמן: זה עובד יופי.

יואב צוקרמן: כל מה שאני צריך – כדי לעזור, רק כדי לעזור – זה עוד רציפים.

יואב צוקרמן: דבר אחרון, אם תביאו את פרופ' ערן סגל מהקורונה לעשות מודל קצר, של כמה אניות נכנסות לתור בשבוע וכמה אניות יוצאות מהנמלים כולם בשבוע, אתם תראו שיש גידול אקספוננציאלי.

יואב צוקרמן: אי אפשר לסגור את הפקק הזה.

יואב צוקרמן: ובלי קשר, ידידי אבי אדרי וכולם: אם לא כולם יירתמו עכשיו, גם מספנות ישראל, גם נמל חיפה-אשדוד, גם הנמלים החדשים – הפקק הזה לא ייגמר.

יואב צוקרמן: תודה על הזמן שלכם.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: נמצא איתנו אלעד נצר, מנהל ועדת לוגיסטיקה בהתאחדות התעשיינים.

רון כץ: רגע לפני שאתה מדבר, משרד התחבורה: אני ארצה תשובות למה שעלה בהיקפים האלה.

בצלאל סמוטריץ': נמל חיפה פה?

בצלאל סמוטריץ': יש פה נציגים של נמל חיפה?

בצלאל סמוטריץ': תשאל אותם, כי להם למיטב זכרוני, בהסכם אין שום בעיה להכניס כמה "ידיים" שהם רוצים.

רון כץ: כן, זו השאלה הבאה.

אלעד נצר: תודה רבה כבוד היושב-ראש, זה שקף מחדשות ערוץ 2 שמתבסס על חברת נמלי ישראל, פשוט לקחו את הנתונים מחברת נמלי ישראל.

אלעד נצר: בעשירי בנובמבר היו 20 אניות מחוץ לנמל.

אלעד נצר: בשמיני בפברואר היו 67 אניות מחוץ לנמל.

אלעד נצר: אנחנו מדברים על יוקר המחייה – אנחנו מדברים על ארנונה, אנחנו מדברים על חשמל, על מים.

אלעד נצר: אבל מה המספרים?

אלעד נצר: ארנונה: 600 מיליון שקל תוספת עלות בשנת 2022.

אלעד נצר: חשמל: פחות מ-1.5 מיליארד שקל אחרי ההתערבות והפחתת הבלו.

אלעד נצר: אבל מקודם, ידידי הטוב אבי אדרי, טעה שאמר שאין נתונים, כי יש נתונים.

אלעד נצר: יש נתונים של אגף הכלכלן הראשי.

אלעד נצר: המספרים בנתונים של אגף הכלכלן הראשי הם יותר, הם בערך כפול שלוש מכל המספרים האלה של החשמל, מים וארנונה ביחד.

אלעד נצר: חברים, זה יוקר המחייה האמתי.

אלעד נצר: מעל ל-9 מיליארד שקלים פשוט נזרקים לפח.

אלעד נצר: תקרא את המסמך, אני רואה שאתה מחזיק אותו.

אלעד נצר: פשוט צריך לחבר את המספרים.

אלעד נצר: 9 מיליארד שקלים.

אלעד נצר: אני אעשה את זה אתך אחרי זה.

אלעד נצר: 9 מיליארד שקלים נזרקים לפח סתם.

רון כץ: אלעד, מה אתה מציע?

אלעד נצר: אסביר למה נזרקים סתם.

אלעד נצר: הם נזרקים לפח סתם כי כשאנחנו מדברים עכשיו, כמו שצוקרמן אמר, יש לנו את רציף שבע ריק.

אלעד נצר: יש תור של אניות, הלכתי לנמל וראיתי תור של אניות, אתה מסתכל הצדה – רציף ריק.

אלעד נצר: רציף שמונה – ריק.

אלעד נצר: וצוקרמן ביקש ביולי ממשרד התחבורה, הנה המסמך, תנו לי להפעיל אותו.

אלעד נצר: מה עשה משרד התחבורה?

אלעד נצר: כלום.

אלעד נצר: נמל מספנות ישראל ביקש באוגוסט כמה שבועות אחרי: תנו לי להפעיל את רציף הדלקים הסמוך, הוא ריק, יש תור של אניות, תנו להכניס – כלום.

אלעד נצר: רציף 25 באשדוד ריק, רציף 28 באשדוד גם ריק.

אלעד נצר: אנחנו מוצפים ברציפים ריקים ואזרחי ישראל נאלצים לשלם 9 מיליארד שקלים ומה משרד התחבורה עושה ומה ההסתדרות עושה?

אלעד נצר: מספרים לנו סיפורי סבתא למה אי אפשר, במקום למה אפשר ומתי אפשר.

אלעד נצר: משפט אחרון: גם להסתדרות יש 850,000 חברים שהולכים לסופר ומשלמים יותר.

אלעד נצר: והם משלמים יותר וזה לא שקל יותר זה 9 מיליארד שקלים שאנחנו משלמים.

אלעד נצר: תפעילו את הרציפים בבקשה.

אלעד נצר: יש לנו הרבה רציפים – תפעילו אותם.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: נמצא איתנו אלעד מלכא, מנכ"ל "האינטרס שלנו" והלובי שלך בכנסת.

רון כץ: בבקשה.

אלעד מלכא: כן, לובי ציבורי ונועד לייצג את האינטרסים של הציבור הרחב.

אלעד מלכא: אומר במשפט, צדק אבי אדרי, יש כאן משבר עולמי בשינוע סחורות.

אלעד מלכא: אשמח לראות ממר אדרי מדינה אחת בעולם עם רציפים פנויים בשטחי הנמל שלה שלא מאוישים כרגע עם מטרה לפתור את משבר הסחורות האלה.

אלעד מלכא: הדילמה היחידה בעיני היא מי יפעיל את הרציפים הריקים.

אלעד מלכא: מצד אחד – כתב ההסמכה של נמל המפרץ מופיע באתר שלהם, הם רשאים לבקש ממשרד התחבורה וממשרד האוצר להפעיל את רציפים שבע ושמונה, כתוב שחור על גבי לבן, אם השרים חותמים – הם יכולים להפעיל מחר בבוקר בלי שום קשר למשהו אחר.

אלעד מלכא: שיטוט קל באינטרנט ילמד כל אחד את זה.

אלעד מלכא: המסמך הרשמי נמצא שם.

אלעד מלכא: מצד שני, צודק חבר הכנסת סמוטריץ', מספנות ישראל הם כרגע האפקטיביים ביותר לפריקת מטען כללי, ולכן אני יכול להבין למה יש דילמה בין השניים.

אלעד מלכא: מה שאני לא יכול להבין - - -

בצלאל סמוטריץ': לא – תן גם וגם.

אלעד מלכא: אין בעיה מבחינתי תנו עוד - -

בצלאל סמוטריץ': ייקח להם זמן - - -

אלעד מלכא: - - תנו עוד, לא מפריע לי.

אלעד מלכא: הבעיה המרכזית בעיני היא שיש המון-המון פתרונות על השולחן, המון פתרונות, ואף אחד מהם לא מיושם.

אלעד מלכא: רק נסביר: הדוח של הכלכלנית הראשית מדבר על 10 מיליון שקלים ביום במונחי עלות המחייה בגלל התייקרות היבוא ו-16 מיליון שקלים ביום במונחי תוצר.

אלעד מלכא: זה האובדן למשק כתוצאה מהתור הזה בנמלים.

אלעד מלכא: הרבה יותר מכל צעד אחר שהממשלה מסוגלת לעשות בטווח זמן מידי, ניתן לעשות על ידי קיצור התור לנמלי הים.

אלעד מלכא: אני חוזר: 16 מיליון שקלים ביום.

אלעד מלכא: הפתרון על השולחן, חבל מאוד שבגלל אימת ההסתדרות מפחדים לממש אותה.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: לי יש שאלה: הוועדה הזו דנה בעבר בנושא הוספת תקנים זמניים בשביל לצאת מהמשבר הזה, אנחנו דיברנו על הוספת 90 עובדים בנמל אשדוד ו-30 עובדים בנמל חיפה.

ניר אבני: חידוש, לא הוספה.

רון כץ: כן, הארכה של עובדים זמניים.

רון כץ: איפה זה עומד?

אבי אדרי: קרה פחות.

רון כץ: מה זה אומר?

רון כץ: תענה לנו, בוא נשמע את התשובה לזה.

ניר אבני: למיטב ידיעתי בחיפה האריכו את ההסכם, ובאשדוד רק לחלקם, ל-50 - - -

אביר קארה: אבל לא עצרו את הפרישה.

רון כץ: למה?

ניר אבני: אשאיר את זה לאבי אדרי.

רון כץ: אבי?

אבי אדרי: קודם כל הסכמנו עם כל הדרישות של גיוס כוח אדם.

אבי אדרי: כולם בלי יוצא מן הכלל.

אבי אדרי: ביקשו כמות מסוימת באשדוד – הסכמנו.

רון כץ: 90 ו-30.

אבי אדרי: כן, ביקשו.

אבי אדרי: מה שקרה באשדוד הוא שפשוט התברר שיש עובדים שיושבים ברזרבה.

אבי אדרי: הם לא עובדים כי אין להם שיבוץ לכלים.

אבי אדרי: לכן הפחתנו את אותה כמות מ-90 ל-70.

רון כץ: אתה יודע מספרית כמה עובדים בסוף הוסיפו שם?

ישראל נורמנד: מר אדרי, זה לא נכון.

אבי אדרי: סך הכול - - -

ישראל נורמנד: זה לא נכון.

