הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 24, פרוטוקול מספר 47, 2022-02-28 10:30

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה של קידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: היום ה-28 בפברואר 2022 ואנחנו היום בנושא תעסוקת נשים ערביות בדואיות בנגב.

עאידה תומא סלימאן: לפני שאנחנו פותחים את הישיבה אני חייבת להגיד שגם בכנסת העשרים וגם בכנסת העשרים וארבע, פתחתי את הסיורים של הוועדה לקידום מעמד האישה.

עאידה תומא סלימאן: הסיור תמיד היה בנגב שקשור בנושא של תעסוקת נשים ערביות בדואיות.

עאידה תומא סלימאן: זה אחד הנושאים שאני חושבת שצריך לתת לו את תשומת הלב המרבית, גם בגלל המצב הקיים מבחינת אחוזי תעסוקה נמוכים במיוחד מבין כלל התת קבוצות באוכלוסייה או בין אזרחי מדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: האישה הערבייה הבדואית, בין היתר, סובלת מהרבה דברים, אבל גם מאחוזי תעסוקה מאוד נמוכים.

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת סובלת, כי בעיניי, הזכות לעבודה היא זכות מאוד בסיסית, כי זה לא רק מההיבט המאוד חשוב מהזכות של כל אישה לממש את עצמה, להתפתח, להשיג, להישגיות, אלא בחברה שסובלת מעוני ומצבים כלכליים וחברתיים מאוד בעיתיים.

עאידה תומא סלימאן: הזכות לעבודה היא בעצם זכות לקיום, זכות על מנת להרוויח את פת הלחם ואת האפשרות של לתמוך במשפחה ואת האפשרות של כל המשפחה וכל החברה להתפתח.

עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לדבר על התפתחות של חברה, התקדמותה ותנופה בתוך חברה כאשר מנטרלים חמישים אחוז מהחברה ומוציאים אותה מכלל האפשרות של השגת הון וגם משאבים שישרתו את החברה, וזה המצב לאורך שנים רבות.

עאידה תומא סלימאן: האישה הערבייה הבדואית עומדת מול חסמים מאוד מאוד קשים.

עאידה תומא סלימאן: אולי היום לא נפרט יותר מדי בנושאים את החסמים או כן נעשה, אבל ברור שכאשר מדברים על תעסוקת נשים ערביות באופן כללי, מדברים על מסגרות יום לילדים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים על חסם של עניין התחבורה הציבורית, אנחנו מדברות על חסם של היצע של מקומות עבודה.

עאידה תומא סלימאן: אז, תכפילו את זה פי שלוש, כאשר אנחנו מדברות על נשים ערביות בדואיות.

עאידה תומא סלימאן: כמעט התשתית הבסיסית שמאפשרת, שכל מדינה מאפשרת להסתמך עליה אצל האזרחים, כמעט לא קיימת בצורה מאוד ברורה בנגב.

עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן, באמת כמו שהתמקדנו בכנסת העשרים והגענו למסקנה שאי אפשר שכל משרד לבד יעסוק בנושא, אלא צריך לשלב ולבנות תכנית כללית.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שלאחר השנתיים שהיה בהן, הכנסת לא עבדה כמו שצריך.

עאידה תומא סלימאן: הגעתי למסקנה שצריך לחזור ולבדוק מה קורה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו אחרי שנתיים של קורונה שפגעו קשות גם באוכלוסייה באופן כללי, באזרחי המדינה ובאזרחיות המדינה, אבל גם בין הנשים היהודיות, הן נפגעו מהקורונה יותר מאשר כל אחד.

עאידה תומא סלימאן: בנוסף, מבחינת תעסוקה ואפשרויות תעסוקה יותר מהגברים היהודים, עכשיו אנחנו מדברים על עוד קבוצה שהיא הרבה יותר מוחלשת, בואו נבדוק מה קרה בשנתיים האחרונות עם הנשים, איפה אנחנו עומדות היום, על מנת לחשוב בצורה טובה איך אנחנו מתכננות את העיקר.

עאידה תומא סלימאן: אחר כך אנחנו נתחיל להיכנס לפרטי הפרטים, אבל ביקשתי מהממ"מ כן לכתוב סדרה, אנחנו חשבנו לכתוב קודם כל מסמך, בקשתי מחקר על מצב תעסוקת נשים ערביות והתברר שאי אפשר.

עאידה תומא סלימאן: מרוב שיש מה להגיד בנושא, אנחנו נתחיל היום בנשים ערביות בדואיות בנגב והלאה אנחנו נעסוק בנושא בהיבט יותר רחב של נשים ערביות.

עאידה תומא סלימאן: ג'רי אלמו קפיטל, את כתבת את המסמך ואת תציגי אותו, נכון?

ג'רי אלמו-קפיטל: תודה רבה.

ג'רי אלמו-קפיטל: הנתונים שאני אציג עכשיו לקוחים, כמו שיושבת הראש אמרה, ממסמך גדול שכתבנו עבור הוועדה.

ג'רי אלמו-קפיטל: הנושא הוא תעסוקת נשים ערביות בדגש על תעסוקת נשים בדואיות.

ג'רי אלמו-קפיטל: החלק הראשון מסדרת מסמכים שאנחנו כותבים עבור הוועדה.

ג'רי אלמו-קפיטל: רק חשוב לציין, שבכל הקשור לאוכלוסיית הבדואים בנגב, ככלל בסטטיסטיקה הרשמית הם נכללים בתוך החברה הערבית הכללית או בתוך האוכלוסייה המוסלמית.

ג'רי אלמו-קפיטל: לצורך המסמך ביקשנו להפריד אותם מתוך האוכלוסייה הערבית הכללית, ואנחנו מתייחסים בעצם לאוכלוסיית המוסלמים בדרום בתור האוכלוסייה הבדואית.

ג'רי אלמו-קפיטל: אנחנו מתייחסים כן ליושבי הפזורה וכן ליושבי יישובי הקבע- - -

עאידה תומא סלימאן: ג'רי, אני רק רוצה להבין, את רוצה להגיד לי שישנה חלוקה בנתונים גם במשרדים השונים על פי מוסלמים ונוצרים, כך שיכולתם להפריד?

ג'רי אלמו-קפיטל: יש משרדי ממשלה שעושים את ההבחנה הזו, אבל תלוי.

ג'רי אלמו-קפיטל: מה זה מוסלמים ונוצרים?

ג'רי אלמו-קפיטל: ערבים נוצרים, ערבים מוסלמים?

עאידה תומא סלימאן: כן.

ג'רי אלמו-קפיטל: כן.

אורלי אלמגור-לוטן: אני ראש צוות בממ"מ, בלמ"ס, שזה מקור הנתונים העיקרי, ישנה חלוקה על פי דת של הערבים בארץ, אז יש ערבים מוסלמים ויש ערבים נוצרים.

אורלי אלמגור-לוטן: הבדואים, כמו שג'רי אמרה, נספרים בתוך האוכלוסייה מוסלמית, זאת אומרת אין קטגוריה נפרדת, בהמשך לשאלתך.

אורלי אלמגור-לוטן: יש עניין, מכירים את זה טיפה יותר טוב ממני של הסטטיסטיקה לגבי האוכלוסייה הבדואית בנגב, שהיא לא עד הסוף- - -

עאידה תומא סלימאן: ואז כאשר מנתחים את הסטטיסטיקה הזו, כאילו אתם מוציאים על מנת לדעת מה קורה בנגב?

עאידה תומא סלימאן: כלומר, אתם מוציאים את האוכלוסייה הערבית המוסלמית בנגב.

אורלי אלמגור-לוטן: כן, למרות שזה לא אחד לאחד.

עאידה תומא סלימאן: זה לא מאה אחוז.

אורלי אלמגור-לוטן: זה לא מאה אחוז- - -

עאידה תומא סלימאן: כי יש כאלה מהצפון שמעתיקות מקום מגורים, שהם לא בדואים.

אורלי אלמגור-לוטן: נכון, אנחנו יודעים וכתבנו את זה בתוך המסמך.

אורלי אלמגור-לוטן: זה לא אחד לאחד, כתבנו את זה בפנים, אבל כאשר מנסים לקבל איזה שהוא אומדן של נתונים לגבי האוכלוסייה הבדואית בנגב, זה האומדן שמקובל להשתמש בו.

אורלי אלמגור-לוטן: אי אפשר לעבוד לפי ישובים, בגלל שאז את לא מקבלת את הנתונים של הפזורה.

אורלי אלמגור-לוטן: אז, כרגע, עם כל המגבלות של זה זה האומדן שמקובל לעשות, ואנחנו יודעים שהוא לא חף מבעיות.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

ג'רי אלמו-קפיטל: הנתונים במסמך הועברו לנו בשני גופים שונים, שירות התעסוקה והלמ"ס.

ג'רי אלמו-קפיטל: בניגוד לנתוני הלמ"ס שהם בעצם נשענים על סקר כח אדם על פי דיווח של הנשאלים והנדגמים, נתוני שירות התעסוקה הם יותר נתונים מנהליים והם כוללים את כל מי שפנה מאחת מלשכות שירות התעסוקה על מנת לקבל מענה- - -

עאידה תומא סלימאן: שבינתיים מכמה לשכות תעסוקה יש בישובים הערביים בנגב, מאחת.

אורלי אלמגור-לוטן: נכון.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת אחת, אני מתעסקת בנושא ויש החלטות להקים עוד חדשות, רק במרכז הכלכלה פתאום החליט שהוא רוצה לקבוע קריטריונים חדשים, אחרי שפיזרו ובנו לשכות בכל ישוב של שלושת אלפים נפשות בנגב, עכשיו רוצים לקבוע קריטריונים לחדשים.

עאידה תומא סלימאן: בינתיים, עבר הדד ליין שהיו צריכים למסור את ההמלצות על הקריטריונים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר חודשים מחכים שידונו בזה, על מנת לדעת אם יקימו לשכות תעסוקה בישובים הערביים בנגב.

שמואל דוד: אני יועץ משתי"ל.

שמואל דוד: מנכ"ל שירות התעסוקה כתב לנו ואמר שבפברואר 2021 הם עשו תהליך אסטרטגי שקבע קריטריונים.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת.

שמואל דוד: מתברר שקביעת קריטריונים לוקחת שנה.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, אני במעקב גם בשאילתות וגם בדיבורים עם המשרד.

עאידה תומא סלימאן: הם קבעו בפברואר והיו צריכים ביולי כבר לתת את ההמלצות, ולפני חודש עדיין לא הגישו את ההמלצות של הקריטריונים.

עאידה תומא סלימאן: את הנושא הזה, לצערי, אני עוקבת אחריו ואני מקבלת את התשובות האלה.

עאידה תומא סלימאן: כן, ג'רי תמשיכי.

ג'רי אלמו-קפיטל: טוב, אז אמרנו שנתוני הלמ"ס נשענים על סקר כוח אדם ועל הדיווח של הנדגמים.

ג'רי אלמו-קפיטל: בהתחשב בעובדה שבפזורה קשה לדגום את האוכלוסייה, אז צריך לקחת את הנתונים בזהירות המתבקשת.

ג'רי אלמו-קפיטל: נתחיל עם המסמך עצמו, המסמך מחולק לשני חלקים מרכזיים.

ג'רי אלמו-קפיטל: החלק הראשון מתייחס לתקופה של לפני הקורונה, פה בעצם בחנו את נתוני תעסוקת הנשים הערביות והבדואיות לפני משבר הקורונה.

ג'רי אלמו-קפיטל: החלק השני מתייחס לתקופה של לאחר התפרצות מגפת הקורונה וההשפעה של משבר הקורונה על תעסוקת נשים ערביות בדואיות.

ג'רי אלמו-קפיטל: נתחיל עם נתונים כלליים, בשנת 2010 התקבלה החלטת ממשלה מס' 1994 שקבעה יעדי תעסוקה לשנת 2020 לקבוצות אוכלוסייה שונות.

ג'רי אלמו-קפיטל: בהתייחס לנשים הערביות, נקבעו יעדי תעסוקה לשתי קבוצות גילאים שונות, לקבוצות גלאי העבודה העיקריים, שזה גילאי עשרים וחמש עד שישים וארבע, נקבע יעד של ארבעים ואחת אחוז.

ג'רי אלמו-קפיטל: כמו כן, לצעירות בנות עשרים, עשרים וארבע, נקבע יעד של ארבעים ושתיים אחוז.

ג'רי אלמו-קפיטל: אפשר לראות בתרשים מצד שמאל, שמוקף באדום, שבשנת 2019 שיעור התעסוקה בשתי הקבוצות לא הגיע ליעד, כאשר הפער היה בקרב הצעירות.

ג'רי אלמו-קפיטל: בשנת 2019 שיעור התעסוקה של הנשים הצעירות עמד על שלושים אחוז, כאשר היעד היה ארבעים ושתיים אחוז.

עאידה תומא סלימאן: את האמת, הסטטיסטיקה הזו ב-2019 גרמה לקרוא לכל המשרדים, להושיב אותם ביחד ולבקש תכנית מפורטת, כי היה ברור שהם לא מגיעים ליעד והם לא מצליחים למנף את זה בצורה נכונה.

ג'רי אלמו-קפיטל: חשוב לציין בהקשר הזה, שכחלק מתכנית החומש לאוכלוסייה הערבית, בהחלטת ממשלה מס' 550, נקבעו יעדי ביניים, גם יעדי התעסוקה לגילאי העבודה העיקריים לנשים בגילאי עשרים וחמש עד שלושים וארבע והיעד שנקבע היה ארבעים ושישה אחוז.

ג'רי אלמו-קפיטל: לא נקבעו יעדים נפרדים לאוכלוסייה הבדואית, נקבעו יעדים לכלל האוכלוסייה הערבית, וממה שאנחנו יודעים- - -

עאידה תומא סלימאן: שגם לא הגענו אליהם.

ג'רי אלמו-קפיטל: ממה שאנחנו יודעים אמורה להתקבל החלטת ממשלה נפרדת בהתייחס לאוכלוסייה הבדואית.

ג'רי אלמו-קפיטל: אולי צריך לבדוק שם אם יהיה יעד תעסוקה לגבי הנשים הבדואיות.

עאידה תומא סלימאן: טוב, כאשר בדקנו את העניין המגדרי בתכנית החומש הנוכחית, אף אחד לא הזכיר שהיה להם אפילו התייחסות לנושא בינתיים.

עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שהולכים לבנות את זה.

ג'רי אלמו-קפיטל: נתחיל בחלק הראשון של המסמך, שזה בעצם תכונות כוח העבודה של הנשים הערביות והבדואיות לפני התפרצות מגפת הקורונה.

ג'רי אלמו-קפיטל: לפני שנסתכל ממש על המספרים, אלו נתוני הלמ"ס.

ג'רי אלמו-קפיטל: קצת חידוד קצר מאוד על ההגדרות, מי שבכוח העבודה כולל את מי שהן מועסקות, מי שעבדו לפחות שעה אחת בשבוע שקדם לה סקר וגם כולל את מי שאינן מועסקות, בלתי מועסקות, מי שלא עבדו אפילו לא שעה אחת בשבוע שקדם לסקר, אבל מחפשות עבודה באופן פעיל.

ג'רי אלמו-קפיטל: הצד התכלת כולל את מי שאינן בכוח העבודה, זאת אומרת מי שלא עובדות בכלל ולא מחפשות עבודה.

ג'רי אלמו-קפיטל: אפשר לראות בתרשים שדווקא התכלת, מי שאינן בכוח העבודה בקרב הנשים הערביות ובדגש על הנשים הבדואיות, יש לנו שיעור גבוה.

ג'רי אלמו-קפיטל: שבעים ושבעה אחוז בקרב הנשים הבדואיות ובשישים ושתיים אחוז בקרב הנשים הערביות לא היה בכוח העבודה, לעומת ארבע עשרה אחוז בקרב הנשים היהודיות.

ג'רי אלמו-קפיטל: בנוסף, גם בקרב הבלתי מועסקות, זאת אומרת מי שבכוח העבודה, אבל מחפשות עבודה, הן לא מועסקות.

ג'רי אלמו-קפיטל: אנחנו רואים שיעור גבוה של הנשים הבדואיות שבע אחוז לעומת שלוש אחוז בקרב היהודיות.

ג'רי אלמו-קפיטל: בשקופית הבא, אחרי שדיברנו על מי שלא נמצאות בכוח העבודה, נדבר על מי שכן מועסקות ועל מאפייני התעסוקה שלהן.

ג'רי אלמו-קפיטל: בחנו את מאפייני התעסוקה לפי שלושה היבטים, ההיבט הראשון בחן את מאפייני התעסוקה על פי ענף כלכלי, זאת אומרת תחומי העיסוק העיקריים שבו עסקו נשים ערביות ובדואיות.

ג'רי אלמו-קפיטל: בתרשים אפשר לראות שגם נשים יהודיות בשלושת הקבוצות, תחומי העיסוק העיקריים היו חינוך, בריאות, רווחה וסעד.

ג'רי אלמו-קפיטל: כאשר מסתכלים על השיעורים אז אפשר לראות שנשים בדואיות ונשים ערביות עסקו בתחומים הללו בהיקפים יותר גבוהים.

ג'רי אלמו-קפיטל: חשוב גם לציין שעל פי נתוני הלמ"ס הענפים הללו מאופיינים בשכר נמוך יחסית- - -

עאידה תומא סלימאן: זה מה שנקרא מקצועות ורודים.

ג'רי אלמו-קפיטל: במסמך בדקנו גם ענפים שבהם השכר יחסית יותר גבוה ושם לא ראינו ייצוג בכלל של הנשים הבדואיות, וראינו שהיה שיעור נמוך יחסית של נשים ערביות לעומת יהודיות.

ג'רי אלמו-קפיטל: אפשר לראות בשקופית הבאה את היקפי המשרה של המועסקות, ואפשר לראות, מה שמסומן באדום, שנשים ערביות ובדואיות מועסקות במשרה מלאה בשיעורים יותר גבוהים מהנשים הערביות.

ג'רי אלמו-קפיטל: יכול להיות שהפערים האלה, כמו שראינו קודם, בגלל שנשים ערביות ובדואיות עוסקות יותר בחינוך, לחינוך יש הגדרה שונה למשרה מלאה.

ג'רי אלמו-קפיטל: היבט אחרון הוא שבדקנו את מאפייני המועסקות זה ממוצע השכר החודשי של שכירים ושכירות.

ג'רי אלמו-קפיטל: במצגת אנחנו מציגים רק נתונים של נשים, אבל במסמך כללנו גם נתונים על גברים.

ג'רי אלמו-קפיטל: אפשר לראות בתרשים שנשים ערביות, בפרט נשים בדואיות משתכרות נמוך יותר מנשים יהודיות, כאשר הפער הוא יותר גדול בין הנשים הבדואיות ליהודיות.

ג'רי אלמו-קפיטל: במסמך גם ראינו- - -

עאידה תומא סלימאן: זה כמעט חצי, חמישים אחוז הבדואיות.

ג'רי אלמו-קפיטל: כן.

עאידה תומא סלימאן: למרות שרוב התעסוקה שלהן היא בענפים שהם במקצועות הוורודים, ואולי זו הסיבה, אבל גם היהודיות שם.

ג'רי אלמו-קפיטל: נכון, אבל בשיעור נמוך יותר.

עאידה תומא סלימאן: כן.

עאידה תומא סלימאן: השיעור של היהודיות במקצועות האלה הוא נמוך יותר, אז זה יכול להיות.

עאידה תומא סלימאן: השאלה אם זה מצדיק את הפער הגדול הזה.

ג'רי אלמו-קפיטל: בתרשים הקודם של נתוני שכר, אז אמרתי שבדקנו גם את ההיבט המגדרי וראינו שהפערים המגדריים נשמרו בכל קבוצות האוכלוסייה.

ג'רי אלמו-קפיטל: נעבור לנתונים על בלתי מועסקים ודורשי העבודה, שבעצם שתי הקבוצות האלה אמורות לתת לנו מדד לגבי מספר המובטלים.

ג'רי אלמו-קפיטל: אבל, כמו שאמרתי קודם, הנתונים שהועברו אלינו הועברו בשני גופים שונים ולכל גוף יש- - -

עאידה תומא סלימאן: מבחינתי, השקף הזה לא משקף את המציאות.

ג'רי אלמו-קפיטל: לא משקף את המציאות לגמרי.

עאידה תומא סלימאן: לא בגללך או בגלל העבודה הנהדרת שאת עושה, אלא בגלל איך שאוספים את הנתונים.

ג'רי אלמו-קפיטל: נכון, אז לכל גוף יש הגדרה שונה לבלתי מועסק או דורש עבודה וגם הם מתבססים על מקורות שונים, ולכן יש גם פער בנתונים וקשה בכלל לדעת כמה באמת מובטלים יש, גם מבקר המדינה העיר על זה.

ג'רי אלמו-קפיטל: נתחיל עם הבלתי המועסקים לפי נתוני הלמ"ס, שכאמור, מי שלא עבדו אפילו לא שעה אחת בשבוע שקדם לסקר, אבל מחפשים עבודה באופן פעיל, אפשר לראות בתרשים שבשנת 2019 שיעור הבלתי מועסקות בנות חמש עשרה ומעלה מתוך כוח העבודה, הנשים הבדואיות היה גבוה ביחס לקבוצות האוכלוסייה האחרות.

ג'רי אלמו-קפיטל: אפשר לעבור לשקופית הבאה, ושם בחנו בעצם את מאפייני הבלתי מועסקות על פי פרק זמן חיפוש עבודה.

ג'רי אלמו-קפיטל: פה אין לנו נתונים של האוכלוסייה הבדואית, כי היה מדובר במדגם קטן ולא הייתה אפשרות להסיק מסקנות סטטיסטיות מובהקות.

ג'רי אלמו-קפיטל: אבל, אפשר לראות ששיעור גבוה של ערבים, גברים ונשים ביחד, מחפשים עבודה בתקופה ארוכה יותר ביחס ליהודים.

ג'רי אלמו-קפיטל: אפשר לעבור לשקופית הבאה.

ג'רי אלמו-קפיטל: נבדוק את דורשי העבודה של שירות התעסוקה.

ג'רי אלמו-קפיטל: אנחנו רואים שערב לפני הקורונה, בינואר 2020, מספר דורשות העבודה הבדואיות היה כמעט שש אלף.

ג'רי אלמו-קפיטל: על פניו זה נראה נמוך יותר מהקבוצות האחרות, אבל צריך לקחת בחשבון שבין הקבוצות יש הבדלים, בין אם מדובר בגודל האוכלוסייה שלהן וגם כן, כמו שראינו קודם, בשיעור ההשתתפות שלהן בתעסוקה- - -

עאידה תומא סלימאן: השאלה היא מבחינה יחסית לאוכלוסייה- - -

ג'רי אלמו-קפיטל: זהו, עכשיו אני אומרת איך בדקנו את זה.

ג'רי אלמו-קפיטל: אז, בדקנו את מספר דורשות העבודה ביחס לחלקן באוכלוסייה.

ג'רי אלמו-קפיטל: אז, אפשר לראות שבינואר 2020 שיעור הנשים הבדואיות בגיל העבודה, ביחס לכלל הנשים בגילאים האלה, היה כשתי אחוז, ושיעור דורשות העבודה הבדואיות לעומת כלל דורשות העבודה היה שמונה אחוז.

ג'רי אלמו-קפיטל: זאת אומרת, פי ארבע מחלקן באוכלוסייה, יש ייצוג יתר לנשים הבדואיות בקרב דורשות העבודה.

עאידה תומא סלימאן: למרות שאין לשכות תעסוקה והן צריכות להתנייד למקומות רחוקים, על מנת להירשם, ולמרות שזמן ההמתנה עד מציאת מקום עבודה היא הרבה יותר גדולה, הן לא מתייאשות הן נרשמות ומחפשות עבודה בכל זאת.

שמואל דוד: ולמרות תכנית מעגלים, מעגלי תעסוקה שמורידה אותן בקצבאות בלשכות התעסוקה.

שמואל דוד: זו תכנית מרכזית של שירות התעסוקה.

עאידה תומא סלימאן: כן.

ג'רי אלמו-קפיטל: מקודם אמרת שאנחנו כותבים סדרת מסמכים לוועדה, אז את המסמכים הבאים יעסקו יותר בקידום ובתוכניות שכרגע- - -

עאידה תומא סלימאן: כן, זה נושא שאני הולכת להמשיך לעקוב אחריו.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נעסוק בו, זה יהיה אחד הנושאים המובילים בעבודה של הוועדה, כל הנושא של תעסוקה והתעסוקות נשים הערביות, ובמיוחד ערביות בדואיות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו היום מניחות את התשתית, במסמכים הבאים נעסוק במה בדיוק נעשה בנושא.

ג'רי אלמו-קפיטל: נעבור למאפייני דורשי העבודה על פי שירות התעסוקה, וזה די מתכתב עם הנתונים שראינו קודם של הלמ"ס.

ג'רי אלמו-קפיטל: מבחינת אורך זמן אבטלה, אז רואים שנשים בדואיות ונשים ערביות, בעיקר נשים בדואיות, שיעור גבוה, הן בסטטוס של דורשות עבודה מעל שנה, בשיעורים יותר גבוהים מאשר היהודיות.

ג'רי אלמו-קפיטל: דרך נוספת שבחנו את מאפייני דורשי העבודה היא בעצם לפי, אפשר לראות בשקופית הבאה, זה על פי רמת המיומנות הדיגיטלית שלהן.

ג'רי אלמו-קפיטל: אנחנו מדברים פה על מיומנות דיגיטלית מאוד בסיסית.

ג'רי אלמו-קפיטל: אפשר לראות שנשים ערביות, בפרט נשים בדואיות, שיעורים מאוד גבוהים.

ג'רי אלמו-קפיטל: מה שמסומן בתכלת למטה אין להן בכלל מיומנות דיגיטלית, ומטבע הדברים, מן הסתם, זה מאוד קשה להיכנס לשוק העבודה כשאין מיומנות דיגיטלית בסיסית.

ג'רי אלמו-קפיטל: נעבור לחלק השני לסיום.

ג'רי אלמו-קפיטל: החלק השני, כמו שאמרתי קודם, בוחן את ההשפעה של משבר הקורונה על שוק התעסוקה של ערביות ובדואיות.

ג'רי אלמו-קפיטל: בחנו את ההשפעה על ידי שתי בדיקות שביצענו, הבדיקה הראשונה בחנה את השפעת משבר הקורונה על תכונות כוח העבודה.

ג'רי אלמו-קפיטל: אפשר לראות בשקופית הבאה שלעומת 2019, בתקופה של בין מרץ לדצמבר 2020, לאחר התפרצות מגפת הקורונה, הייתה ירידה.

ג'רי אלמו-קפיטל: פה, אין לנו גם נתונים על האוכלוסייה הבדואית, יש לנו רק את האוכלוסייה הערבית והיהודית, כי היה לנו מדגם קטן ולא היו מסקנות סטטיסטיות מובהקות.