אבי אדרי: אני חתום על ההסכם הזה.

ישראל נורמנד: לא, לא, אבל אתה טועה בדבר אחד.

אביר קארה: היה גם הסכם לפני זה.

ישראל נורמנד: העובדים פגעו בהרכבת ה"ידיים".

ישראל נורמנד: בגלל רצון לקידום.

ישראל נורמנד: זה, אתה יודע, אני בעד העובדים, אבל - - -

בצלאל סמוטריץ': אמרתי: חסרות "ידיים" או לא חסרות "ידיים" בנמלים?

קריאה: חסרות.

בצלאל סמוטריץ': חסרות ידיים או לא חסרות ידיים?

רון כץ: חבר הכנסת סמוטריץ', חברים - - -

אבי אדרי: זה גם פונקציה, שניה חבר'ה, מי שלא הבין - - -

רון כץ: ברשותכם, אבי, אני רוצה לשאול שאלה בשביל לקבל תשובה.

רון כץ: הוועדה הזו דנה בעבר בהוספה של עובדים.

אבי אדרי: נכון.

רון כץ: דנו על 90 ו-30.

אבי אדרי: ואימצנו, אימצנו על מלא.

רון כץ: שנייה, דנו על 90 ו-30.

רון כץ: כמה באמת הוסיפו, וכמה לא הוסיפו כי יש עובדים ברזרבה?

אבי אדרי: 40 בחיפה ועוד 90 באשדוד.

רון כץ: 40 בחיפה ועוד 90 באשדוד.

אביר קארה: ואז הם הפעילו 24/7 את הנמלים.

רון כץ: כל העובדים האלה משובצים לעבודה ועובדים, או רק רשומים כעובדים?

בצלאל סמוטריץ': אשדוד לא עובד בשבת.

אבי אדרי: באשדוד הייתה בעיה.

אבי אדרי: היה יותר מדי כוח אדם – גם לשיטת ההנהלה, ואז הפחיתו 20 עובדים.

אביר קארה: מרוב שהם התאמצו.

אבי אדרי: הפחיתו 20 עובדים, לא לשיטתי – לשיטת ההנהלה.

אביר קארה: כולם פה מדברים על חוסר בכוח אדם.

אבי אדרי: אנחנו מעולם לא התנגדנו לגיוס עובדים.

אבי אדרי: אנחנו אומרים: מה שצריך כדי להילחם בסיפור הזה, נילחם.

אבי אדרי: מה שכולם פה שוכחים, שצריך גם כלים שהעובדים ישובצו עליהם.

אבי אדרי: צריך כמות של מנופים.

אבי אדרי: מה שאני גם שומע שחסרים רציפים – אנחנו הבעלים של הרציפים?

אבי אדרי: מה רוצים מאיתנו.

רון כץ: הטענה לרציפים היא לא אליך.

אביר קארה: אבי, יש גם את ההסכם אתכם, אתם מאיימים לשבות בגלל שרוצים לפתוח עוד רציפים.

אביר קארה: זה כל הסיפור.

אבי אדרי: אין בעיה, תפתח את שבע ושמונה, תקשיב טוב.

יואב צוקרמן: חברה שמתייעלת מוסיפה ציוד, מה זאת אומרת.

יואב צוקרמן: היה לכם מספיק זמן.

אביר קארה: למי - - - הוא אומר לך: תן לי את שבע, שמונה, יואב, אני רוצה בבקשה.

אבי אדרי: אין בעיה, זה בסדר, אתה יודע למה?

אביר קארה: אני רוצה שאלת ביניים ליואב בבקשה.

אביר קארה: יואב, אתה אמרת פה שאתם יכולים, תקבלו את רציף שבע, שמונה.

אביר קארה: נניח שיהיה לכם אישור מחר בבוקר ואתם תקבלו את רציף שבע, שמונה.

אביר קארה: תוך כמה זמן אתם יכולים להגיע למצב שאתם פורקים חמש אניות ביום?

יואב צוקרמן: יומיים.

יואב צוקרמן: לא ביום, אסביר איך זה עובד - - -

אביר קארה: אתה אמרת:

אביר קארה: אני יכול לפרוק חמש אניות ביום.

יואב צוקרמן: לא ביום - במקביל.

יואב צוקרמן: אני יכול לקחת חמש אניות, כל אנייה לוקח, אם נעבוד לילה – שלושה, ארבעה ימים.

יואב צוקרמן: אני רוצה טיפה להסביר - - -

רון כץ: לא, לא צריך.

רון כץ: זו שאלת ביניים, התקבלה ממך תשובה, תודה.

אביר קארה: בעצם כמה אניות במקביל?

יואב צוקרמן: חמש במקביל.

יואב צוקרמן: בכל שבוע תיפתר מהתור בין חמש לשבע אניות, אולי אפילו עשר אחרי כמה זמן שנכיר את - - -

אבי אדרי: תוך יומיים אתה פותר את הבעיה?

רון כץ: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': - - - תוך יומיים הוא ערוך - - -

אביר קארה: תוך יומיים הוא ערוך להתחיל לפעול.

רון כץ: חברים, הייתה שאלה – קיבלו תשובה.

רון כץ: אני רוצה לבדוק אם יש כאן נציגים מנמל אשדוד.

בצלאל סמוטריץ': אתה צריך נציגי הנהלה גם באשדוד וגם בחיפה.

רון כץ: יש נציג מנמל אשדוד?

רון כץ: יש נציג מנמל חיפה?

בצלאל סמוטריץ': רספ"ן, תגידו בינתיים: 28 בדרום, 25 זה טיפה מורכב עם ההסכמים, אבל 28 אפשר להפעיל בדיוק כמו שבע ושמונה.

ישראל נורמנד: הנמלים פשוט לא סופרים אותנו.

בצלאל סמוטריץ': מטען כללי זה גם לא עובדים מי יודע מה.

רון כץ: חבר הכנסת סמוטריץ', יש לנו נציג של הנמל, בוא נשמע מה הם אומרים בשטח.

רון כץ: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': רציף שמונה?

בצלאל סמוטריץ': אתה תראה אותם מתחילים לעבוד.

צביקה שפירא: אנחנו בוחנים את זה.

אביר קארה: הם יעבדו 24 שעות בחודש.

רון כץ: חברים.

בצלאל סמוטריץ': תביאו את ההסמכה של מספנות, תביאו את 28 ותראו שמתחילים לעבוד.

בצלאל סמוטריץ': היה לי חבר פעם שאמר פעם, לא צריך לדבר איתם, צריך להסביר להם.

משה זנה: צוהריים טובים, שמי שיקו זנה, מנכ"ל נמל אשדוד מזה כשנתיים.

משה זנה: אני מברך על הוועדה ויש פקקים והאחריות של הנמלים לטפל בהם ושלא נתבלבל, אנחנו לא מתנערים לרגע, אנחנו עובדים פה 24/6 – נמל אשדוד לא עובד בשבת – יחדיו עם העובדות והעובדים שלנו על מנת להפחית את התור.

משה זנה: מתחילת הקורונה הצלחנו בחלקו להפחית אבל עדיין יש תור תפעולי וצריך להפחית אותו ואנחנו - - -

רון כץ: כמה עובדים חסרים לך כרגע?

משה זנה: בשלוש דקות אני נותן לך - - -

רון כץ: שלוש דקות זה הרבה, אבל יש לך דקה לומר את מה שאתה רוצה ואחרי זה נשאל שאלות.

משה זנה: דקה.

משה זנה: התור התפעולי הוא במטען הכללי וללא ספק, המטען הכללי הוא זה סופג את התור התפעולי ובמכולות אפשר לומר שפחות מ-24 שעות נכנסות האניות ונפרקות.

משה זנה: נמל אשדוד בשנת העבודה 2021 - - -

קריאה: זה לא נכון, הנה, עכשיו יש אנייה מהודו - - -

רון כץ: זה לא דו-שיח, הוא ידבר את שלו, תרצה להעיר משהו, בבקשה.

רון כץ: אתן לך את הזמן.

רון כץ: בבקשה אדוני.

משה זנה: בשנת 2021, נמל אשדוד פרק שיא מכולות מאז שנמל אשדוד נוסד.

משה זנה: וגם של מטען כללי, 24 מיליון טון.

משה זנה: בעודנו מדברים בנמל אשדוד 22 אניות כרגע נפרקות ונטענות.

משה זנה: יחד עם זאת וללא ספק, אנחנו נדרשים להאיץ את הקצב על מנת לקצר את התור התפעולי, ואני לא מתנער מהאחריות שלי כמנכ"ל לנושא הזה.

משה זנה: ההסתדרות נרתמה לנושא הזה ואכן גויסו 90 עובדים, אבל צריך להבין, כשאתה מגייס סוור, בסופו של דבר, חסר לך מנהל עבודה, צריך לבנות צוותי עבודה.

משה זנה: ולבוא ולגייס עובדים זה לא רק הפתרון, וללא הספק שהפתרון הוא יותר מורכב מאשר להביא עכשיו 100, 200 עובדים לנמל , זה לא יפתור את הבעיה.

משה זנה: בסופו של דבר, אין לנו בעיה עם סוורים.

משה זנה: הבעיה היא יותר מורכבת, צריך להכשיר אנשים.

משה זנה: הבעיה המרכזית היא שצריך לשאול את עצמנו למה הנמלים החדשים לא נפתחו?

משה זנה: ויואב צוקרמן יכול לבוא ולהמשיך ולנסות לפרוק מטען כללי; שיסביר בבקשה לוועדה – הנמלים התארגנו לפתיחת תחרות, התחרות לא נפתחת, חברים, אתם יודעים למה?

משה זנה: כי יש איחור בפתיחה של הנמלים החדשים.

משה זנה: אם היו נפתחים, אז היו זזים מפה אניות מכולה מנמל אשדוד ומנמל חיפה והיו מפנים לי עובדים לטפל במטען הכללי.

משה זנה: זה לא קרה, ואני מבקש ממך, יושב-ראש הוועדה, אשמח אם אנחנו נקבל על זה תשובה.

רון כץ: אתה תקבל על זה תשובה.

רון כץ: אני רוצה לשאול אותך: האם המסוע לפריקת גרעינים עובד כבר?

משה זנה: בעוד שלושה חודשים על פי הגאנט שלו, כמו שאני כמנכ"ל התחייבתי, בסוף יוני, המסוע יתחיל להריץ גרעינים.

משה זנה: יפרוק בקצב פי שמונה ממה שאני פורק היום.

משה זנה: הבעיה של הגרעינים בנמל אשדוד תיפתר.

משה זנה: אני יכול להצהיר עליה באופן טוטאלי.

ישראל נורמנד: שיקו - - - המסוע של הגרעינים לפי חברת lesico לא יתחיל לעבוד לפני אוגוסט.

רון כץ: הוא הצהיר לוועדה.

רון כץ: נבדוק עוד שלושה חודשים איפה זה עומד.

רון כץ: זה לא דו-שיח.

אבי אדרי: אבל מה הפוטנציאל שלא מנוצל?

אבי אדרי: גם את זה צריך לשאול אותו.

אבי אדרי: הפוטנציאל שלא מנוצל אצלך בנמל של פריקה של מכולות, פריקה של מטען כללי.

משה זנה: חבר'ה, נמל אשדוד בשנת העבודה 2021, פרק כמעט מיליון, קצת פחות ממיליון - - -

יום טוב חי כלפון: כמה הוא יכול?

יום טוב חי כלפון: השאלה היא על הפוטנציאל, לא על מה שעשיתם.

רון כץ: השאלה במקום והיא שאלה נכונה.

רון כץ: השאלה היא מה הפוטנציאל, לא כמה פרקו?

רון כץ: כמה אתם יכולים לפרוק?

משה זנה: צריך להבין, בסוף, נמל זה מפעל, הוא בנוי מכוח אדם וממכונות.

משה זנה: המכונות שבנינו, חלקם בדרך, יש לנו עכשיו חמישה מנופים שצריכים להגיע, הם ללא ספק יגבירו את הקצב, זה חלק מההתעצמות ומההכנה שלנו לתחרות.

משה זנה: כיום הפוטנציאל מנוצל כמעט ב-100% מול כל הציוד שיש.

קריאה: מה עם ההסכם של בעלי מלאכה?

אבי אדרי: זאת אומרת, מתי אנחנו אמורים לראות שהפוטנציאל הלא מנוצל, ינוצל?

אבי אדרי: זאת שאלה שאתה צריך לענות עליה.

אבי אדרי: כי אנחנו שמענו את זה בפעם הקודמת בוועדה הקודמת.

בצלאל סמוטריץ': שיקו, אני רוצה לחדד בשאלה אחת את השאלות שכולם שואלים פה: אתה מתאר עכשיו מצב כאילו הכול בסדר ומצוין.

משה זנה: לא.

בצלאל סמוטריץ': הנמל עובד, פרקנו הכי הרבה מזה שנים, הכול טוב.

בצלאל סמוטריץ': אבל בסוף יש תור תפעולי ענק.

בצלאל סמוטריץ': והוא לא רק בגלל העלייה בכמות הייבוא שנכנס לארץ.

בצלאל סמוטריץ': שואלים אותך: נגיד שאין לך מגבלות, אתה עכשיו מדבר רק איתנו, אין פה הסתדרות, אף אחד לא שומע – מה אתה צריך מחר בבוקר כדי שהנמל יוכל לעבוד יותר טוב, לפרוק יותר אניות ובעיקר יותר מהר?

בצלאל סמוטריץ': במשמרות, בשלוש משמרות ביממה, בלי הפסקה, כמובן בלי שבת חס וחלילה ועל זה צריך לחזק אתכם על זה, כל הכבוד, הלוואי וכולם ילמדו מכם.

בצלאל סמוטריץ': אבל יש שישה ימים חוץ משבת שבהם אפשר לעבוד יותר טוב.

משה זנה: אני רוצה להבהיר: אם נשמעתי שהכול טוב והכול פנטסטי – אני אמרתי שיש תור תפעולי והאחריות שלי כמנכ"ל יחדיו עם העובדות והעובדים שלנו, זה להפחית את התור התפעולי.

רון כץ: השאלה היא איך עושים את זה.

משה זנה: איך עושים את זה – אני אומר שיש בעיה, יש בעיה, חבר הכנסת סמוטריץ', ואני לא מתנער מהאחריות לגביה.

משה זנה: איך עושים את זה?

משה זנה: הנמלים נערכו לכך שייפתחו נמלים חדשים.

משה זנה: תפתחו את הנמלים החדשים.

יום טוב חי כלפון: אתה מפיל את האחריות על האחרים עכשיו.

יום טוב חי כלפון: השאלה היא מה קורה אצלך.

משה זנה: אני לא מפיל את האחריות.

בצלאל סמוטריץ': אסביר למה זה קשור: מכיוון שאם הוא נערך - - -

רון כץ: אני מבין מה שהוא אומר.

יום טוב חי כלפון: מה, הוא צמצם?

בצלאל סמוטריץ': הוא נערך - - -

יום טוב חי כלפון: אבל הוא לא עונה על השאלה.

רון כץ: חברי הכנסת כלפון וסמוטריץ', זה לא דיון ביניכם, אנחנו רוצים - - -

אבי אדרי: לצערי הוא לא ענה השאלה, מה הפוטנציאל הלא מנוצל.

רון כץ: אדוני, פעם אחרונה שאתה מפריע לנו, פעם הבאה אתה יוצא.

רון כץ: אני רוצה לחדד את השאלות של כולם: לגבי הנמלים החדשים, אני מבין את הבעיה.

רון כץ: אני רוצה להבין אצלכם, מה אתה צריך בשביל היום בערב או מחר בבוקר, להפיק תפוקה טובה יותר?

רון כץ: זאת השאלה.

אביר קארה: הוא צריך תחרות.

משה זנה: הסיפור הוא כזה: להביא עוד עובדים ועוד סוורים, ושנבין איך גייסנו את 90 העובדים, פשוט בעזרת חברות כוח אדם הבאנו מהיום למחר 90 עובדים – מילאנו את הדרגה שנקראת סוור.

משה זנה: סוור זו הדרגה הכי נמוכה.

משה זנה: בשביל לפתוח צוותי עבודה, דיברו קודם על "ידיים", המשמעות היא להכשיר עוד עובדים.

משה זנה: אני לא אכשיר היום מנהלי עבודה שמאוד חסרים פה, על מנת שמחר הם יהיו מובטלים כי הנמלים החדשים יתחילו לעבוד.

משה זנה: לכן יש פה איזשהו תגובת שרשרת.

משה זנה: כי בכדי לבנות עוד צוותים, אני צריך דרגי עבודה יותר בכירים מסוורים.

משה זנה: אני צריך להכשיר מנהלי עבודה שזה קורס - - -

רון כץ: מה מונע ממך לעשות זאת?

משה זנה: אין שום בעיה.

משה זנה: הכשרנו, יצאנו להכשרות, יכולנו להכשיר קצרות.

משה זנה: בכדי להכשיר עובדים צריך להבין: אני צריך להוציא את האנשים מקו המים על מנת להוציא אותם לשלב של הדרכה.

רון כץ: איזה אנשים אתה צריך להוציא מקו המים?

בצלאל סמוטריץ': הוא צריך לקחת עובד שעושה היום עבודה מסוימת בקו המים, ולשלוח אותו להדרכה.

בצלאל סמוטריץ': אבל זאת לא הבעיה שלו, הבעיה שלו היא שכשהוא מעריך שברגע שהנמלים החדשים ייפתחו, היקף פריקת המכולות שלו ירד מאוד.

בצלאל סמוטריץ': והנמלים הישנים נערכו או אמורים היו להיערך להתעסק בעיקר במטען כללי.

בצלאל סמוטריץ': זו הייתה החלוקה.

בצלאל סמוטריץ': החדשים יעשו מכולות, הם עושים את זה דיגיטלית ויותר יעיל.

בצלאל סמוטריץ': ומה הוא אומר עכשיו: אתה אומר שהיום אכשיר לך את כל - - -

רון כץ: תוך כדי שדיברנו, אפשר להעלות את רוני גולן מנמל חיפה.

בצלאל סמוטריץ': הוא אומר לך: אתה רוצה שאני אכשיר היום את כל מנהלי העבודה וכולי, כדי לייצר יותר "ידיים" – מה אעשה עם העובדים האלה בעוד שלושה חודשים כשהנמלים החדשים ייפתחו והיקף העבודה שלי בכל מה שנוגע למכולות ירד.

רון כץ: בגלל זה דיברנו על עובדים זמניים.

בצלאל סמוטריץ': אין דבר כזה.

בצלאל סמוטריץ': עובד זמני יכול להיות סוור, עובד זמני לא יכול להיות מנהל עבודה, לוקח לזה חצי שנה ללמוד.

רון כץ: נכון, אבל זה בדיוק מה שהוא אומר, הוא אומר שהוא צריך לקחת את העובדים מקו המים, תביא זמניים.