ג'רי אלמו-קפיטל: אפשר לראות ירידה בין מרץ לדצמבר 2020 בשיעור השתתפות בכוח העבודה וגם בשיעור המועסקות, בשתי קבוצות האוכלוסייה, אם כי הירידה בקרב הערביות הייתה בהיקפים יותר גדולים.

ג'רי אלמו-קפיטל: בדצמבר 2021 אפשר לראות עליה בשיעור השתתפות בכוח העבודה בשתי הקבוצות, בקרב הערביות העלייה הייתה יותר גדולה.

ג'רי אלמו-קפיטל: באשר לשיעור המועסקות, אפשר לראות עליה בקרב הערביות, לעומת ירידה מאוד קלה בקרב היהודיות, זאת אומרת שהערביות נפגעו יותר ותקנו בהיקף יותר גדול.

ג'רי אלמו-קפיטל: בשקופית הבאה אנחנו בחנו את ההשפעה של משבר- - -

שמואל דוד: הערה קטנה, ברשותך, הבעיה היא לא גודל המדגם, הבעיה היא ששירות התעסוקה מסתיר נתונים- - -

ג'רי אלמו-קפיטל: זה היה נתוני הלמ"ס, אלו לא היו נתונים של שירות התעסוקה.

שמואל דוד: אני אומר, שירות התעסוקה עד ינואר, כמדומני, 2020 פרסם כל חודש אקסל שמראה לך מה מצב דורשי העבודה בכל ישוב וישוב בארץ.

שמואל דוד: סביב ינואר 2020 זה הפסיק להתפרסם, בשבילי זה אומר שהנתונים פשוט מוסתרים, בעברית קלה.

ג'רי אלמו-קפיטל: אוקיי, אבל זה עיבוד מיוחד שנעשה לנו.

שמואל דוד: נכון, ולכן צריך עיבוד מיוחד- - -

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, בואו נתמקד.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף נשמע גם מהרשויות.

ג'רי אלמו-קפיטל: אוקיי.

ג'רי אלמו-קפיטל: הבדיקה השנייה בחנה את ההשפעה של משבר הקורונה על מספר דורשי העבודה.

ג'רי אלמו-קפיטל: אפשר לראות בתרשים שבאפריל 2020 הייתה עלייה במספר דורשות העבודה בכל קבוצות האוכלוסייה בשיעורים שונים, כאשר על פניו, אפשר לחשוב שהעלייה בקרב הנשים הבדואיות הייתה מתונה יותר.

ג'רי אלמו-קפיטל: אבל, כמו שאמרנו קודם צריך לקחת בחשבון את ההבדלים שיש בקבוצות בגודל האוכלוסייה וגם בשיעור השתתפות שלהן בכוח העבודה, בנוסף גם בשיעור שלהן בקרב דורשי העבודה, כמו שראינו קודם, לנשים הבדואיות היה ייצוג יתר ביחס לחלקן לאוכלוסייה.

ג'רי אלמו-קפיטל: על מנת באמת לבחון את ההשפעה של משבר הקורונה על הנשים המועסקות, בנינו מדד שבחן את מספר דורשות העבודה כמספר מוחלט, ביחס למספר דורשות העבודה שנרשמו לאחר תקופת הקורונה, אנחנו קראנו לזה דורשות עבודה חדשות ביחס למי שהיו מועסקות בשנת 2019.

ג'רי אלמו-קפיטל: כלומר, כאשר השיעורים בתרשים יותר גבוהים, כך מידת הפגיעה במועסקות הייתה יותר חזקה.

ג'רי אלמו-קפיטל: אפשר לראות שבתקופות שבחנו, מלבד אפריל 2020, השיעורים היו גבוהים יותר בקרב הנשים הבדואיות, זאת אומרת שהפגיעה בקרב הנשים הבדואיות הייתה יותר משמעותית.

ג'רי אלמו-קפיטל: בתקופה האחרונה, שזה דצמבר 2020, אנחנו רואים שבקרב היהודיות, מה שמסומן בכחול כהה, השיעור היה כמעט על אפס אחוז.

ג'רי אלמו-קפיטל: זאת אומרת, שהיהודיות הגיעו כמעט למצב שהיו לפני הקורונה, ובקרב הבדואיות והערביות אנחנו לא רואים את אותה תמונה.

עאידה תומא סלימאן: להיפך, אנחנו רואים תמונה הרבה יותר חמורה.

ג'רי אלמו-קפיטל: נכון, אנחנו רואים שעדיין יש דורשות עבודה, מה שאנחנו קראנו להם חדשות.

עאידה תומא סלימאן: יש תוספת.

עאידה תומא סלימאן: שלוש האחוז אני מבינה היא העלייה במספר דורשות העבודה מאשר מה שהיה ב-2019.

ג'רי אלמו-קפיטל: נכון, לפני הקורונה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, יכול להיות ויכול להיות שלא, שהשלושה אחוז האלה הן נשים שלא חזרו לעבודה שלהן, ולכן היום הן רשומות כדורשות עבודה, או נשים חדשות שהמצב פגע בהן, גם כאלה שלא חזרו לעבוד במקומות עבודה או שהן במצב כלכלי קשה, שהן רוצות ומתחילות יותר לחפש עבודה.

עאידה תומא סלימאן: אבל, שלוש עשרה אחוז לעומת אפס אחוז, זה אומר דרשני.

עאידה תומא סלימאן: כאשר אנחנו אומרים זה אומר דרשני, האם הרשויות במדינה והאחראים על המצב מכירים במצב על פי התמונה שציינת בפנינו עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שגברת יפית אלפנדרי מהלמ"ס רצתה להגיד משהו כאשר שאלתי על החלוקה שעושים מבחינת האוכלוסייה.

עאידה תומא סלימאן: גברתי, את עדיין אתנו?

יפית אלפנדרי: כן.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, רצית להתייחס למשהו.

יפית אלפנדרי: רציתי להתייחס לדברים שנאמרו וגם רציתי להוסיף עוד נופך של מחקר שאנחנו עושות במסגרת מדד הגיוון התעסוקתי.

יפית אלפנדרי: אז, אני אתחיל במקורות הנתונים, הסקירה שעכשיו ראינו מבוססת על סקר כוח אדם.

יפית אלפנדרי: כאשר מדובר בסוקרים אז אלו סוקרים שמגיעים לבתים של אנשים, בתקופת הקורונה זה נעשה דרך הטלפון, והם סוקרים את האנשים.

יפית אלפנדרי: במגזר הבדואי, בעקרון יש לנו מעט קשיים לאתר סוקרים, למרות שהצלחנו להתגבר על זה בשנים האחרונות, אנחנו מגייסים סוקרים מהצפון שיבואו לפקוד.

יפית אלפנדרי: אבל, הבעיה המרכזית בחקירה דרך סקרים במגזר הבדואי, שמדובר באוכלוסייה כמו שגם ג'רי ציינה, אוכלוסייה קטנה, ולכן אנחנו בסקרים פחות יכולים להגיע לאוכלוסייה הזו.

יפית אלפנדרי: לכן, גם לא מפרסמים מידע ספציפי לגבי הבדואים דרך סקרי הלמ"ס.

עאידה תומא סלימאן: אני זוכרת טוב מאוד שזה אחד הנושאים, אולי מהנושאים הראשונים שעסקתי בהם, כאשר נכנסתי לכנסת והיו לי ישיבות אתכם בלמ"ס, כאשר הבעיה העיקרית לא הייתה גודל האוכלוסייה, אלא בעיה שלא היה לכם סוקרים מכמה וכמה סיבות ולא ערכתם את הסקרים בתוך האוכלוסייה.

יפית אלפנדרי: נכון.

יפית אלפנדרי: אז בזכות זה שהבאת את זה באמת לקדמת הבמה, אז אנחנו כן הצלחנו ומצליחים להתגבר על הבעיה הזו.

יפית אלפנדרי: אבל, על מנת לרדת לרזולוציות מאוד ספציפיות של גיל נשים וכל הרזולוציות שאנחנו לוקחים לגבי כל המגזר הערבי דרך סקרים, זה לא קשור למגזר הבדואי.

יפית אלפנדרי: כאשר חוקרים אוכלוסיות קטנות דרך סקרים זו בעיה להגיע אליהם, בגלל זה אני מדברת על ההיבט השני שיש מקור נתונים נוסף, והמקור נתונים נוסף מדבר על הנתונים המנהליים, על קבצים מנהליים שדרכם כן אפשר לגזור נתונים על אוכלוסיות מאוד- - -

חנאן אלסאנע: יש לי כמה מילים להגיד, אני מנכ"לית ושותפה לפורום דו קיום.

חנאן אלסאנע: לי קשה לשמוע "מספר קטן, מספר קטן", מדובר על האוכלוסייה שהיא מהווה שלוש מאות אלף אזרחים שאנחנו מהווים שלושים אחוז מכלל האוכלוסייה בנגב.

חנאן אלסאנע: הלמ"ס הוא לא רק עובד או לא עובד בכפרים הלא מכורים, גם בכפרים מוכרים עצמם חסרה הפעילות והעבודה שלכם, של הלמ"ס.

חנאן אלסאנע: אז, שלושים אחוז מכלל האוכלוסייה בנגב זה הוא לא מספר קטן.

יפית אלפנדרי: נכון, נכון.

יפית אלפנדרי: דרך סקרים להתחיל לעשות פילוחים מאוד ממוקדים לגבי אוכלוסייה שהיא יחסית קטנה, זה לא קשור לבדואים, זה קשור לכל אוכלוסייה אחרת.

יפית אלפנדרי: זה בעייתי גם לחקור עיר מסוימת ו- - - מאוד קטנים, אבל דרך מדד וגיוון התעסוקתי, שזה האימפקט הנוסף שאני רוצה להוסיף לדיון הזה.

יפית אלפנדרי: דרך מדד הגיוון התעסוקתי, מדד שאנחנו מובילות כבר כמה שנים עם משרד הכלכלה, הלמ"ס ואוניברסיטת תל אביב.

יפית אלפנדרי: אנחנו פילוח של האוכלוסייה הערבית וגם האוכלוסייה במחוז דרום כמו הבדואיות, ומה שמצאנו דרך הפילוח באמת, כמו שעלה פה, שהאוכלוסייה הבדואית, ובמיוחד הנשים, הן מתקשות מאוד למצוא עבודה.

יפית אלפנדרי: אבל, נקודת אור בתוך הנתונים מה שראינו הוא זה שהתשואה להשכלה של הנשים הבדואיות היא מאוד מאוד גבוהה, וברגע שהן רוכשות השכלה הסיכויים שלהן למצוא עבודה עולים.

יפית אלפנדרי: לצערי הרב, הן סובלות מפערי השכר המאוד נמוכים.

יפית אלפנדרי: בנוסף, נקודה מאוד קריטית, ששיעורי ההשכלה של האוכלוסייה הבדואית הם מאוד נמוכים, גם יחסית לאוכלוסייה הערבית בכלל וגם יחסית כמובן לכל האוכלוסייה.

יפית אלפנדרי: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: חשוב לי תמיד להזכיר, כאילו יש דברים שחשוב מאוד לדעת לעשות עליהם סקרים, בעניין של נשים בדואיות, תעסוקת נשים בדואיות ובכלל המצב של הבדואים.

עאידה תומא סלימאן: יש דברים שהם כל כך מנקרי עיניים שאין צורך בסקר על מנת להבין אותם, זה כל כך ברור, אבל הסקרים טובים על מנת לראות האם חלו שינויים מבחינת מגמות עלייה וירידה ולהבין יותר את הסיבות.

עאידה תומא סלימאן: זה לא במקרה, וצריך להזכיר לכולם שוב ושוב ושוב, כי לצערי אנחנו ראינו בחודשים האחרונים, אני שוב אומרת את זה, ראינו מסע הסתה נגד האוכלוסייה הערבית הבדואית בנגב, על אף מה שהיא סובלת ממנו, כמו חוסר תעסוקה, רמה יותר נמוכה בהשכלה או צעירים חסרי מעש.

עאידה תומא סלימאן: כאילו האשמה היא על האוכלוסייה עצמה, וכאשר נותנים את הסטטיסטיקה הזו, בלי להזכיר לעצמנו שזה תוצר של מדיניות, אפליה רבת שנים ודחיקה לשוליים, אי אפשר להבין מה האחריות של הרשויות כלפי המצב הזה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהיום הייתה צריכה להיות נוכחת בישיבה פיזית הודא אבו-עבייד.

עאידה תומא סלימאן: אומנם עודה פעילה מאוד, דומיננטית, בוא נגיד ככה, בין האנשים ובכלל באוכלוסייה הערבית בדואית מפורום דו קיום בנגב.

עאידה תומא סלימאן: אבל, בסופו של דבר, הודא היא הבת של האוכלוסייה הערבית הבדואית בנגב שסובלת.

עאידה תומא סלימאן: הודא פספסה את האוטובוס, פשוט מאוד, אבל האוטובוס הבא שהיא יכולה לתפוס כדי להגיע לישיבה פה פיזית ולהשתתף, עובר רק אחרי שעה, שעה ומשהו, כך שהיא לא תספיק להגיע לפה, זו המציאות.

עאידה תומא סלימאן: תתארו לעצמכם, הודא מגיעה בתור התפקיד שלה, כמישהי שעובדת בפורום דו קיום בנגב.

עאידה תומא סלימאן: אישה יוצאת לעבודה שלה, עבודה מאוד מכובדת, עבודה שצריכה לייצג את האוכלוסייה שלה בכנסת ישראל, אבל היא קשורה בתשתית רעועה של תחבורה ציבורית, שאם היא מפספסת אוטובוס אחד, היא מפספסת בעצם את הישיבה שהיא צריכה להגיע אליה.

עאידה תומא סלימאן: זו המציאות שנשים צריכות להתמודד איתה בנגב, על מנת להתמיד ולהגיע למקום העבודה שלהן.

עאידה תומא סלימאן: הודא נאלצה להצטרף אלינו בזום, ככה נוכל לראות את המראה המרהיב שמאחורייך, הודא, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: יש לך מצגת על המצב.

הודא חולוד אבו-עבייד: תודה, בוקר טוב עאידה ולכולם, תודה על ההזדמנות להציג את מה שיש לנו בפורום דו קיום להגיד בעניין של תעסוקת נשים.

הודא חולוד אבו-עבייד: אני חייבת רק לתת אינפוט שהוא קצת אישי, אני היום בת שלושים ושתיים וכשהייתי בכיתה י' והתחלתי לגשת לבגרויות והיה לי ממש קשה, היה רגע שבו אמרתי לאבא שלי אני לא רוצה לעבוד, אני רוצה לסיים את בית הספר, אני לא רוצה להצליח בבגרויות ולהתחתן ולא לעשות כלום, פשוט להביא ילדים.

הודא חולוד אבו-עבייד: בשלב זה אבא שלי אמר לי "תקשיבי, תסיימי עם הבגרויות.

הודא חולוד אבו-עבייד: תשתדלי, תעשי את הבגרויות ותסיימי עם בגרויות, אחר כך תוכלי לבחור אם ללמוד.

הודא חולוד אבו-עבייד: יהיה לך מקצוע, ואז כשתרצי לקנות לעצמך משהו, לא תצטרכי לבקש את זה מאחרים".

הודא חולוד אבו-עבייד: פה, בעצם הייתה נקודת מפנה מאוד חזקה אצלי, באופן אישי, להשתדל לסיים בגרויות, להיכנס לאוניברסיטה, ללמוד, שיהיה לי מקצוע ושיהיה לי עבודה מכובדת שבה אני לא אצטרך להיות תלויה באחרים, על מנת שיספקו לי את הצרכים הבסיסיים ביותר.

הודא חולוד אבו-עבייד: זה היה קצת בפן האישי.

הודא חולוד אבו-עבייד: עכשיו למצגת.

הודא חולוד אבו-עבייד: אז אנחנו בעצם מדברים על הנשים באוכלוסייה הבדואית, הן האוכלוסייה שהכי נפגעה, המצגת שלנו קשורה במצב של תעסוקת נשים בתקופת הקורונה.

הודא חולוד אבו-עבייד: אנחנו מדברים כמובן על האוכלוסייה הכי ענייה במדינת ישראל, שיעורי העוני מאוד מאוד גדולים, הדבר משפיע ישירות על רמות גבוהות של היעדר ביטחון תזונתי, בין היתר.

הודא חולוד אבו-עבייד: לעוני בקהילה הבדואית סיבות אחדות והמרכזיות שבהן היא שיעור תעסוקה נמוך בקרב נשים וגם בקרב גברים.

הודא חולוד אבו-עבייד: תקופת הקורונה הביאה עמה נסיגה גדולה אחורנית בשיעורי התעסוקה.

הודא חולוד אבו-עבייד: שיעור התעסוקה של נשים בדואיות נמוך מאוד, בפרט בקרב נשים שלא השלימו תעודות בגרות, נשים אלו מועסקות לרוב בתעסוקה חלקית, בפחות משכר מינימום ובתנאים פוגעניים ולא אחת בהעסקה אפורה למיניה.

עאידה תומא סלימאן: את האמת, הודא, אני בטוחה שהקשבת גם למצגת של המ"מ, היה שם נתון מדהים, שממוצע השכר אצל נשים בדואיות הוא כמעט חצי ממוצע השכר אצל נשים יהודיות.

עאידה תומא סלימאן: זה פער של כמעט חמישים אחוז, למרות שרוב הנשים היהודיות עוסקות כמעט באותם מקצועות שעוסקות בהן הנשים הערביות הבדואיות, ובכל זאת יש פער של חמישים אחוז כמעט.

הודא חולוד אבו-עבייד: נכון.

הודא חולוד אבו-עבייד: אני רוצה בשקף השלישי להתייחס קצת לאחוזים של שיעורי דורשי עבודה, כאשר כסייפה באוקטובר 2020 היינו בדורשי עבודה חמישים ואחת אחוז נקודה שמונה.

הודא חולוד אבו-עבייד: בלקיה היינו על שלושים וארבע נקודה תשע, בערערה בדרום היינו בארבעים ושש.

הודא חולוד אבו-עבייד: אני רוצה לדבר קצת על רהט, לפני הקורונה רהט הייתה תשע נקודה חמישים ושתיים, בנובמבר 2021 עשר נקודה שמונה.

איימן עודה: אפשר שאלה בבקשה?

איימן עודה: מה זה תשע פסיק, זה אחוז העובדות ברהט?

הודא חולוד אבו-עבייד: אחוז אבטלה בינואר 2020.

איימן עודה: אה, כמה אחוז עובדות ברהט?

הודא חולוד אבו-עבייד: עובדות ברהט?

הודא חולוד אבו-עבייד: לנו אין את הנתון הזה.

עאידה תומא סלימאן: אלה דורשות העבודה.

איימן עודה: לא, אבל זה מעניין למה אין נתון כזה, זה נתון כל כך חשוב.

איימן עודה: רהט כמעט העיר הגדולה ביותר אוטו טו.

איימן עודה: זה חשוב.

הודא חולוד אבו-עבייד: נכון.

הודא חולוד אבו-עבייד: אני בשקף הרביעי, עשרים וחמש אחוז השתתפות נשים בדואיות בכוח העבודה, זאת לעומת ארבעים ושתיים, נתונים לשנת 2021.

הודא חולוד אבו-עבייד: ארבעים ושלוש השתתפות בקרב שאר הנשים הערביות בישראל, את זה גם ראינו בנתונים של המ"מ.

הודא חולוד אבו-עבייד: שישים וארבע השתתפות של גברים בדואים בכוח העבודה, לעומת שבעים ושש בקרב שאר הגברים הערביים בישראל.

הודא חולוד אבו-עבייד: שיעור תעסוקה בקרב כלל האוכלוסייה, עשרים וארבע אחוז מהנשים הבדואיות מועסקות, לעומת ארבעים ושתיים בקרב הנשים הערביות בישראל.

הודא חולוד אבו-עבייד: שישים ואחד מהגברים הבדואיים מועסקים, לעומת שבעים וארבעה בקרב כלל הלא יהודים.

הודא חולוד אבו-עבייד: הצעת ההחלטה לממשלה, תכנית החומש, שכל שבוע נדחית.

הודא חולוד אבו-עבייד: אלה הנתונים הם נתונים של- - -

עאידה תומא סלימאן: שהם כתובים בטיוטה, ככה אני מבינה.

הודא חולוד אבו-עבייד: כן, בדיוק, ככה הם כתובים בטיוטה.

הודא חולוד אבו-עבייד: בחודשים האחרונים הסתיימו בשוק העבודה מספר מגמות שעיקרן היא נסיגה בעצם, ירידה מתמדת בשיעורי התעסוקה בקרב גברים ערבים בישראל- - -

אורלי אלמגור-לוטן: אפשר לשאול?

עאידה תומא סלימאן: שנייה, עודה.

עאידה תומא סלימאן: אורלי, אפשר לשאול, בבקשה.

אורלי אלמגור-לוטן: הצעת המחליטים כוללת יעדי תעסוקה ספציפיים לאוכלוסייה הבדואית בנגב או שלא?

אורלי אלמגור-לוטן: אני לא ראיתי אותן פשוט, לכן אני שואלת.

שמואל דוד: היא קובעת שיקום צוות שייקבע יעדי תעסוקה.

עאידה תומא סלימאן: בצוותי המשנה עכשיו עובדים על התוכניות, ככה הבנתי, בסקירה שהייתה בשבוע שעבר.

הודא חולוד אבו-עבייד: אני אמשיך.

הודא חולוד אבו-עבייד: אז אמרנו שהנסיגה היא גם בירידה בשיעורי תעסוקה בקרב נשים, גידול יותר גדול בפערי השכר, הכל זה כמובן אחרי הקורונה.

הודא חולוד אבו-עבייד: בנוסף, שיבה איטית וחלקית לעבודה, היעדר ניצול התקופה להכשרות מקצועיות.

הודא חולוד אבו-עבייד: אנחנו עברנו שנתיים שבהן במוסדות שמתפקידם היה להכשיר, פשוט לא עשו את העבודה, היעדר שירותי הכוונה הולמים, אפליה כמובן.

הודא חולוד אבו-עבייד: בתקופה האחרונה ישנה אפליה בהעסקה בעקבות אירועי מאי 2021, שעל זה כמעט אין התייחסויות.

הודא חולוד אבו-עבייד: אני מגיעה להמלצות שלנו, אנחנו ממליצים בקביעת יעדים מתקדמים בתחום התעסוקה, קביעת יעדים מרחקי לכת לתכנית החומש, הכללת יעדי התעסוקה בפעולת כלל המשרדים.

הודא חולוד אבו-עבייד: בנוגע לשירותי התעסוקה, הגבלת ההכשרה המקצועית ושיפור האיכות שלה, הייתה הצגה של נתונים לגבי אוריינות דיגיטלית, בהצגת המחקר של המ"מ, אז אנחנו מדברים גם על השקעה במיומנויות הדיגיטליות.

הודא חולוד אבו-עבייד: בנוסף, הנגשת השירותים לכל הישובים, כפי שאמרת עאידה, מניעת אבטלה ארוכת טווח.

הודא חולוד אבו-עבייד: ראינו נתון של שישים ושתיים אחוז, אם אני לא טועה, גם במחקר של המ"מ, שהוא אחוז מאוד גבוה של תקופת חיפוש העבודה.

הודא חולוד אבו-עבייד: מיקוד בנשים צעירות ומיקוד מוגבר בנשים מבוגרות, סקרי תעסוקה, אין לנו נתונים רשמיים של המדינה- - -

עאידה תומא סלימאן: כן, בדיוק התייחסנו לזה.

הודא חולוד אבו-עבייד: בדיוק.

הודא חולוד אבו-עבייד: בנוסף, שילוב תושבי הכפרים הבלתי מוכרים בסקרי התעסוקה, אלו אנשים שקיימים, אלו אנשים שחיים, אלו אנשים שהכי סובלים מהעוני, אז גם אותם לכלול בנתונים.

הודא חולוד אבו-עבייד: שלוש נקודות אחרונות, השקעה באזורי תעסוקה, הכוונה היא לא רק לפיתוח פיזי, והקמת שש לשכות תעסוקה והפסקת האפליה בלשכות התעסוקה, שאנחנו יודעים, כפי שאמרת עאידה, יש לשכה אחת בלבד ברהט.

הודא חולוד אבו-עבייד: כמו כן, השקעה בהשכלה גבוהה והשלמת השכלה, תגבור הסיוע הכלכלי לסטודנטים ופתיחת עשרים כיתות השלמת השכלה.

הודא חולוד אבו-עבייד: הגיל הרך, שנותן אופציה לנשים להשאיר את הילדים שלהם במקום בטוח ולצאת לשוק העבודה.

הודא חולוד אבו-עבייד: אנחנו ממליצים על הקמת עשרים מעונות יום חדשים, מה שקיים היום זה שש עשרה מעונות יום.

הודא חולוד אבו-עבייד: בנוסף, כמובן, הוזלת שירותי מעונות היום, על מנת שתהיה לנשים את האופציה לצאת לעבוד.

הודא חולוד אבו-עבייד: תודה, זה מה שיש לי להציג.

איימן עודה: תודה רבה.

איימן עודה: אני חושבת שהדבר העיקרי שהוספת מהבחינה הזו הוא כל המצב שהתפתח לאחר משבר הקורונה, שהמצב באופן כללי מחייב תכנית כוללנית בעניין קידום נשים בתעסוקה, נשים ערביות בדואיות, אבל כנראה גם כל תכנית תצטרך להתייחס בספציפית לתופעות שהתפתחו לאחר משבר הקורונה.

איימן עודה: אני מתכוונת לכל העניין של הקושי לחזור למקומות העבודה, כל העניין של הירידה, אני בטוחה שכאשר אין היצע ויש ביקוש, השכר גם כן נראה עוד ירידה בעניין שלו שתתפתח.

הודא חולוד אבו-עבייד: גם השקעה במיומניות דיגיטליות.

עאידה תומא סלימאן: כן, זה מחויב מבחינת המרכזים שאמורים להכין ולהכשיר את הציבור לכניסה לעבודה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף נשאל את האחרים.

עאידה תומא סלימאן: מר עמיחי לוי מנהל אגף רישוי ותפעול תחבורה ציבורית, רצה להתייחס עקב הדברים שאמרתי.

עמיחי לוי: שלום לכולם.

עמיחי לוי: בהקשר לתחבורה הציבורית, נפגשנו גם בדיונים קודמים של הוועדה בכנסת הקודמת וזו שלפנייה, לכן אנחנו גם מתמידים בהיערכות.

עמיחי לוי: באמת, דובר על הדוח שהוגש למשרד התחבורה בזמנו על הסדרת תחנות אוטובוס בכבישים הראשיים לטובת יישובי הפזורה, צריך לעדכן שלשמחתנו הדוח עבר לפסים מעשיים.

עמיחי לוי: יש עשרים ושמונה תחנות שנבדקו, מתוכן שמונה עשרה כבר בתהליכים כאלה ואחרים, שתיים ראשונות כבר בוצעו, עוד שש יבוצעו במרץ ובאפריל ועוד עשר נכנסו למדידות ותכנון.