בצלאל סמוטריץ': הוא אומר: הבאתי מספיק סוורים, לא חסר לי.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו חסר לי מנהלי עבודה וראשי צוותים.

רון כץ: תקדם את העובדים שלך ככה.

בצלאל סמוטריץ': רגע, זאת תקופת הכשרה והם יותר קבועים ויותר יקרים.

בצלאל סמוטריץ': צריך לחשוב מה עושים.

בצלאל סמוטריץ': אני רק אומר שיש פה שני צדדים.

בצלאל סמוטריץ': זה לא "לא בעיה".

בצלאל סמוטריץ': לכן אני חושב שאם אומרים לך הנמלים החדשים – אנחנו בנויים להפעיל רציפים נוספים, אנחנו יודעים לתפעל את זה או בעובדים זמניים או שאנחנו מוכנים לקלוט אותם ולתפעל אותם אחר כך – אז תן להם את זה.

בצלאל סמוטריץ': תפתח את 28 בדרום, תפתח את שבע ושמונה בצפון, תן למספנות לעבוד, יאללה.

קריאה: נכון.

אביר קארה: אבי אדרי, אני רוצה לדעת האם תהיה התנגדות של ההסתדרות להפעלה של הרציפים בנמל המפרץ ובנמל אשדוד?

אביר קארה: כן או לא?

אבי אדרי: אין "כן או לא", אני לא עובד אצלך, אמרנו את זה.

אבי אדרי: אתה שואל אותי שאלה, אני אענה לך.

רון כץ: רגע, רגע.

אביר קארה: אני עובד אצל הציבור הישראלי, לי ברור איפה אתה עובד.

אביר קארה: לי ברור איפה אתה עובד ואצל מי.

אביר קארה: לי זה בדיוק ברור.

רון כץ: חבר הכנסת קארה - - -

אבי אדרי: אתה לא יודע מה אומרים ההסכמים.

אבי אדרי: תבדוק מה אומרים ההסכמים.

אביר קארה: רק שאלתי אם אתם תתנגדו – כן או לא?

אבי אדרי: - - - אני זוכר שהמדינה צריכה להעביר את כרמל ב' לנמל חיפה.

אבי אדרי: אז בוא, שיעשו את ההסכם, אין בעיה.

רון כץ: אבי, אבי.

אבי אדרי: שבע, שמונה עובר אליהם - - -

רון כץ: אבי, אני מאוד משתדל - - -

אביר קארה: אבל זה הפיל שבחדר.

רון כץ: אני מאוד משתדל.

אבי אדרי: יש הסכמים - - -

רון כץ: רגע, אני מאוד משתדל לשמור את כל הנוכחים בשולחן למרות שזה דיון מאתגר.

אביר קארה: שאלתי אותך אם אני יכול לשאול ואישרת לי.

רון כץ: חבר הכנסת כאן שאל שאלה.

רון כץ: אני רוצה שהוא יקבל תשובה.

רון כץ: מה התשובה לשאלה שלו?

אביר קארה: האם אתם תתנגדו להפעלת הרציפים?

אבי אדרי: מה שההסכם אומר.

אבי אדרי: שבע, שמונה עובר – אנחנו מקבלים את כרמל ב'.

אבי אדרי: זה הכול.

אבי אדרי: זה ההסכם.

רון כץ: חברים - - -

יום טוב חי כלפון: מי זה אנחנו?

בצלאל סמוטריץ': שלא יהיה פה בלבול.

אבי אדרי: הנמל, זה בסדר.

בצלאל סמוטריץ': לא ועד העובדים מקבל, אלא הנמל.

אבי אדרי: איזה פחד, איזה פחד שאמרנו "אנחנו".

אבי אדרי: הכול בסדר.

רון כץ: אבי, כולנו בסופו של דבר רוצים למצוא פתרון לפקק האדיר שנוצר בנמלים על מנת להקל על החיים של כל תושבי מדינת ישראל.

רון כץ: גם אתם חלק מתושבי מדינת ישראל.

רון כץ: ולכן כששואלים שאלה פשוטה, אם תהיו מוכנים או לא תהיו מוכנים, אל תלך עוד פעם להסכמים ומה שההסכם אומר.

אבי אדרי: מה זה אל תלך להסכמים?

אבי אדרי: גם את הסיסמאות תשים ב - - -

רון כץ: לא, לא, כולנו מכירים את ההסכמים.

רון כץ: אבל אתה יכול לבוא ולומר: כן, אתגייס, אעשה מה שאני יכול לעשות בשביל לפתור את הבעיה הזאת.

רון כץ: זה מה שאנחנו מצפים.

אבי אדרי: אומר שוב, אתגייס – תוך כדי כיבוד ההסכם.

אבי אדרי: ההסכם אומר שכרמל ב' עובר לנמל חיפה.

אבי אדרי: זה הכול.

אבי אדרי: אז אין בעיה, שיתנו להם את שבע, שמונה, ויתנו את כרמל ב' לנמל חיפה.

אבי אדרי: דרך אגב, זה האיזונים.

אבי אדרי: זה האיזונים, לא להחליש את הנמלים הקיימים.

אבי אדרי: זה מה שאמרתי, לכבד הסכמים, זה הכול.

רון כץ: בסדר גמור.

אביר קארה: אתה אומר: תחרות מלאה, רק נקשור לנמלים את הידיים מאחורי הגב.

רון כץ: אביר, חברים, שיקו – משפט לסיום.

בצלאל סמוטריץ': תן לו את כרמל ב'.

אבי אדרי: מה הביג דיל.

אביר קארה: אני חושב שצריך הוראת שעה בנושא הזה.

אביר קארה: גם - - - ההסכם, כנראה ההסכם לא טוב.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא חייב לבנות אותו.

בצלאל סמוטריץ': תן לו - - -

יום טוב חי כלפון: תשאלו על הסכם בתי מלאכה.

רון כץ: חברים, בואו.

רון כץ: הזמן קצר ואנחנו רוצים להגיע לתוצאות.

בצלאל סמוטריץ': אבי, תקבל את כרמל ב'.

בצלאל סמוטריץ': אבל הוא עוד לא בנוי, אתה יודע שייקח שנים לבנות אותו.

אבי אדרי: יבנו אותו.

בצלאל סמוטריץ': אבל זה ייקח שנים.

בצלאל סמוטריץ': אתה רוצה עכשיו שנתנה את שבע ושמונה עד שכרמל ב' ייבנה?

בצלאל סמוטריץ': נניח שאין בעיה, נתניע את התהליך, תן להם את שבע, שמונה כי הוא כבר יכול לעבוד.

בצלאל סמוטריץ': וניכנס לבנייה של כרמל ב' שהוא של נמל חיפה.

אבי אדרי: אני אומר שיש הסכם.

בצלאל סמוטריץ': עוד פעם - - -

רון כץ: חברים - - -

אביר קארה: אבל אין הסכם כזה.

בצלאל סמוטריץ': תקשיב רגע, בועז, אל תשחק איתנו, אם אתה אומר שההסכם - - -

אבי אדרי: יש לי את ההסכם - - -

בצלאל סמוטריץ': ההסכם לא צפה את המציאות העכשווית.

בצלאל סמוטריץ': הוא צפה את זה שהנמל החדש מתחיל לעבוד עם רציף שש, ושבע-שמונה ייקח שנים עד שהוא יצטרך אותו.

בצלאל סמוטריץ': ובשנים האלה, אם יחליטו אז גם יעשו את כרמל ב', וייצרו את שליש-שליש מי משלם את כרמל ב', לא זוכר את הפרטים שם.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו נוצר מצב שצריך להכניס להפעלה את שבע-שמונה מהר כדי לתת מענה לפקק אמיתי שמכביד גם על העובדים שאתה מייצג.

בצלאל סמוטריץ': כמו שאמרו קודם, אותם 850 אלף עובדים, ובכלל אזרחי מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': את שבע-שמונה אפשר להפעיל מחר בבוקר, כרמל ב' ייקח זמן לבנות אותו.

בצלאל סמוטריץ': נניח שעכשיו באים ואומרים: שבע-שמונה נפעיל, כרמל ב' נפעיל את ההסכם.

בצלאל סמוטריץ': נפעיל את הסכם המימון של מי עושה את כרמל ב', ועכשיו כמה שנים שייקח לבנות – ייקח לבנות.

בצלאל סמוטריץ': אם אתה אומר: עד שכרמל ב' לא עומד מבוצע ובנוי, אי אפשר לשחרר את שבע-שמונה, כי זה מה שאומר ההסכם.

בצלאל סמוטריץ': אגב, זה מה שאומר ההסכם, אבל הוא לא צפה מצב כזה.

בצלאל סמוטריץ': ויש גם יכולת לצאת מהסכמים כשהם לא צופים מצבים שלא צפו אותם בזמן חתימת ההסכם.

בצלאל סמוטריץ': אז בעצם אתה אומר: אני את שבע-שמונה לא מוכן לשחרר.

בצלאל סמוטריץ': עוד פעם, אני לא חושב שצריך לשאול אותך.

בצלאל סמוטריץ': אבל חשוב פה תשובה - - -

אבי אדרי: - - - צריך לכבד הסכמים.

אבי אדרי: זה העולם של ההסתדרות, זה הכול.

רון כץ: חברים.

אביר קארה: אין הסכם כזה.

רון כץ: חבר הכנסת סמוטריץ' - - -

בצלאל סמוטריץ': צריך לכבד הסכמים, אבל אם הסכמים לא צפו מציאות מסוימת, אז אפשר - - -

אבי אדרי: סימסת לו שאין הסכם כזה?