עאידה תומא סלימאן: אז עד סוף השנה יהיו שמונה עשרה תחנות חדשות?

עמיחי לוי: לגבי אלה שבמדידות ובתכנון אני עוד לא יודע להגיד מתי הביצוע.

עמיחי לוי: אני מזכיר שבפעמים הקודמות היינו בלי תקציב מדינה.

עמיחי לוי: צריך להגיד שאנחנו פועלים הרי מתוקף החלטת ממשלה קודמת שמספרה 922 והחדשה, 550 אלו נושאים שלא היו בהחלטת ממשלה, הם הגיעו בעצם מתקציבים חיצוניים של נתיבי ישראל ושל המשרד.

עמיחי לוי: לגבי אלה שבביצוע, זה לא עד סוף השנה, תוך חודשיים, אלה שבמדידות, אנחנו נוכל לעדכן מתי יהיה הביצוע.

עאידה תומא סלימאן: אני כבר רואה בעין שלי שגוזרים את הסרט על התחנה הראשונה.

עאידה תומא סלימאן: ישי מנוחין.

ד"ר ישי מנוחין: אני חייב להגיד שגם במקומות שיש תחנות, התדירות של העצירה שם היא כמעט בלתי נסבלת.

ד"ר ישי מנוחין: עשיתי ניסיון לנסוע מירושלים לרהט, להיכנס לתוך רהט, עיר, לצאת ולחזור מירושלים, לקח לי שמונה שעות.

עאידה תומא סלימאן: זהו, סיימת יום עבודה.

ד"ר ישי מנוחין: כן.

ד"ר ישי מנוחין: להגיע לרהט לשעה פגישה עם ארגון זה שמונה שעות, בזכות זה שאין תחבורה ציבורית- - -

עאידה תומא סלימאן: זה מה שבדיוק דיברתי עליו כאשר הצגתי את הודא.

עאידה תומא סלימאן: היא פספסה לרגע את האוטובוס, זהו היא פספסה את הישיבה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה היא האם אתם פותרים גם את העניין של התדירות?

עמיחי לוי: בהחלט.

עמיחי לוי: קודם כל, דווקא רהט זו עיר עם שירות מאוד תדיר, גם שירות פנימי, גם שירות לבאר שבע וגם השירות מירושלים לבאר שבע כל עשרים דקות- - -

עאידה תומא סלימאן: אז טוב שלא ניסית ללכת למקום אחר, היית מגיע אחרי יומיים.

ד"ר ישי מנוחין: קו 470, זה לא לאוטובוס שעוצר בצומת של רהט.

עמיחי לוי: נכון.

עמיחי לוי: זה 446, הוא פחות תדיר, אבל עדיין התדירות משם לרהט באמת גבוהה.

עמיחי לוי: אפשר שנדבר אחרי זה בדיוק על הקווים, אבל אנחנו בהחלט מטפלים גם בתדירויות.

עמיחי לוי: ברהט בעצם יושם מכרז חדש, באוגוסט האחרון, עלו התדירויות בכל הקווים בהיקף מאוד גדול.

עמיחי לוי: אם נדבר קצת על סכומים בהחלטת 922 הוספנו נסיעות וקווים חדשים בהיקף של למעלה משלוש מאות מיליון וגם בחודש הקרוב נוסיף בהיקף כזה.

עמיחי לוי: בכל יישובי ההחלטה, בישובים הבדואים זה בחלק היחסי שלהם באוכלוסייה, שבע עשרה וחצי, היקפים מאוד גדולים.

עאידה תומא סלימאן: תשמע, זה אבסורדי לבוא ולהגיד אנחנו מוסיפים מהאחוז שלהם, כאשר אנחנו יודעים שהפער הוא כל כך גדול, לא שהמצב מזהיר באוכלוסייה הערבית מבחינת תחבורה ציבורית, אבל גם לא לחשוב על לסגור את הפער הזה פעם אחת ולתמיד, שיהיו יותר אפשרויות של ניידות של גברים וגם נשים, אבל בעיקר גם נשים.

עאידה תומא סלימאן: זה לא מספיק להגיד נותנים להם את אחוזם באוכלוסייה, כי הפריסה על פני השטח היא הרבה יותר גבוהה, המרחקים בין מקומות המגורים הם הרבה יותר גבוהים והתשתית הקיימת היא הרבה יותר רעועה מבחינת תדירות וההגעה לכל מיני מקומות.

עאידה תומא סלימאן: אז, התקציב חייב להיות יותר גבוהה מאשר אחוז שלהם באוכלוסייה.

עמיחי לוי: זו החלטת הממשלה.

עמיחי לוי: צריך להגיד שגם בצפון ישנם פערים לא קטנים.

עאידה תומא סלימאן: טוב, ידוע עליי שאני לא כל כך מחמיאה לכל החלטות הממשלה, אז גם בזה הם לא עשו חישוב נכון.

עאידה תומא סלימאן: תודה, אני רוצה לתת לנסרין אבו כף, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: היא אישה מהנגב שתסביר לנו מה עובר עליה כאשר היא מחפשת עבודה.

נסרין אבו כף: אני מכפר אום בטין, זה כפר שהוא קרוב לעומר.

נסרין אבו כף: אני עובדת היום בפורום לדו קיום לשוויון אזרחי כרכזת פרויקט אוריינות דיגיטלית, כבר התחלתי בחודש ינואר את העבודה הזו.

נסרין אבו כף: אני רוצה להסביר לכם קודם כל על הקשיים שלי או על הסיפור האישי שלי בשנת 2020 ו-2021.

נסרין אבו כף: בעצם בשנת 2020 בגלל תקופת הקורונה אני בחל"תים, לא המשכתי לעבוד, ב-2021 התחלתי לחפש מקומות עבודה.

נסרין אבו כף: התחלתי לעבוד כנציגת שירות במשרד הבריאות, לא המשכתי בגלל התחבורה הציבורית.

נסרין אבו כף: אני רחוקה מבאר שבע, עשר קילומטר, אני מכפר כבר מוכר לפני עשר שנים, אבל עדיין אין נגישות של תחבורה ציבורית.

נסרין אבו כף: לוקח לי שעה וחצי עד שאני אגיע לבאר שבע, אני תמיד מאחרת.

נסרין אבו כף: התפטרתי משני מקומות עבודה ב-2021 בגלל האיחור, לא כל מקומות העבודה מתחשבים בזה.

נסרין אבו כף: התחלתי להסביר להם את העניין שאני תושבת ישוב, נכון שהוא מוכר, אבל אין תחבורה ציבורית, אז עד שאני אצא מהבית עד לצומת הקרוב, עד שאני אמצא אוטובוס, כאילו בזמן שאני מגיעה לצומת עד שאני הולכת לבאר שבע, עד שאני לוקחת אוטובוס עירוני, עד שאני מגיעה לעבודה זה לוקח זמן, ונאלצתי להתפטר כי לחצו עליי בעבודה.

נסרין אבו כף: בעצם מהעבודה מבקשים שאני אגיע בזמן, הם לא התחשבו בי, אז אני התפטרתי פעמיים במהלך 2021 משני מקומות עבודה.

נסרין אבו כף: אני התחלתי לעבוד בפורום לדו קיום, כי הוא עובד לשוויון אזרחי, שם מתחשבים ומכירים בבעיות של הישובים.

נסרין אבו כף: אני רוצה להגיד שהחסם המרכזי של האישה הבדואית הוא שהיא בכפר לא מוכר ואין תחבורה ציבורים נגישה שם, שהאישה יכולה לצאת לעבודה בזמן ולחזור בזמן.

נסרין אבו כף: גם כאשר אני חוזרת חזרה הביתה לוקח לי לפעמים שעתיים, שעה וחצי, למרות שזה רחוק בעשר קילומטר מהבית, אני צריכה להיות בבית עשרים דקות.

נסרין אבו כף: אז, אני חושבת שאי הכרה בכפרים, בעצם אין תחבורה ציבורית, זה חסם גם לאישה בלמצוא עבודה מתאימה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: עמיחי, שמעת אותה?

עמיחי לוי: דווקא לאום בטין נכנס אוטובוס.

נסרין אבו כף: כן, נכנס אוטובוס שהוא בא מדריג'את, אני חושבת שהוא עובר כל שעתיים או כל שעה וחצי, אז התזמון שלו גם לא עוזר.

נסרין אבו כף: התזמון של האוטובוס לא עוזר, הוא נכנס ואז הוא נכנס לכביש הראשי, הכביש הראשי לא משרת את כל האוכלוסייה בכפר.

נסרין אבו כף: שתבין, יש מלא אנשים רחוקים- - -

עמיחי לוי: יש תחנות גם ליד בית הספר.

נסרין אבו כף: נכון.

נסרין אבו כף: אבל זה לא ממשמש את כל הכפר.

עאידה תומא סלימאן: כמה אנשים חיים בתוך אום טין?

נסרין אבו כף: בערך שמונת אלפים איש.

עאידה תומא סלימאן: הכנסנו אוטובוס לכביש הראשי, שמונת אלפים זה אומר שהם פרוסים, הם לא כולם חיים על הכביש הראשי, בסדר אוקיי.

אורלי אלמגור-לוטן: רק להוסיף משהו אם אפשר, כי לכאורה המשלים של קושי להגיע לעבודה, יש לנו את זה במסמך אבל מפאת הזמן זה לא נכנס למצגת, זה באמת שימש לא מעט אוכלוסיות בקורונה הייתה עבודה מהבית, וגם זה איזה שהוא עיבוד שהלמ"ס עשה לנו למסמך.

אורלי אלמגור-לוטן: פה אנחנו רואים שאצל הנשים הבדואיות זה בלט מאוד מאוד, רק שש נקודה ארבע אחוז.

שמואל דוד: כי אין אינטרנט.

אורלי אלמגור-לוטן: בדיוק בגלל היעדר תשתיות.

עאידה תומא סלימאן: התלמידים לא למדו בתקופת הקורונה, כי לא היה להם אינטרנט.

עאידה תומא סלימאן: חייבים להגיד את זה, כי בסוף זה איזה שהוא מענה שהיה בסוגיות אחרות ופחות היה באוכלוסייה הערבית ופחות מזה באוכלוסייה הבדואית.

עאידה תומא סלימאן: זה גם המחסור בתשתית של אינטרנט בנגב באופן כללי, אבל גם כן אני חושבת שסוגי התעסוקה של הנשים הערביות הבדואיות לא כל כך מאפשרות סוגים של עבודה כזו, אלא אם אנחנו מדברות על עובדות סוציאליות או על- - -

נסרין אבו כף: גם ביקשו ממני להתחיל לעבוד מהבית, אז אין לי תשתית, אין אינטרנט, אז זו גם סיבה להתפטרות שאני לא יכולה לעבוד.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שבתכנית החומש אחד הנושאים שהם מדברים עליהם הוא כל העניין של הרחבת התשתיות, אני מאוד מקווה שהם ייקחו את זה בחשבון.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת למר דוד קלדרון מנהל מחוז דרום שירות התעסוקה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע, לפני שמתחילים, עלו כל הטענות בקשר ללשכת התעסוקה אחת ויחידה בתוך האוכלוסייה הערבית הבדואית, אני כבר חודשים גם בשאילתות מנסה להבין מה קורה עם העניין של פתיחת לשכות תעסוקה חדשות.

עאידה תומא סלימאן: בנוסף, השאלה שאני רוצה התייחסות אליה, מה התוכניות שלכם?

עאידה תומא סלימאן: האם אתם לוקחים בחשבון את כל התופעות של האטה בחזרה למקומות עבודה, חוסר יכולת למצוא מקומות עבודה וזמן המתנה די ארוך של הנשים הבדואיות.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

דוד קלדרון: תודה רבה עאידה, תודה רבה לנוכחים.

דוד קלדרון: אני שמעתי את קודמיי, בהחלט נתונים יפים.

דוד קלדרון: כלומר, מחקרים יפים ונתונים יפים גם של הפורום של עודה, ואכן זו המציאות.

דוד קלדרון: כלומר, צריכים לשים את הדברים על השולחן, זו המציאות, אחוז ההשתתפות של דורשות העבודה הבדואיות הוא נמוך בצורה משמעותית, והעוני הוא ניכר וצריך לטפל בו.

דוד קלדרון: אין ספק שמשבר הקורונה יצר עוד אלפיים מחפשות עבודה בדואיות מששת אלפים גדלנו, אנחנו נמצאים היום על כשמונת אלפים מחפשות עבודה, בדואיות שמתייצבות בלשכות.

דוד קלדרון: לשאלתך לגבי הלשכות הנוספות, כלומר יש מסמך, את מכירה אותו, הוא קיים כבר בתוך משרד הכלכלה, יש דיונים במשרד הכלכלה.

דוד קלדרון: אני מניח שיהיו החלטות בתקופה המאוד מאוד קרובה.

עאידה תומא סלימאן: על איזה מסמך אתה מדבר?

דוד קלדרון: אנחנו מדברים על מסמך עבודה שקיים בתוך משרד הכלכלה בנושא פתיחת חמש הלשכות הנוספות- - -

עאידה תומא סלימאן: כן, אבל אתם דנים קריטריונים כבר מעל לשנה.

דוד קלדרון: אנחנו בשירות התעסוקה סיימנו את העבודה בנושא הקריטריונים והצגנו, וזה כרגע מונח אצל שרת הכלכלה ואצל סגן השר בדיונים.

דוד קלדרון: כבר היינו אצלם בשני דיונים, אני חושב שהם צריכים לסכם את הדברים בימים הקרובים, כלומר התהליכים מתקיימים ומתקדמים.