רון כץ: חברים, כל החברים בחדר - - -

בצלאל סמוטריץ': עם קצת מנהיגות של משרד התחבורה והאוצר אפשר לפתור את זה.

רון כץ: בצלאל, אני רוצה לזרום איתך.

רון כץ: הוא שם את הדברים על השולחן, עכשיו השאלה היא מאוד פשוטה: מחר בבוקר, אפשר להפעיל את שבע-שמונה.

רון כץ: זו עובדה.

רון כץ: ייקח זמן להפעיל את מה שאתם מבקשים.

רון כץ: השאלה שלנו – האם אתם תהיו מוכנים להפעיל את שבע-שמונה מחר בבוקר?

רון כץ: זאת בהנחה שאתם סומכים על מדינת ישראל וסומכים על האנשים שמנהלים עכשיו את מדינת ישראל, שיאמרו לכם:

רון כץ: אנחנו עובדים בשבילכם, נבנה את זה.

רון כץ: ברגע שזה יהיה מוכן, אתם תקבלו את זה.

רון כץ: זו השאלה היחידה.

בצלאל סמוטריץ': אל תסבך אותי, כי גם אני לא סומך על מי שמנהל את מדינת ישראל.

רון כץ: בצלאל, אני נתתי לך דברים טובים - - -

בצלאל סמוטריץ': על רספ"ן ועל חברת נמלי ישראל אני מוכן לסמוך.

רון כץ: נסמוך על משרד התחבורה.

אבי אדרי: אדוני, אני בעצם חלק קטן מתוך ההסכם.

אבי אדרי: יש פה חברות נמל.

אבי אדרי: יש פה איתנות פיננסית של - - -

רון כץ: אני שואל אותך – האם אתה מוכן?

אבי אדרי: אני אומר: יש הסכם.

אבי אדרי: אני לא יודע מה זה אומר, לא על רגל אחת אגיד לך.

רון כץ: אז הנה, אני אומר לך מה זה אומר.

אבי אדרי: אני לא יודע מה זה אומר, לא, אני לא יודע.

רון כץ: אני מחדד - - -

אביר קארה: הנה, הוא אמר שהוא יעמוד בהסכם.

אבי אדרי: מישהו יכול להגיד לי כמה - - -

רון כץ: אל תעזרו לי עכשיו, אני מחדד – אנחנו מבינים את המצוקה, המצוקה אמתית וקשה; שבע-שמונה לעבודה היום - - -

אבי אדרי: כמה זה יגרע מהאיתנות הפיננסית של נמל חיפה?

אביר קארה: כלום.

שרן השכל: אפס.

שרן השכל: אתם לא עומדים בביקושים.

אבי אדרי: למה?

אבי אדרי: מי אמר?

אבי אדרי: בוא תתחלף איתי ותבדוק.

אביר קארה: הביקושים רק הולכים ועולים.

אביר קארה: מדינת ישראל מכפילה את עצמה.

שרן השכל: זה לא יגרע כלום.

רון כץ: חברים, אל תעזרו לי - - -

אבי אדרי: לא עושים את זה ב-"נה-נה", בוא תתחייב שאתה לא פוגע באיתנות הפיננסית של נמל חיפה.

אביר קארה: יש במדינת ישראל תחרות.

אביר קארה: אם הם יהיו יעילים, אם תהיה להם איכות גבוהה.

אביר קארה: אם יעשו את התחרות כמו שצריך, כולם ירצו לפרוק שם.

אביר קארה: אם הם יהיו מצוינים, הם אפילו יגדילו את - - -

רון כץ: חבר קארה, אני רוצה לשאול שאלה - - -

אביר קארה: יש תחרות.

אבי אדרי: - - -

רון כץ: אני באמצע משפט.

רון כץ: אתם לא אמורים להיפגע, התור בחוץ זה תור שאתם גם כך לא מקבלים אותו.

רון כץ: אלא אם כן אתה אומר לעצמך, אין לי בעיה שמדינת ישראל תחכה חודשים לדברים שלה, כל עוד בסוף הם יגיעו אלינו.

אבי אדרי: סוגרים את שבע-שמונה בתום הפקקים?

אבי אדרי: סיימנו את הפקקים – שבע-שמונה נסגר?

רון כץ: אתה יודע מה?

רון כץ: אני מוכן ללכת איתך על - - -

אביר קארה: למה?

אביר קארה: למה?

אבי אדרי: למה?

אביר קארה: למה אתם קובעים?

אבי אדרי: - - -

אביר קארה: הביקושים רק עולים.

אביר קארה: אנחנו עשינו עכשיו רפורמה ביבוא.

אבי אדרי: - - -

רון כץ: רגע, אביר, שנייה.

רון כץ: שרן, רגע.

יום טוב חי כלפון: בוא ניקח את זה.

רון כץ: רגע, חברים.

רון כץ: אל תעזרו לי.

רון כץ: אבי, אני איתך – ביניים, עד שאנחנו פותרים את הפקק של הביקושים, אתם מוכנים?

בצלאל סמוטריץ': לפתוח לשנה.

בצלאל סמוטריץ': זמנית.

רון כץ: אני מדבר על זמנית.

אביר קארה: תודה רבה לכם גם.

רון כץ: אביר, אל תעזור.

רון כץ: ואתה כבר בקריאה שנייה.

אבי אדרי: אני אומר עוד פעם:

אבי אדרי: אנחנו נעשה כל מה שאפשר כדי להילחם בפקקים, בלי לסכן - - -

רון כץ: אבי, אני רוצה להציע הצעה.

אביר קארה: - - -

יום טוב חי כלפון: אלה לא עונה לשאלה.

אבי אדרי: אני עונה לשאלה מצוין.

רון כץ: אבי, אני שאלתי שאלה פשוטה.

יום טוב חי כלפון: מה המענה?

יום טוב חי כלפון: אתה מסכים לפתוח את שבע ושמונה – כן או לא?

רון כץ: זמנית.

שרן השכל: לשנה.

אבי אדרי: אני רוצה רגע להבין – איפה אנחנו נמצאים?

אבי אדרי: אתה מבין שמדובר באלפי משפחות.

אבי אדרי: אתה אומר לי ב - - -

יום טוב חי כלפון: אתה מבין שמדובר במיליוני אזרחי ישראל - -

רון כץ: - - -

יום טוב חי כלפון: - - שמשלמים יותר בסופר כי אתה לא רוצה לפתוח פה רציף.

יום טוב חי כלפון: אתה מבין?

אבי אדרי: זה דמגוגיה.

אבי אדרי: זה דמגוגיה.

יום טוב חי כלפון: זה בדיוק המקרה פה.

רון כץ: חבר הכנסת כלפון, קריאה ראשונה.

יום טוב חי כלפון: בסוף, אחרי שעה וחצי של דיון יצא המרצע מן השק.

אבי אדרי: זאת דמגוגיה.

רון כץ: חבר הכנסת כלפון, שתיים וחצי.

יום טוב חי כלפון: איך?

רון כץ: תהיה רגוע, אתה לא שומע כי אתה לא מקשיב.

רון כץ: עכשיו כולנו נהיה בשקט.

רון כץ: אני רוצה עוד פעם לשאול את - - -

יום טוב חי כלפון: רון, סליחה, אני לא הערתי הערות פה.

יום טוב חי כלפון: אני מנסה לדבר כבר כמה דקות בלי לשלול ממך את זכות הדיבור.

יום טוב חי כלפון: אני רוצה עכשיו כיוזם הדיון, אני רוצה שתיתן לי שתי דקות להתייחס לדברים האלה.

רון כץ: רגע, אל תעזור לי לנהל את הוועדה, אתה תקבל את הזמן שלך.

רון כץ: אני שאלתי שאלה, אני חוזר לשאלה: אני רק רוצה להבין, אתם לא תיפגעו, ההפעלה תהיה זמנית בשביל לפתור את הפקק הזה שיש בחוץ.

רון כץ: האם אתם תהיו מוכנים להפעלה זמנית של רציפים שבע ושמונה, כשאתם לא נפגעים בתהליך הזה, על מנת לפתור את הפקק?

אבי אדרי: אם אנחנו לא נפגעים – בטח שנהיה שם.

אבי אדרי: זה הכול.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: יום טוב, בבקשה.

יום טוב חי כלפון: רון, כולם פה דיברו הרבה, לקח פה שעה וחצי כדי להגיע לנקודה.

יום טוב חי כלפון: התברברנו עם כל מיני שאלות טכניות, בסוף הגענו למהות.

יום טוב חי כלפון: המהות היא כזו: יש פה רציפים שאפשר להפעיל אותם מחר בבוקר, ויש פה ארגון עובדים שמונע את זה, נקודה.

יום טוב חי כלפון: זה מה שקורה כרגע.

אבי אדרי: יש הסכם - - -

רון כץ: לא, אתה לא עונה לו.

יום טוב חי כלפון: סליחה, אתה לא נותן הערות ביניים למה שאני אומר, אוקיי?

יום טוב חי כלפון: יש פה כללים בוועדה.

יום טוב חי כלפון: שמנו לב שמאז שאתה יושב פה, אתה מרגיש פה כמו בעל הבית, אולי אתה רגיל לזה ממקומות אחרים, פה בכנסת אתה עדיין לא בעל הבית.

אבי אדרי: אני גם לא רוצה.

יום טוב חי כלפון: הנקודה פה היא כזו: אנחנו דנים פה שעה וחצי, נכנסים לכל מיני פרטים ובסוף החלמאות ברורה.

יום טוב חי כלפון: יש פה אפשרות לשחרר את הפקק, זה פקק שפוגע באזרחי מדינת ישראל, ומי שמונע את שחרור הפקק זוהי ההסתדרות.

יום טוב חי כלפון: באו אלינו בטענות על הכותרת שנתנו לדיון, בסוף, אחרי שעה וחצי התברר שהכותרת הייתה נכונה.

יום טוב חי כלפון: אתה מונע.

יום טוב חי כלפון: יש לך שיקולים, יש לך הסכמים – אף אחד פה לא מבקש להפר הסכמים, אבל יש גם מצב חירום.

אבי אדרי: מה אתה מציע?

יום טוב חי כלפון: באותה מידה, אם יש עכשיו אירוע רב נפגעים, וצריך לפתוח עוד חדר ניתוחים בבית חולים לטיפול נמרץ, אני לא רואה אותך פה חוסם את הדלת ואומר: לא, יש הסכמים, אל תיכנסו לחדר הניתוח ואל תצילו חיים.

יום טוב חי כלפון: זה מה שאתה עושה פה כרגע.

יום טוב חי כלפון: יש פה רציפים ריקים, יש פה חברות שמוכנות לתפעל אותם.

יום טוב חי כלפון: ואתה כרגע מונע את זה.

יום טוב חי כלפון: ולכן צריך לטפל בזה עכשיו.

אבי אדרי: ויש עוד - - -

רון כץ: אבי, זה לא דו-שיח.

רון כץ: אתם לא מנהלים דו-שיח עם חברי כנסת.

רון כץ: תודה רבה חבר הכנסת כלפון.

רון כץ: חבר הכנסת סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': במחילה, אני שוב אומר שזה קצת יותר מורכב, בסדר?

בצלאל סמוטריץ': גם לך, חבר הכנסת כלפון.

בצלאל סמוטריץ': הרי, כשיצאו למהלך הגדול של הקמת הנמלים החדשים, ניסו לייצר איזונים שהמטרה שלהם בסוף היא לשמור גם על הנמלים הקיימים, מכיוון שגם הם תנאי לתחרות.

בצלאל סמוטריץ': הרי נניח שבסופו של דבר יבואו הנמלים החדשים, יהיו יעילים יותר, זולים יותר, ולא מוגבלים בכל מיני הסכמי עבר של עבודה וכולי, והתוצאה תהיה שהנמלים הישנים ייסגרו.

בצלאל סמוטריץ': אז יישארו הנמלים החדשים כמונופול ומהר מאוד גם הם יעלו מחירים ויפסיקו להיות יעילים.

בצלאל סמוטריץ': בסוף, אתה לא מסתכל על זה על כאן ועכשיו.

בצלאל סמוטריץ': יש עכשיו תור מעצבן נורא של 70 אניות, אבל בסוף צריך להסתכל על מה שקורה בעוד שנה, בעוד שנתיים ובעוד שלוש שנים.

בצלאל סמוטריץ': האינטרס של מדינת ישראל הוא שכל הנמלים שמשחקים היום ולאט-לאט גם ייפתחו יותר ויותר רציפים בתוך הנמלים האלה, ויכול להיות שרציף 25 ילך בכלל לזכיין נוסף, אז יהיו לנו שלושה בדרום, אנחנו רוצים כמה שיותר שחקנים, אנחנו צריכים איכשהו לווסת את השוק.

בצלאל סמוטריץ': שוק חופשי זה נורא נחמד, אבל בעולם כזה כמו נמלים, ובשוק קטן כמו מדינת ישראל, בסוף הוא כן צריך איזשהו איזון רגולטורי שיוודא שהתחרות אכן מתקיימת ולא בא איזה מישהו אחד ובולע את כל האחרים.

בצלאל סמוטריץ': המצב קודם לא היה טוב, שהיה מונופול לשני הנמלים הוותיקים הממשלתיים, ואם נגיע למצב שהם ייסגרו ויישארו רק החדשים, גם זה מצב לא טוב, וצריך לנהל את זה בעדינות.

בצלאל סמוטריץ': חלק מהאיזון היה שפותחים חלק מהרציפים ורואים מה זה עושה, ואם רוצים לפתוח עוד רציפים, אז נכון, נותנים לנמל חיפה גם הוא לפתח עוד רציף נוסף, עוד נמל נוסף, כדי לשמור על האיזונים.

בצלאל סמוטריץ': זה קצת יותר מורכב.

בצלאל סמוטריץ': אם אני מבין נכון, ההצעה שמועלית כאן עכשיו, לנסות לפתוח את שבע ושמונה זמנית כדי לתת מענה עכשיו לפקק הגדול.

בצלאל סמוטריץ': פקק שכנראה ילווה אותנו בתקופה הקרובה בגלל עודף הביקושים לייבוא אחרי הקורונה.

בצלאל סמוטריץ': אבל שוב, גם זה יותר מורכב, זה כמובן אומר שלא פותחים בחיפה את כרמל.

בצלאל סמוטריץ': זה אומר שהנמלים החדשים צריכים להיות מסוגלים לתפעל את שבע-שמונה זמנית.

בצלאל סמוטריץ': הרי לא בטוח שהם יודעים לקלוט עכשיו עובדים זמניים.

בצלאל סמוטריץ': מה הם יעשו איתם בעוד חצי שנה או שנה כשיסגרו להם את זה?

ניר אבני: יתנו עובדים לנמלים הקיימים.

בצלאל סמוטריץ': רגע, אבל זה כנראה לא מספיק.

בצלאל סמוטריץ': אומרים לך הנמלים עצמם שזה כנראה לא מספיק, כי הוא צריך עובדים ברמת ניהול יותר גבוהה, שעד שהוא יכשיר אותם, הוא לא יצטרך אותם, כי כשהם ייפתחו ויגיעו לתפוסה מלאה במכולות, אז הוא ייתקע ואין לו מה לעשות איתם.

בצלאל סמוטריץ': מה שאני מנסה לומר הוא שזה לא שאין פתרון, אבל זה אירוע נורא מורכב, זה סוג של אפקט פרפר.

בצלאל סמוטריץ': כל החלטה שתקבל, יש לה השלכות בגורמים אחרים ובסוף כולם צריכים להתיישב.

בצלאל סמוטריץ': אגב, הטעות שלנו פה בוועדה, שאנחנו עושים את המשא ומתן עם אבי אדרי.

בצלאל סמוטריץ': אל תפגע, אתה לא הפקטור פה.

בצלאל סמוטריץ': צריך לשבת פה נמל אשדוד, צריך לשבת פה נמל חיפה.

בצלאל סמוטריץ': צריכים לשבת פה שני הנמלים החדשים ומספנות, ולראות איך מערבבים את הדבר הזה.

בצלאל סמוטריץ': אחר כך אפשר יהיה לשבור את הראש גם מה עושים עם ההסכמים עם העובדים ואיך מגיעים גם איתם להסכמות.

בצלאל סמוטריץ': אם צריך אגב, לבטח את האיתנות הפיננסית של חיפה, גם את זה המדינה יודעת לעשות.

בצלאל סמוטריץ': אגף תקציבים עשה את זה לא פעם ולא פעמיים, כולל גם כשהלכו להפרטה היו איזשהם חגורות ביטחון שהמדינה ידעה לתת.

רון כץ: בצלאל, משפט לסיום

בצלאל סמוטריץ': לסיום, עם כל הכבוד לוועדה, תפקידה של הוועדה הוא להציף את הבעיה, תפקידה של הוועדה זה לתבוע ולדרוש.

בצלאל סמוטריץ': בסופו של דבר, אם שרת התחבורה לא תיכנס לאירוע הזה ותלכלכך את הידיים בשפיר ושלייה, ותייצר את הדיונים האלה לעומק, בצורה אינטנסיבית מאוד כמה ימים – ואני אומר לך שאגף תקציבים ייכנס לשולחן והוא יודע לתת את חלקו, והממונה על השכר ייכנס והוא יודע לתת את חלקו, וודאי וודאי אנשי המקצוע של רספ"ן וחנ"י, יודעים לתת את חלקם, וודאי שהסיפור הזה יכול להיסגר.

בצלאל סמוטריץ': רק מישהו צריך פה לנהל את התהליך הזה.

בצלאל סמוטריץ': זה מה שאני מנסה להגיד.

בצלאל סמוטריץ': זה לא אירוע שבפופוליזם כזה נחליט שפותחים את שבע-שמונה ונגמר האירוע.

בצלאל סמוטריץ': זה יותר מורכב, לא רק בגלל אבי אדרי, זה יותר מורכב אמיתית כי בסוף אירוע הנמלים הוא אירוע מאוד-מאוד מורכב שעובד עם הרבה מאוד איזונים.

בצלאל סמוטריץ': הקריאה שלך, אדוני היושב-ראש, או שלנו של הוועדה, צריכה להיות – אפשר לסמן רגע את העקרונות שצריך עכשיו לפתוח באופן זמני מאוד מהר, אבל זאת סיסמה שמאחוריה המון עבודה.

בצלאל סמוטריץ': אבל עבודה, אני אומר לכם, לרספ"ן וליועצת המשפטית – תהליכים זה נורא נחמד וכולי, כשיודעים ורוצים וצריכים, אפשר לעשות את זה נורא-נורא מהר.

בצלאל סמוטריץ': כשהתחילה הקורונה אני הייתי שר התחבורה בגל הראשון, ידענו מאוד מהר לבצע תהליכים.

בצלאל סמוטריץ': נכון, פה גם העובדים נרתמו וגם ההנהלות נרתמו, וגם האוצר נרתם, יש עכשיו אירוע.