דוד קלדרון: ביקשו מאיתנו כל מיני נתונים נוספים, השלמנו את הנתונים ואת המסמכים הנדרשים ואני מניח שבתקופה המאוד מאוד קרובה אנחנו גם נקבל כבר גם מענה בכיוון הזה.

דוד קלדרון: אני מקווה שההחלטה הזו תתגבש ותצא לפועל.

דוד קלדרון: מבחינתנו, בשירות התעסוקה אנחנו מאוד רוצים לפתוח לשכות ולהנגיש את השירותים כמה שיותר קרוב לבית.

דוד קלדרון: אני חושב שלשכות ייעודיות שהן מדייקות את הפעילות מול האוכלוסייה, שיש לה תוכניות עבודה מסודרות פיר האוכלוסייה, עם מיקוד מלא באוכלוסייה עצמה, בעיקר בתעסוקת צעירים ונשים בדואיות, היא משמעותית וקריטית והיא מעלה את שיעור התעסוקה.

דוד קלדרון: ראינו את הפעילות בלשכת רהט בשנים האחרונות, ואין ספק שהתוצאות ברהט טובות, גם מעבר לפיתוח הכלכלי מקומי שמתפתח מעצמו ובמיקום הטוב שהוא נמצא בו בהרכב האוכלוסייה, בהחלט לשירות התעסוקה יהיה חלק בעניין בהורדת אחוזי האבטלה בהנגשה מאוד מאוד מאסיבית- - -

עאידה תומא סלימאן: אבל בינתיים אין הורדת אבטלה באופן כללי, אתה מדבר על רהט.

דוד קלדרון: אני רוצה לדייק, כן?

דוד קלדרון: רהט הגיעה בדצמבר 2019 לאחוז האבטלה הנמוך ביותר מאז היווסדה, כלומר מה שאנחנו סופרים, לפחות משנת 96.

דוד קלדרון: כלומר, ב-2010 רהט עמדה על עשרים אחוז אבטלה והיא ירדה מתחת לעשרה אחוז, לתשעה פסיק משהו אחוז, שהודא שמה את המספר הזה.

דוד קלדרון: היום אנחנו כבר חוצים את סף העשרה אחוז במד.

דוד קלדרון: כלומר, חזרה לעבודה של החברה הבדואית בישוב רהט הוא הרבה יותר מהיר מכל ישוב אחר.

דוד קלדרון: בישובים האחרים אנחנו רואים שהפגיעה של הקורונה השפיעה, כלומר אם אני אבדוק יחסית בערערה ובישובים האחרים, החזרה לעבודה בישובים האלה היא הרבה יותר איטית, כלומר זה דבר בולט וברור.

דוד קלדרון: בנוסף, יש לנו גידול בכמות דורשות העבודה כמעט בשלושים ושלושה אחוז מטרום הקורונה להיום בקרב הנשים הבדואיות ולא בתוך רהט, אני מדבר על הישובים שהם מחוץ לרהט.

דוד קלדרון: אם אני עושה את ההבדל בין רהט לישובים האחרים, אין ספק שרהט נמצאת במקום אחר, מאוד מתקדמת.

נסרין אבו כף: אני רוצה להתייחס, לשאול אותו שאלה, אתם ראשי מועצות של כסייפה, חורה, ערערה, תל שבע, ארבעתם שלחו לכם בשלושת החודשים האחרונים שני מכתבים בנושא לשכות תעסוקה ולא קיבלו מכם מענה אחד.

דוד קלדרון: אני חושב שאנחנו נתנו מענה לכולם וגם מעל בימת הכנסת, אני חושב שסגן השר דיבר על זה, יאיר גולן, וגם בוועדה של ד"ר עבאס בנושא הבדואים.

דוד קלדרון: אני אישית השתתפתי בוועדה הזו וגם שם שמנו את הדברים על השולחן, הדברים הם ברורים.

עאידה תומא סלימאן: מה ברור?

עאידה תומא סלימאן: אני עוסקת בנושא הזה כבר שנה, אתם עדיין מתדיינים בקריטריונים איפה לפתוח את לשכות התעסוקה, ששת לשכות התעסוקה ושנה אני כבר מחכה.

נסרין אבו כף: לא ענו למכתבים.

עאידה תומא סלימאן: לי ענו, לשאילתה שלי ענו לי תשובה שהיא לא תשובה.

עאידה תומא סלימאן: התשובה הייתה שאנחנו עדיין דנים בקריטריונים, למרות שבשאילתה הקודמת אמרו לי שביולי שנה שעבר כבר אמורות להיות תוצאות.

עאידה תומא סלימאן: התשובה לשאילתה שלי היא מלפני אולי שבועיים, שלושה, קיבלתי תשובה שעדיין דנים בקריטריון ועכשיו בעצם גם מר דוד אמר את זה, הוא אמר שזה עדיין בהתדיינות אצל השרה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנשים שסובלים מתקופת הקורונה ואחרי הקורונה, משתוקקים ויש החלטה להקמת שישה לשכות תעסוקה, לא צריכים לחכות שנה שלמה על מנת שתחליטו על הקריטריונים, עם כל הכבוד לסדר העדיפות שלכם.

עאידה תומא סלימאן: כי, אם אתה אומר שאיפה שאתם נמצאים הצלחתם להוריד את אחוז האבטלה ויש נשים שהולכות ונרשמות ומחכות שנה, אתם צריכים להחליט איפה לפתוח את ששת הלשכות.

עאידה תומא סלימאן: זאת במיוחד כאשר ישובים בנגב שיש להם שלושת אלפים איש, כבר זכו בלשכות התעסוקה, אף אחד לא גרם להם לחכות לשנה לקריטריונים, שם אין צורך בקריטריונים, פותחים על ימין ועל שמאל.

עאידה תומא סלימאן: מבחינתי, שיהיה בכל ישוב יהודי, אבל גם כל ישוב ערבי, זו הנורמה שאני רואה אותה.

עאידה תומא סלימאן: אז, אי אפשר לחכות שנה שאתם מתדיינים על הקריטריונים.

עאידה תומא סלימאן: אם נתתם לי ישוב שיש בו שלושת אלפים, תנו לי ישוב שיש בו עשרת אלפים אצל הבדואים.

דוד קלדרון: כן, צריך להבחין מבחינת שירות תעסוקה אנחנו באמת בתוך הדיונים האלה, אנחנו מצפים להחלטה וברגע שתתקבל החלטה, מבחינתי, להתחיל לפעול בהקמת הלשכות- - -

נסרין אבו כף: אני אשמח שראשי המועצות גם יקבלו מענה, לא מנסור עבאס.

נסרין אבו כף: קיבלתם מכתבים מארבע ראשי המועצות, וגם בגוף המכתב נכתב.

נסרין אבו כף: אם ראשי המועצות לא יקבלו מענה, אנחנו נלך לעתירה לבג"ץ, לצערי הרב, זה המצב אחרי שנה.

נסרין אבו כף: כאילו, שנה של מכתבים, אין מישהו שייתן לנו תשובות ותגובות, שנה מתדיינים.

דוד קלדרון: אז, אתם הגשתם לנו מסמך בזמנו של עשרים ושלושה עמודים- - -

נסרין אבו כף: נכון.

דוד קלדרון: אנחנו מאוד מאוד התייחסנו אליו- - -

עאידה תומא סלימאן: היא לא מדברת על מסמך והיא לא מדברת על הפורומים, היא מדברת על ראשי הרשויות המקומיות שפנו.

דוד קלדרון: אני אישית לא נתתי שום תגובה, נכון, זה מצד אחד, אבל אני חושב שהמשרד שלי כן, לפחות לכסייפה.

דוד קלדרון: אני יודע, יש איזה מכתב אחד של כסייפה שכן קיבלו מענה, אפשר לבדוק את זה.

נסרין אבו כף: אני אשמח, תודה רבה.

דוד קלדרון: אני חושב שכן נתנו תשובה כל שהיא.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שכבודו אין לו תשובה ספציפית בעניין לשכות התעסוקה, ואני יכולה להבין אם זה מונח על שולחנה של השרה שאת התשובות צריך לקבל מדרג יותר גבוה.

עאידה תומא סלימאן: אבל, יש לנו ממשרד הכלכלה בזום נציגה, גל יעקובי מנהלת תחום בכיר בחברה הערבית.

גל יעקובי: שלום.

עאידה תומא סלימאן: יש לך מה לחדש לנו בנושא?

גל יעקובי: תראו, אנחנו מכירים וגם סיירתם אצלנו, גם היינו אצלכם בוועדה שבוע שעבר.

גל יעקובי: אני באמת יכולה לחדש, אני חושבת שאנחנו לא מחכים לחומש על מנת להתחיל לעבוד בכמה רמות.

גל יעקובי: כן, אני חושבת שרגע צריך להגיד שהצורך של החברה הערבית היום הוא צורך אדיר גם לגברים, גם לנשים, גם לצעירים וגם למבוגרים.

גל יעקובי: אני אודה שגודל הצרכים ועומקם מצריכים איתנו עבודה מאומצת הרבה יותר, אנחנו כן שמים דגש בחודשים האחרונים דווקא על מנת לפתח מענים גם לצעירים.

גל יעקובי: אנחנו מכירים את כל העניין של פשיעה ואלימות בחברה הערבית, וזה כן לוקח חלק מהפוקוס שלנו לטובת האוכלוסייה- - -

עאידה תומא סלימאן: גל, אנחנו את היריעה הרחבה מכירות ושמענו אותם, אני רוצה אם יש לך תשובה ספציפית בעניין לשכות תעסוקה שאמורות להיפתח, שש לשכות התעסוקה?

גל יעקובי: אז לגבי לשכות התעסוקה, זה לא בטווח שלנו, שירות התעסוקה נמצא תחת השרה ולא תחת המשרד, אתם בטח מכירים את העניין הזה.

גל יעקובי: אני כן יכולה להתייחס לכמה דברים- - -

עאידה תומא סלימאן: שנייה, אני לא מבינה, מה זאת אומרת נמצא תחת השרה ולא תחת המשרד?

עאידה תומא סלימאן: למה לא כל המשרד תחת השרה?

גל יעקובי: שירות התעסוקה היא רשות סטטוטורית אחרת, משרד הכלכלה לא נמצא תחת מנכ"ל, אלא רק תחת השרה.

גל יעקובי: זו חלוקה בירוקרטית.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, אני צריכה לקבל תשובה או ממנכ"ל רשות התעסוקה או מהשרה עצמה?

גל יעקובי: כן.

עאידה תומא סלימאן: גל, האם יש לכם תוכניות חדשות בעניין תעסוקת נשים ערביות בדואיות ספציפית לאחר הקורונה?

גל יעקובי: כן.

גל יעקובי: כמובן שכל הקורונה מאוד מאוד השפיעה על כל הפעילות שהייתה שנתיים האחרונות.

גל יעקובי: הן היו שנתיים קשות, נגיד שמרכזי ההכוון פעלו לאורך כל התקופה, אבל עם קשיים כמובן שאין אינטרנט ואי אפשר להיפגש פיזית.

גל יעקובי: אנחנו הפכנו את כל הקורסים לקורסים מקוונים, אבל עם קושי מאוד רבה בגלל העניין הזה של תשתיות האינטרנט.

גל יעקובי: אבל, כן לאורך הזמן היו כן מקרים שאנחנו יכולים לעשות פעילויות יותר פרונטליות, ועכשיו גם אנחנו מחדשים שוב את כל הפעילויות הפרונטליות שלנו ומנסים לתת כמה שיותר תוכניות מכוונות ומותאמות לאוכלוסייה, אם זה אומר קורסים ממש בכפרים לא מוכרים, אם זה אומר קורסים בשכונה עשר ברהט.

גל יעקובי: כלומר, להגיע לאוכלוסייה ולתת את השירות איפה שיכולים לקבל את השירות, גם מבחינת הכשרות מקצועיות וגם מבחינת כישורים ומיומנויות, כל הדברים האלה אלו דברים שאנחנו מנסים לתת בתוך הקהילה עצמה.

גל יעקובי: אני אגיד שמתוך תקציבי החומש, למרות שהחלטת ממשלה טרם עברה, אנחנו כן עובדים יחד עם המפעילים שלנו, על מנת לראות איזו הרחבה של השירותים צריך לתת, ובתוך זה אנחנו גם מבקשים מהמפעילים שלנו כל הזמן להתייחס אחרת לאוכלוסייה הבדואית ולראות אילו שירותים צריך להגמיש ואילו שירותים צריך להרחיב ולבחון מחדש את הפעילות שלנו בהקשר הזה.

גל יעקובי: הייתה פה איזו שהיא התייחסות לזה שההכשרות המקצועיות בשנתיים האחרונות לא היו מספיק הכשרות מקצועיות, אני מסכימה לחלוטין.

גל יעקובי: לא היו מספיק הכשרות מקצועיות, אנחנו רוצים לעשות יותר הכשרות מקצועיות.

גל יעקובי: השנתיים האלה היו מאוד מאוד קשות מבחינת מיצוי הפוטנציאל של כל הפעילות שאנחנו יכולים לעשות, אבל אנחנו עם הפנים קדימה, גם מבחינת הכשרות, גם מבחינת כישורים ומיומנויות וגם מבחינת השמות ועבודה קדימה.

גל יעקובי: נמצא איתנו גם מוסא אלקריני, שהוא גם המנהל מחוז של הדרום בתכנית ריאן- - -

עאידה תומא סלימאן: כן, אנחנו נתייחס לתוכניות העתידיות, כי את האמת, הצהרות כלליות על התוכניות לא מספקות אותי, מי שמכיר אותי.