בצלאל סמוטריץ': זה לא משהו שוטף, זה לא משהו שאפשר לנהל אותו עכשיו: טוב, עוד כמה חודשים, ונחכה ונעשה סקרים ונבדוק ונעשה שימועים – אפשר וצריך לעבוד מהר.

בצלאל סמוטריץ': אבל, אני אומר לך, מישהו צריך לנהל את זה.

בצלאל סמוטריץ': והמועמד לזה, זה בסוף משרד התחבורה, זה לא יעבוד בלעדיהם.

רון כץ: תודה אדוני.

רון כץ: חבר הכנסת קארה.

אביר קארה: לסיום, אני רוצה להרגיע את מר אדרי ואת ההסתדרות, המונופול של ההסתדרות יישמר.

אביר קארה: בנמלים החדשים ייקלטו עובדים חדשים, שליש מהם התאגדו והם יהיו חלק מההסתדרות, אל תדאגו לעניין הזה.

אביר קארה: דבר נוסף שאתם לא צריכים לדאוג לו, כי אתם לא באמת דואגים אליו, זה אלפי משפחות במדינת ישראל שיכולות מחר בבוקר להתחיל לעבוד בנמלים החדשים, להוריד את הפקק.

אביר קארה: בעצם אפשר לעשות עסקה שכולם מרוויחים ממנה.

אביר קארה: לכן אני חושב שתצא היום מהוועדה קריאה למשרד התחבורה לגשת לפתוח את הרציפים.

אביר קארה: לפתוח את שבע ושמונה וגם את רציף 28 באשדוד.

אביר קארה: פשוט לשחרר את הלחץ, גם של המכולות - - -

בצלאל סמוטריץ': לעשות את מה שצריך כדי שאפשר יהיה לפתוח.

אביר קארה: חד משמעית.

אביר קארה: לעשות כל מה שצריך כדי שיהיה אפשר לפתוח את הנמלים האלה.

אביר קארה: יש פה מצב חירום, כמו שאם עכשיו הייתה מלחמה והיינו צריכים לטפל בפצועים, בדיוק אותו דבר.

אביר קארה: בשלבים כאלה אין הסכמים, פשוט פורצים הכול וצריכים לעשות קדימה.

אביר קארה: אני חושב שעוד שני דברים שאני חושב שהממשלה הזאת חייבת לעשות, ובכלל כל ממשלה חייבת לעשות, כי זה בידיים שלנו: א', להעביר חוק שימנע את היכולת לשבות בשירותים חיוניים.

אביר קארה: אנחנו רואים שהכוח הבלתי סביר הזה פוגע בכל אזרח במדינת ישראל.

אביר קארה: פוגע ביעילות, באיכות, בתחרות, בסוף זה פוגע בכולם.

אבי אדרי: זה אג'נדה.

אביר קארה: והדבר השני, לייצר את החופש מהתאגדות.

אביר קארה: עוד דבר שאנחנו מנסים להוביל ביחד, שבו אנשים יוכלו להחריג את עצמם מהסכם קיבוצי אם הם לא רוצים להיות חלק ממנו.

אביר קארה: לאפשר גמישות למנכ"ל או למנכ"לים של נמלים לעבוד בחוזים אישיים מול אנשים.

אביר קארה: אני חושב שזה הפיל שבחדר.

אביר קארה: זאת הבעיה שבגללה אנחנו נבוא עוד פעם, ועוד פעם ועוד פעם - - -

בצלאל סמוטריץ': יש חוק בוררות חובה בשירותים חיוניים ואיסור שביתה.

בצלאל סמוטריץ': עבדך הנאמן הגיש ואני לא רוצה להגיד מי טירפד בכנסת העשרים.

בצלאל סמוטריץ': אבל אפשר להעביר אותו עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': האופוזיציה תתמוך בו.

אביר קארה: הנה כותרת שיצאה מכאן.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר לך – תביא את החוק שאנחנו הגשנו בכנסת העשרים.

שרן השכל: רגע, מה שהאופוזיציה לא תמכה, בקואליציה תתמוך עכשיו מהאופוזיציה?

אביר קארה: אם האופוזיציה תתמוך בזה.

בצלאל סמוטריץ': - - - הגשנו אותו ביחד, ובנט תקע אותו.

רון כץ: חברים, אנחנו - - -

אביר קארה: אני מסיים - - -

בצלאל סמוטריץ': אם תביאו אותו להצבעה – אני אתמוך בו עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': אני מבטיח שהציונות הדתית - - -

רון כץ: אל תפריעו לחברים שלכם.

רון כץ: אביר, בבקשה.

אביר קארה: הנה, קודם כל הוצאנו כותרת מתוך הוועדה הזאת על איסור שביתה בשירותים חיוניים תהיה תמיכה של האופוזיציה, זה דבר חשוב מאוד.

אביר קארה: לסיכום, גם הרעיון הזה שבו עובדים שנמצאים כלואים בתוך איזשהו ארגון שמתוך כוח מונופוליסטי, או מתוך הסכם קיבוצי ישן, מחייב אותם להיות חלק מתוך משהו שהם לא רוצים להיות בו, פוגע גם ביכולת שלהם להרוויח שכר טוב יותר, וגם ביכולת של מנכ"לים בגמישות הניהולית להביא עובדים טובים יותר בדיוק למקורות האלה.

אביר קארה: הדיון הזה היה חשוב מאוד, תודה רבה.

רון כץ: תודה רבה סגן השר קארה.

רון כץ: חברת הכנסת שרן השכל, בבקשה.

שרן השכל: תודה, אקצר כיוון שיש לך מעט זמן לסכם את הדברים.

שרן השכל: בסך הכול היה פה דיון טוב והמון דברים צפו לשטח.

שרן השכל: אני חושבת שגם יש המון מסקנות מהדיון הזה, אני חושבת שבסופו של דבר, אם אנחנו רוצים סיכום אופרטיבי, הייתי מבקשת ממך יושב-ראש הוועדה, לחייב את שר האוצר ואת שרת התחבורה לשבת בשבוע הקרוב – משום שאנחנו באמת נמצאים במצב חירום.

שרן השכל: אנחנו רואים את העלייה ביוקר המחייה, ויש לזה השפעה ישירה.

שרן השכל: נכון, יש את כל המגמות העולמיות וכל מה שקורה, אבל לנו אין יכולת להשפיע על זה.

שרן השכל: אבל הנחות של מיליוני שקלים בכל חודש על אותם מוצרים – לזה יש לנו השפעה, והיא מתחילה כאן, שלנו כחברי כנסת.

שרן השכל: בסיכום חייבים שהוועדה תדרוש ששר האוצר יישב עם שרת התחבורה ויגיעו לסיכום, לפתיחה של אותם רציפים, שבע ושמונה, ללא פחות משנה.

שרן השכל: ולדווח לנו לוועדה בתוך שבועיים-שלושה, ולקיים דיון נוסף, קצר, של חצי שעה, על מנת שיהיה להם גם זמן לבוא ולדווח לנו על ההתקדמות.

שרן השכל: העניין הזה הוא באמת מצב חירום.

רון כץ: תודה רבה גברתי.

יום טוב חי כלפון: אוסיף נקודה – דיברנו על שבע ושמונה, למיטב ידעתי זה לא פותר את כל הבעיה.

יום טוב חי כלפון: יש גם עניין של ויסות.

יום טוב חי כלפון: שבע ושמונה זה בחיפה, יש גם תור באשדוד, ויש בעיה של ויסות בין הנמלים, פעם זה היה אחיד והיום זה פר נמל, נכון?

יום טוב חי כלפון: אנחנו מכירים שפעם היינו עומדים בתור - - -

שרן השכל: זה לשבת ולתת שנייה פתרונות אמתיים.

יום טוב חי כלפון: כן.

יום טוב חי כלפון: ולכן צריך גם את שבע ושמונה וגם לראות את עניין הוויסות, כדי שחלילה נפתור את התור בחיפה, אבל נישאר עם התור באשדוד.

יום טוב חי כלפון: אנחנו רוצים לפתור את העניין בצורה כוללת.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: שני דוברים אחרונים.

רון כץ: שלומי לויה, סמנכ"ל משפט וממשל מאיגוד לשכות המסחר, בבקשה.

שלומי לויה: תודה רבה, לא אחזור על הדברים הטובים והנכונים שאמרו לפני.

שלומי לויה: יש לי כמה נקודות קצרות: ראשית, דיברו כאן קודם על שרי התחבורה, האוצר והכלכלה.

שלומי לויה: חסר לי עוד גורם אחד שצריך לשבת סביב השולחן הזה, וזאת רשות התחרות.

שלומי לויה: אם יש גורם שמפריע לתחרות, חייבים לערב את רשות התחרות בעניין הזה.

שלומי לויה: רשות התחרות מטפלת לא רק בגורמים פרטיים, אלא במיוחד היא צריכה לטפל במונופולים מוחלטים בבעלות המדינה.

שלומי לויה: אי אפשר להשאיר את רשות התחרות מחוץ לסיפור של מה שקורה בנמלים.

שלומי לויה: נקודה שנייה – היבואנים מדממים.

שלומי לויה: כתוצאה מהעיכובים הגדולים בנמלים, הרבה מאוד סחורות מתקלקלות.

שלומי לויה: ה- time to market מתקצר.

שלומי לויה: אף אחד לא מפצה אותם על זה.

שלומי לויה: אף אחד.

שלומי לויה: הם נמצאים היום במצב של הפרות חוזיות מול הלקוחות שלהם כי הסחורה לא מגיעה בזמן.

שלומי לויה: מי ייתן להם פיצוי על הנזקים האלה?