עאידה תומא סלימאן: אני ארצה לדעת תוכניות יותר מפורטות איך אתם מתייחסים, כי גם לדבר על סיפוק מקומות עבודה, כאשר אנחנו יודעים שלא עושים משהו.

עאידה תומא סלימאן: אני ארצה לדעת מאיפה יבואו מקומות העבודה שינתנו בדרום, האם יש תכנית ברורה לייצור מקומות עבודה או האם יש תכנית ברורה איך להחזיר את הנשים שעבדו לפני הקורונה ועכשיו הן לא נמצאות.

עאידה תומא סלימאן: אז, אנחנו נתייחס בישיבה אחרת.

אורלי אלמגור-לוטן: יעזור לנו רק לקראת הישיבה הזו, שאת הבקשה שג'רי שלחה להם ב-30 בדצמבר בנושא הזה, אז הם גם יענו לנו.

אורלי אלמגור-לוטן: אם אפשר לנצל את הבמה הזו.

עאידה תומא סלימאן: שמעת גל?

עאידה תומא סלימאן: היא שאלה אם אפשר לספק את התשובות למרכז הממ"מ, על מנת שנוכל להתקדם בדיונים שלנו?

גל יעקובי: ממש בדיוק עכשיו עונים לממ"מ.

גל יעקובי: אני אגיד, אנחנו כרגע בצוות שני אנשים, והממ"מ והוועדה המכובדת למעמד האישה, אנחנו עושים את המקסימום שלנו כדי לענות- - -

עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת בצוות שני אנשים?

גל יעקובי: כרגע מבחינת עובדי מדינה שנמצאים בתחום של תעסוקה בפזורה הערבית אנחנו שני עובדים.

עאידה תומא סלימאן: ואחר כך שואלים למה לא מתקדמים בנושא הזה ולמה אנחנו מדשדשים במקום.

עאידה תומא סלימאן: מי שרוצה לקדם נושאים, אמור לשים משאבים כולל משאבי אנוש שיעסקו בנושא הזה, ולצערי הרב זה לא מה שקורה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

שמואל דוד: אפשר מילה?

שמואל דוד: אני אגיד את זה בפשטות, אנחנו בשנת 2019 מצאנו בצורה ברורה שישנו משבר וירידה משמעותית.

שמואל דוד: בינואר 2020 שלחנו מכתב לראש הממשלה, דאז, לשר הכלכלה, אלי כהן, למנכ"ל משרד העבודה הורווחה, אביגדור קפלן, המכתב הזה עדיין לא נענה- - -

עאידה תומא סלימאן: אני מתארת לעצמי שגם לא יענה.

עאידה תומא סלימאן: אחד מהם לא נמצא עכשיו.

שמואל דוד: אבל היום אנחנו מבינים למה הוא לא נענה, כי מספר ההשמות שבוצעו בשנת 2019, בגלל החלפת מפעילים ובגלל סיבות אחרות, שלא נכנס לכל הרשימה, ירד בשלושים אחוז.

שמואל דוד: ירד משבעת אלפים ארבע מאות חמישים ושתיים לחמשת אלפים 2014, התקציב ירד מארבעים וחמישה מיליון ולעשרים ותשעה מיליון, שזה אפילו יותר משלושים אחוז.

עאידה תומא סלימאן: איזה תקציב?

שמואל דוד: התקציב של מרכזי ריאן, שמיועד לקדם השמות ותעסוקה.

שמואל דוד: המשמעות הברורה היא ששנת 2019 הייתה שם חצי עבודה ולא סיפרו לנו על זה ולא התייחסו לתלונות שלנו, לכן אני מאוד מוטרד שאומרים שמתישהו יישלחו את התשובות, זה דבר אחד.

שמואל דוד: דבר שני, אנחנו מסתכלים על מה שקרה ב-2020 וב-2021, אנחנו מסתכלים בראייה הארצית, ומבקר המדינה כותב על זה דוח מאוד מפורט ומאוד ברור, תחת הכותרת של טיפולה של מדינת ישראל בקורונה, ואומר לנו, שלמשל, מספר ההכשרות בשוברים ירד מאלפים מאתיים עשרים ושבע, בשנת 2019, לשבע מאות עשרים ושש בשנת 2020, מספר ההכשרות בשוברים ירד בשלושים ושניים אחוז, יש ירידות דומות מאוד גם בתאריכים האחרים.

שמואל דוד: עכשיו, אנחנו כשביקרנו ביחד ברהט, קיבלנו נתונים במצגת מאוד נאה גרפית, אבל כשהסתכלנו על הנתונים יותר בפרטים אנחנו מצאנו, אל"ף, ששבעים ואחד אחוז מהמשתתפים הם בני שמונה עשרה עד עשרים ושש, כלומר, ההשמות התרכזו, בניגוד למה שהוועדה הזו התכוונה ובניגוד למה שההכוונה של הדברים הייתה.

שמואל דוד: היא התרכזה בגילאים הצעירים, באנשים שאחוז המשכילים בהם יותר גבוה, ההשכלה שלהם משופרת.

שמואל דוד: שישים ושישה אחוז מהמשתתפים הם רווקים, זה לא מה שמאפיין את האוכלוסייה הבדואית, ברור שזו אוכלוסייה צעירה.

שמואל דוד: תשעים אחוז מהמשתתפים סיימו לפחות שתיים עשרה שנות לימוד, כלומר רק פחות מעשרה אחוז, תשעה אחוזים הם מתחת שתיים עשרה שנים ופחות, שזה אומר אחוז מאוד גבוה מהאוכלוסייה בכלל ובראייה מגדרית אחוז מכריע מהנשים, מחוץ למשחק בכלל או כמעט מחוץ למשחק.

שמואל דוד: עכשיו, חמישים ושבעה אחוז מהמשתתפים הם משתתפות, הן נשים, שזה משמח, אבל זה היה אמור להיות האוכלוסייה לא של הצעירות שמשתחררות מהאוניברסיטה ומחפשות עבודה, אלא אוכלוסיות אחרות.

שמואל דוד: כלומר, הלכו לחפש את הכסף איפה שיש אור ולא איפה שיש צורך אמתי ומצוקה כללית.

עאידה תומא סלימאן: זה משפר את התוצאות.

שמואל דוד: משפר את הנתונים והזכיין יכול להמשיך לעבוד.

שמואל דוד: עכשיו, בטיוטת החלטת הממשלה הקודמת אנחנו מצאנו שנאמר במפורש, שייבדקו את הזכיינים בתוך שנה ויבררו אם הם מספקים את הסחורה, בטיוטה האחרונה הסעיף הזה נעלם.

שמואל דוד: אנחנו קוראים להחזיר את הסעיף הזה, כי הוא מאוד מאוד חשוב.

שמואל דוד: אנחנו חושבים שהזכיינים האלה צריכים לספק את הסחורה, ואם הם לא מספקים את הסחורה, אלא מספקים תעסוקה רק לעצמם ולעובדיהם, אז יש בעיה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, שמוליק.

עאידה תומא סלימאן: מעוז ביגון מנהל אגף חינוך מבוגרים, משרד החינוך, בבקשה אדוני.

עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שתביא לנו נתונים יותר ברורים, מאשר הצהרות כלליות.

מעוז ביגון: אז באמת אני אתייחס לנושא שאני אמון עליו במשרד החינוך, מה שפעם היו קוראים לו ביעור הבערות, השלמת השכלה.

מעוז ביגון: המוטיב הכי משמעותי המנבא תעסוקה הוא כמובן ההשכלה, ככל שרמת ההשכלה גבוהה יותר, ככה גם התעסוקה היא מתקיימת וגם ברמת שכר גבוהה יותר וזה מה שאנחנו אחראים עליו במשרד החינוך.

מעוז ביגון: אבל, לפני שהאדם נהיה בוגר ובודקים מה רמת ההשכלה שלו צריך לטפל גם בילדים הקטנים יותר, בעצם מלידה ועד גיל שמונה עשרה.

מעוז ביגון: חברה שלי ממשרד החינוך נמצאת עכשיו בזום, היא תציג קודם כל את הנתונים עד גיל שמונה עשרה, ואני אציג את כל הנתונים מגיל שמונה עשרה והלאה.

נג'וא עבאס: צהריים טובים לכולם, תודה לכולם.

נג'וא עבאס: אני אציג בבריף קצר מה שמערכת החינוך במחוז דרום מטפלת באופן ישיר וגם באופן עקיף בכל מה שקורה לנושא של תעסוקת נשים, ובכלל בכל הנושא של המגדר.

נג'וא עבאס: אז, אני אתחיל בגיל הרך ושם יש לנו תכנית שנקראת "הד החיים" במסגרת תכנית הד החיים, אנחנו מפעילים מאה קבוצות בשנה, בעיקר אימהות, אנחנו מנסים גם לגייס אבות, אבל עיקר העבודה היא עם אימהות שהן מקבלות שלושים שעות סדנאיות- - -

איימן עודה: לא, שנייה, אני לא מעוניינת עכשיו לשמוע, זה נשמע מוזר שאני אומרת את זה, אבל אני לא מעוניינת לשמוע עכשיו על תוכניות בעניין שוויון מגדרי.

איימן עודה: אני רוצה לשמוע את מה שקשור בתעסוקת נשים, זה הנושא של הדיון שלנו.

איימן עודה: אם יש לכם עניין, למשל, אחד מהדברים שדובר עליהם זה העניין של חינוך כיתות השלמת השכלה.

מעוז ביגון: אני אתייחס לזה.

איימן עודה: כן, אבל לא תוכניות, סדנאות וכו'.

איימן עודה: למשל, תגידו לי גם כן בעניין מעונות היום שהיום תחת אחריות שלכם, זה אחד החסמים ביציאת נשים למקומות עבודה, מה אתם מתכננים בנושא הזה של מעונות היום?

נג'וא עבאס: אם יורשה לי, אני אגיד רק שני משפטים ואז אני אעביר- - -

עאידה תומא סלימאן: בכייף, בבקשה, זו הייתה הכוונה, נתתי לך זכות דיבור.

נג'וא עבאס: אני אגיד לך מה האני מאמין בכלל שלי באופן אישי וגם של בכלל של החינוך.

נג'וא עבאס: ברגע שאישה יושבת והיא עוברת איזו שהיא סדנה שמעצימה אותה ומסייעת לה לפתרון בעיות בתוך הבית לדיאלוג עם בן זוג שלא מרשה לה לצאת לשוק העבודה, איך להתמודד עם בעיות של ילדים, בעצם הכל משפיע על הכל.

נג'וא עבאס: אני יכולה להגיד באופן ישיר, משפיע על תעסוקת בנות, ובכיתות יא' עד יב' אנחנו מפעילים את תכנית "חינוך לקריירה", שם אנחנו מלמדים אותם לעבור ראיון עבודה, ראיון קבלה לאקדמיה, קבלת החלטות.

נג'וא עבאס: אנחנו חושפים אותם לשוק העבודה, מה הדרישות של שוק העבודה היצע מול ביקוש.

נג'וא עבאס: כמובן, בנוסף, אנחנו יודעים שאחד החסמים של האישה הבדואית לצאת לשוק העבודה הוא בעצם מבנה המשפחה, שהוא מבנה פטריארכלי ובתוך השיח הזה והכבוד- - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא עוד לא מכירה שום חברה אחרת שיש בה מבנה לא פטריארכלי, אין חברה אנושית כזו.

נג'וא עבאס: אוקיי.

נג'וא עבאס: נוסיף לזה גם השפעה של מנהגים ומסורת וכל מה שאנחנו, פה אנשי הדרום- - -

עאידה תומא סלימאן: לא, אני חושבת שהשיח הזה שמדבר, אם עכשיו בלשכות התעסוקה, יש עליה בדורשות העבודה הבדואיות, למרות שהן מחכות שנה שלמה על מנת לקבל עבודה, זה אומר החסמים הם הרבה יותר מעבר לה, אם בן זוג או אבא נותן לה לעבוד או לא.

עאידה תומא סלימאן: החסמים הם מבניים יותר, אם מדברים על מחסור בכישרונות או אוריינות דיגיטלית מה אתם עושים בנושא הזה, על מנת לעזור להם להשתלב יותר, אם זה אחד החסמים הקיימים?

עאידה תומא סלימאן: אם אחד החסמים הקיימים הוא מחסור במעונות היום, שכאשר האישה לא יודעת איפה לשים את התינוק לפני שהיא יוצאת לעבודה, אז מה נעשה בנושא הזה?

עאידה תומא סלימאן: האם יש תכנית ברורה לפתוח מעונות יום, לשלב את הילדים?

עאידה תומא סלימאן: פעם אני הצעתי שדווקא התשלום או החלק של המשפחות בתשלום על מעונות יום, דווקא על מנת לעודד את הנשים, תורידו את הסכום הזה מהאחריות, החלק של המשפחות.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, יש מכלול צעדים מבניים שצריך לעשות ועל זה הייתי רוצה לדעת.

עאידה תומא סלימאן: לחכות לשינוי חברתי, אנחנו נאיץ את השינוי החברתי דרך עבודה מושכלת.

מעוז ביגון: אנחנו נתייחס לתוכניות שאנחנו מפעילים.

מעוז ביגון: כמו שאמרתי, הנושא של ההשכלה והשלמת ההשכלה הוא גורם משמעותי מאוד במוביליות חברתית, וגם בהתייחס למה שדיברו על האוריינות הדיגיטלית והאם אנחנו הולכים למקומות של האור או המקומות היותר מאתגרים, אנחנו מתעסקים באמת במי שלא גמר שתיים עשרה שנות לימוד או עשר שנות לימוד.