שלומי לויה: לאין זה יתגלגל בסוף?

שלומי לויה: יש בנמלים מצבים שבהם האבסורד פשוט זועק לשמים.

שלומי לויה: אני לא יודע כמה אתם יודעים, אבל הערך היבואני, המס שמשלמים עליו, כולל את כל ההוצאות הרלוונטיות ליבואנים.

שלומי לויה: זאת אומרת שהיבואנים משלמים את המס, לא רק על התהליך הרגיל, אלא גם על היטלי האחסנה, והצפיפות וההשהיה – זה פשוט לא נורמלי.

שלומי לויה: וכשיש לנו – כמו שאמרו קודם – רציפים פנויים שעומדים שוממים, זה פשוט פשע לא לעשות בהם שימוש.

שלומי לויה: לא הגיוני שיש כאן תשתית משקית, בסופו של דבר הנמלים נוצרו על מנת לשרת את המשק – לא אף אחד אחר.

שלומי לויה: לא יכול להיות מצב שבישראל יש תשתית נמלית פנויה ולא עושים בה שימוש 24/6 או 24/7.

שלומי לויה: חלם זה כאן.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: דובר אחרון, מנכ"ל צים, בבקשה.

ניר אבני: תודה.

ניר אבני: אני חייב לחזור ולהגיד עוד מילה אחת: אין לי שום דבר נגד הרציפים.

ניר אבני: אני מברך על ההחלטה הזאת.

ניר אבני: בסופו של דבר, הרציפים האלה בנויים כרגע בלי כלים שידעו לפרוק אנייה בצורה מיוחדת.

ניר אבני: אין שם מנופים.

ניר אבני: המנופים הדינאמיים החדשים בנויים לפריקת מכולות וזה הציוד שיש להם.

ניר אבני: אני אומר שהכול בכוח אדם.

ניר אבני: בנמלים הקיימים בחיפה ובאשדוד, יש הרבה יותר משאבים פנויים אם יהיה להם כוח אדם לטפל בזה.

ניר אבני: ואפשר להכשיר טכנאים, גם אם ייקח כמו שצ'יקו אמר והוא יודע פי עשר יותר טוב ממני – לוקח זמן להכשיר.

ניר אבני: אבל גם לנמלים החדשים ייקח זמן להכשיר, ואנחנו צריכים את העובדים האלה, ומצדי שאלה יהיו חיילים משוחררים כעבודה מועדפת; יתנו להם לשנתיים, אני לא יודע איזה רעיונות אפשר לתת.

ניר אבני: אבל צריך להכניס כוח אדם לנמלים הקיימים.

ניר אבני: שם יש לנו את המשאבים, וזה מה שיפתור את הדברים.

רון כץ: תודה רבה.

סיגלית ברקאי-וקאיל: אפשר להעיר לסיכום?

רון כץ: בבקשה.

סיגלית ברקאי-וקאיל: אני רוצה להבהיר ששרת התחבורה ומנכ"לית משרד התחבורה עוקבות באופן שותף לגבי כל העומסים בנמלים ומודעים לנושא.

סיגלית ברקאי-וקאיל: נעשים על ידי המשרד בדיקות יומיומיות וגם פגישות עם כל החברות הרלוונטיות מדי כל כמה ימים, לרבות מעקב אחרי היקף כוח אדם, ניצול תשתיות וספירה של כל הכלים שעומדים מחוץ הנמלים.

סיגלית ברקאי-וקאיל: הנושא נמצא ממש על סדר היום של המשרד.

שרן השכל: אבל מה עושים?

סיגלית ברקאי-וקאיל: כל ההצעות שנשקלו פה והועלו נבחנות ונידונות והם חלק מהמערך - - -

שרן השכל: אבל את רואה שאנחנו כבר שנה וחצי דנים בזה, והם נידונות כבר כל כך הרבה זמן, לדעתי כבר עם שלושה שרים שונים.

שרן השכל: אז מה, אנחנו נמשיך לדון עוד כמה חודשים?

שרן השכל: תנו לנו דד ליין.

סיגלית ברקאי-וקאיל: לא היה - - - המצב היה הרבה יותר רע.

סיגלית ברקאי-וקאיל: אני אומרת שאם לא היו נעשות כל הפעולות שעד עכשיו כן נעשו, שזה תוספת של כוח אדם וייעול של העובדים ושל פעילות החברות וההליכים הקיימים, ופעילות מרבית יותר של החברות החדשות, ולנסות לזרז את הפעילות שלהם - - -

שרן השכל: אבל זה לא מספיק.

סיגלית ברקאי-וקאיל: הדברים על השולחן, ואנחנו ממשיכים ופועלים ומנסים למצוא עוד פתרונות ולראות את כל מכלול ההיבטים שנדרשים.

סיגלית ברקאי-וקאיל: וגם כל הנושאים שמועלים פה נבחנים.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: דובר אחרון, יצחק קליין, מפורום קהלת.

יצחק קליין: תודה רבה.

יצחק קליין: ברשותכם, הערה לחבר הכנסת סמוטריץ' אם הוא עדין נמצא בוועדה.

רון כץ: הוא לא נמצא איתנו.

יצחק קליין: בכל זאת, ברשותך, אקריא את סעיף 9(ב), מכתב ההסמכה לנמל אשדוד.

יצחק קליין: אותו דבר כתוב בעצם גם לגבי נמל חיפה: השר בהסכמת שר האוצר, לאחר שנתן לחברת הנמל הזדמנות להשמיע את טענותיה, רשאי לבטל או להגביל את ההסמכה אם ראה כי הדבר נדרש במטרה לתת מענה לצורכי המשק או מטעמים של טובת הציבור.

יצחק קליין: אם השרים היו מפעילים את הסעיף הזה, אז אמנם חברת נמל אשדוד וחברת נמל חיפה, על הסכמי העבודה שלהם, היו נעלמים.

יצחק קליין: אבל הרציפים לא היו נעלמים, והמנופים לא היו נעלמים, והיה אפשר להחכיר אותם למפעיל אחר.

יצחק קליין: לדידי, אני חושב שאנחנו נמצאים במצב משבר שהיה מצדיק הפעלת הסעיפים הללו, אף שאני לא מצפה שזה מה שיקרה.

יצחק קליין: והערה לטווח ארוך, אני חושב שהמדינה צריכה לשקול מה יקרה עם שתי החברות הללו – לא הנמלים, החברות – כאשר הנמלים החדשים, נמל הדרום ונמל המפרץ, יתחילו להתעסק עם כל סוגי המטענים ומתחרים עם הנמלים הוותיקים על כל סוגי המטענים.

יצחק קליין: תודה.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: רגע לפני שאני מסכם את הדיון אני רוצה להודות לכם, לכל מי שהשתתף פה, לחברי הכנסת שיזמו את הדיון החשוב הזה, זה אחד מהדיונים החשובים שהיו לנו בוועדת כלכלה בנושא אמיתי, כואב ואקוטי.

רון כץ: אנחנו לא ננוח עד שנמצא לו פתרון.

רון כץ: הוועדה סבורה שיש השפעה ישירה של עומס בנמלי ישראל על יוקר המחייה.

רון כץ: בשל כך, מחויבת התייחסות מהירה ונחושה של שרת הכלכלה, שר האוצר ושרת התחבורה.

רון כץ: הוועדה קוראת לשרת התחבורה והבטיחות בדרכים ולשר האוצר, להגדיל את כתב ההסמכה ולאפשר לחברת מספנות ישראל לפרוק היקף נרחב יותר – אניות ומטען כללי.

רון כץ: הוועדה קוראת לשרת התחבורה ובטיחות בדרכים ולחברת נמלי ישראל לאשר לנמל המפרץ לתפעל את רציפים שבע ושמונה לפריקת אניות ומטען כללי.

רון כץ: הוועדה קוראת לשרת התחבורה והבטיחות בדרכים ולהסתדרות להגיע בהקדם להסכם שיאפשר להגדיל את היקף העובדים הזמניים בנמל אשדוד וחיפה.

רון כץ: הוועדה מבקשת ממשרד התחבורה לדווח לה בכתב בתוך שבועיים, באילו צעדים נקטה ובאילו צעדים בכוונתה לנקוט, כדי להפחית את התור התפעולי בנמלי ישראל.

רון כץ: לאחר קבלת הדיווח של שרת התחבורה, הוועדה תקיים ישיבת מעקב בהשתתפותה.

רון כץ: אני רוצה לומר משהו, לא ננוח עד שלא נפתור את המצב הזה.

רון כץ: אני רואה את זה באופן אישי כמצב חירום.

רון כץ: מדינת ישראל, אזרחי ישראל, משלמים סכומים שהם לא צריכים לשלם בגלל בעיות טכניות של אי הסכמות והתאמות שלא מתאימות למדינת הסטארט אפ שאנחנו נמצאים בה.

רון כץ: אני מצפה מכל מי שיושב סביב השולחן הזה, מהשרים הרלוונטיים, להרים את הכפפה, ולמצוא פתרון אמיתי – איך אנחנו פותרים את הפקק הזה שמשפיע באופן ישיר על יוקר המחייה של מדינת ישראל ותושבי ישראל.

רון כץ: אנחנו לא ננוח, ועדת כלכלה לא תנוח ולא תרפה מהנושא עד שנמצא פתרון.

רון כץ: אני מציע לכל מי שמסתגר בעמדותיו או חושב להקשות על העסק הזה, להיות יותר פתוח ולהבין שבזמן חירום נוקטים פעולות של חירום, וזה מה שאנחנו נעשה.

רון כץ: תודה רבה.