מעוז ביגון: הנתונים מראים, אני מדבר מהנתונים של הלמ"ס, שם לא מצאתי את הפילוח בין החברה הבדואית לחברה הערבית, אבל באופן כללי, חמישים אחוז מאלה שלא גמרו שתיים עשרה שנות לימוד הם מהחברה הערבית, אז אפשר לגזור מזה כמה מהבדואים.

מעוז ביגון: אבל, אם החברה הערבית היא עשרים אחוז מכלל האוכלוסייה, והם תופסים נתח של חמישים אחוז מאלה שלא גמרו את השתיים עשרה שנות לימוד, אז זה מעיד על עצמו בפני עצמו.

מעוז ביגון: מה אנחנו עושים בחברה הבדואית ספציפית, אז אנחנו פתחנו בתשפ"א ארבע קבוצות לימוד שתיים ברהט, אחת בחורה ואחת בשגב שלום.

מעוז ביגון: אנחנו מדברים על כעשרים ומשהו תלמידים בכל קבוצה להשלמת תשע שנות לימוד ושתיים עשרה שנות לימוד.

מעוז ביגון: הצלחנו להשתחל איך שהוא לתקציב להחלטת הממשלה הקודמת, מצאנו שם יתרת תקציב שלא נוצלה.

מעוז ביגון: אנחנו הרבה פעמים יודעים שיש החלטות ממשלה וכמה מתוך זה הם מנצלים.

מעוז ביגון: אז, מצאנו שלושה מיליון שקלים שלא נוצלו ורצנו לדבר הזה והגשנו בקשה, קיבלנו את התקציב ופתחנו עכשיו, בתשפ"ב, עשרים ואחת קבוצות לימודים, שאנחנו מדברים למעלה מארבע מאות תלמידים.

מעוז ביגון: פה אנחנו מדברים על תלמידות, כי רק קבוצה אחת של גברים נפתחה ועשרים קבוצות של נשים בדרום גם ברהט, בחורה, בשגב, בתל שבע, ערערה, נווה מדבר, כסייפה ואל קסום.

מעוז ביגון: זאת אומרת, בכל הרשויות שאנחנו עובדים מולן, פתחנו לפחות קבוצה אחת, ברהט שלוש קבוצות, בכסייפה שלושה קבוצות וכו' נפתחו עכשיו בתקציב ייעודי של החלטת הממשלה הקודמת, נשארה שם יתרה.

מעוז ביגון: אנחנו הגשנו בקשה גם להחלטת הממשלה הקרובה של חמש מאות חמישים לעוד תקציב של שלוש מיליון.

מעוז ביגון: אנחנו יודעים שיש צורך בדבר, אנחנו מכירים את הנפשות הפועלות.

מעוז ביגון: בנוסף, עוד דבר שעשינו הוא שנפגשנו עם סמנכ"ל של רשות התעסוקה, אמרנו לו יש לך אנשים מובטלים, תבדוק אצלך מי החסם שלו להיקלט בשוק התעסוקה, זה שאין לו שתיים עשרה שנות לימוד, שהיום לכל מכרז הכי פשוט של שומר או לא יודע מה, כל דבר הכי קטן הוא חייב את התעודה הזו.

מעוז ביגון: יצרנו איתם, שהם משלמים מתוך - - - קורונה שהיה להם, אנחנו כמובן הפדגוגיה, אנחנו הרגולציה של הדבר הזה.

מעוז ביגון: בשגב שלום פתחנו קבוצה באמצעות שירות התעסוקה ובאחריות שלנו החינוכית, ועוד תשע קבוצות נוספות באמצעות שירות התעסוקה- - -

עאידה תומא סלימאן: מה אין לי עשר קבוצות חדשות, שהן מעבר לעשרים ואחת שאתם- - -

מעוז ביגון: עשר זה הארצי, מתוכן אחת כבר נפתחה בשגב שלום בנובמבר 2021, ובתקציב של רשות התעסוקה יש עוד עשרים קבוצות שטרם נוצלו.

מעוז ביגון: זאת אומרת, בפוטנציאל אנחנו יכולים לפתוח עוד קבוצות באמצעות תקציב של שירות התעסוקה, מעבר לתקציב שיש לנו.

מעוז ביגון: רק לצורך הפרופורציה, כלל הארץ, החברה היהודית והחברה הערבית, מקבלות בשנה לטובת השלמת השכלה שלוש נקודה שתיים מיליון שקל, ואם נתנו רק השנה שלוש מיליון שקל למגזר הבדואי, שאנחנו יודעים שהרוב זה לנשים, זאת אומרת רק קבוצה אחת נפתחה לגברים, כל השאר זה לנשים.

מעוז ביגון: היתרון הוא שאנחנו לא מביאים אותן לבאר שבע או לרהט, אלא אנחנו נותנים להם את זה במקום עצמו, כי אנחנו מכירים את היבטי התחבורה הציבורית.

מעוז ביגון: הדבר הזה הוא מאוד משמעותי, והוא מוביל בסופו של דבר למוביליות חברתית משמעותית.

עאידה תומא סלימאן: מה עם האוריינות הדיגיטלית?

מעוז ביגון: אז בתוך הקורסים שאנחנו נותנים, שאנחנו אומרים השלמת השכלה יש מודולה שלמה של אוריינות דיגיטלית.

מעוז ביגון: אנחנו מלמדים גם תגבור בשליטה בשפה העברית, אנחנו מלמדים גם מחשבים, גם מתמטיקה וכו', אבל יש גם מודולה שלמה של אוריינות דיגיטלית.

מעוז ביגון: כמובן, שראינו כמה יש חוסר באוריינות דיגיטלית, אנחנו מתמקדים בדבר הזה ביתר שאת, על מנת שהדבר הזה יגרום- - -

עאידה תומא סלימאן: אז בזמן נתון זה, כמה אנשים נמצאים בהשלמת- - -

חנאן אלסאנע: אני גם אשמח לקבל תשובה.

מעוז ביגון: אז בזמן נתון זה יש לנו תוך כדי הלימודים כבר שמונים וארבע נשים שלומדות ועוד ארבע מאות עשרים וחמש שמתחילות עכשיו את הלימודים בכל הרשויות שהזכרתי קודם.

מעוז ביגון: עכשיו, הפוטנציאל הוא הרבה יותר גדול, אנחנו יודעים שיש צורך.

עאידה תומא סלימאן: מדובר על כחמש מאות נשים?

מעוז ביגון: כן, חמש מאות נשים.

איימן עודה: אוקיי, מצויין.

מעוז ביגון: גם בשנה הבאה, אם תאושר הבקשה שלנו לחמש מאות חמישים, יהיו עוד קבוצה של כארבע מאות עד חמש מאות נשים נוספות שיוכלו להשתלב בהשלמת ההשכלה.

חנאן אלסאנע: אני רוצה רק לדעת איפה הנתונים האלה מפורסמים, כי אנחנו שלחנו אליכם מחודש יוני מכתב חופש מידע על מספר כיתות השלמת השכלה ועד היום לא קיבלנו מענה, וגם הגשנו בקשה ליועמ"ש וגם לא קיבלנו מענה.

חנאן אלסאנע: נשמח לדעת היכן ניתן לקבל את הנתונים, חוץ מעכשיו מבעל פה, איפה זה מפורסם?

מעוז ביגון: אז קודם כל, אני יכול לתת לך את זה עכשיו וגם במייל מסודר.

חנאן אלסאנע: אשמח, כן.

חנאן אלסאנע: שלחנו לכם מכתב- - -

שמואל דוד: אני לא רוצה שנעבור על הנקודה הזו בשתיקה.

שמואל דוד: אנחנו שלחנו מכתב ב-9 ביוני 2021 מכתב מאוד מסודר, וביקשנו אינפורמציה גם על התקציבים, גם הקבוצות וגם על דברים אחרים.

שמואל דוד: מכתב מאוד מסודר על פי החוק, כל מה שצריך, יש לכם שלושים יום לענות אם אתם מקבלים את הבקשה או דוחים את הבקשה.

שמואל דוד: אנחנו היום ב-28 בפברואר, כלומר עברנו שמונה חודשים ולא קיבלנו עד היום.

שמואל דוד: פנינו ליועץ המשפטי לממשלה כדי לקבל תגובה.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, אני יודעת שזה מקומם, שכאשר לא עונים לבקשות כאלה, יש חוק שמחייב את עובדי המדינה כן להתייחס לבקשות כאלה בתוך זמן נקוב.

עאידה תומא סלימאן: הייתם יכולים גם כן לעשות עם זה משהו.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, לוועדה פה אין לה את הסמכות מאשר יותר בעניין מוסרי, לנזוף בפומבי במשרד שלא סיפק את התשובות.

עאידה תומא סלימאן: אבל, אני מאוד מצפה שלאחר הדיון הזה, גם לוועדה אנחנו נקבל את זה מוסדר, אבל גם הם יקבלו תשובה מסודרת וכתובה לשאלות שלהם, שהם כבר שמונה חודשים מחכים להם.

מעוז ביגון: אז, קודם כל אתה צודק וגם דיברתי טלפונית עם המנכ"לית שלכם פעמיים- - -

עאידה תומא סלימאן: לא, בואו, אל תעשו לי עכשיו סולחה.

עאידה תומא סלימאן: אמרתי את מה שאמרתי, אתה תספק להם את התשובות וזהו.

מעוז ביגון: מקובל.

עאידה תומא סלימאן: זה לא מתקבל על הדעת שבקשת מידע תשב שמונה חודשים במשרד ולא תהיה עליה תשובה, צריך לענות.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שזה מכביד לפעמים עליכם כעובדים, אבל זה מה שהחוק אומר.

שמואל דוד: לא, אני חושב שהארגונים הגיע הזמן שייקחו את משרדי הממשלה לבית המשפט על זה שהם לא מקיימים את החוק.

עאידה תומא סלימאן: אני מכירה ארגונים שכבר עשו את זה.

עאידה תומא סלימאן: אולי כאשר יהיו מוצפים בתביעות כאלה, אז ישכילו לתת את התשובות יותר מוקדם.

עאידה תומא סלימאן: איתנו מוסא אלקריני, מנהל מרחב ריאן דרום.

עאידה תומא סלימאן: אומנם הייתי רוצה לשמוע יותר על התוכניות שלכם, מר מוסא.

עאידה תומא סלימאן: בדיונים הבאים כאשר נתייחס לתוכניות של פתרון הבעיות הללו, אבל עלה פה הניתוח שעשה שמוליק לנתונים שקיבלנו כאשר היינו בביקור אצלכם, אולי תרצה להתייחס לזה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא רציתי להשאיר את זה בלי התייחסות.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

מוסא אלקריני: שלום לכולם.

מוסא אלקריני: תודה עאידה על הובלת הנושא, אין ספק שזה נושא מאוד משמעותי, במיוחד עבור החברה הבדואית וגם בכלל בחברה הערבית.

מוסא אלקריני: אני אתייחס לנקודות שהעלה שמוליק, אני חושב שהנתונים שאתה העלית הם נתונים שהם קצת לא מותאמים על פי המציאות שיש לנו, גם נתונים שאנחנו יכולים להציג.

מוסא אלקריני: בשנת 2021, כיום שאנחנו נתנו מענה בסביבות ששת אלפים משתתפים, אני יכולה להגיד ששישים אחוז שזה מתייחס לנשים, במיוחד במציאות של משבר קורונה, החברה הבדואית היחידה שבאמת שילמה מחיר בצורה מאוד משמעותית, ששחררו אותם ממקומות תעסוקה, במיוחד של נשים.

מוסא אלקריני: כיום הצלחנו לאט לאט להחזיר את הנשים האלה למקומות התעסוקה, אפילו שילבנו אותן במקומות אחרים, אפילו משרות יותר איכותיות.

מוסא אלקריני: אנחנו מדברים בסביבות שלושים אחוז במשבר של קורונה, שהאבטלה הייתה באחוזים הכי גבוהים בכלל הארץ, במיוחד בדרום.

מוסא אלקריני: להגיע לאחוז כזה הוא דבר מאוד משמעותי.

מוסא אלקריני: שלושים אחוז, אפילו יותר- - -

עאידה תומא סלימאן: שנייה רק, מוסא.

עאידה תומא סלימאן: בעצם הנתונים ששמענו מלשכת התעסוקה אומרים שיש עליה בדרישות עבודה של שלוש עשרה אחוז מהתקופה שלפני הקורונה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, יש יותר נשים שדורשות עבודה, סביר להניח שחלק הן נפלטו בתקופת הקורונה, אני לא יודעת איך אפשר לעשות את זה, אבל אולי כדאי שאנחנו נבקש מלשכת התעסוקה פילוח, כלומר לבדוק כמה מאלה שאתם החזרתם לעבודה- - - אתה מדבר על שלושים אחוז שהחזרתם, שלושים אחוז מתוך כמה?

מוסא אלקריני: שלושים אחוז, יש לנו שלושת אלפים חמש מאות משתתפות, שלאו דווקא הגיעו למטרה של השמה, של להשתלב בהשמות, אלא חלקן רצו ללמוד עברית, אוריינות דיגיטלית, קורסים של הכשרות.

מוסא אלקריני: האחוז שאנחנו ניסינו לשלב אותן, הוא בסביבות של שלושים אחוז השמתי.

מוסא אלקריני: אבל, הנושא הוא לא בעניין של אחוזים, אנחנו לא רוצים לדבר מבחינה טכנית.

מוסא אלקריני: אוקיי, יש לנו ששת אלפים, יש לשירות תעסוקה עוד שמונת אלפים, יש לנו עשרים אלף דרישות עבודה בחברה הבדואית.

מוסא אלקריני: השאלה היא מה המקומות, האפשרות ומה השירותים הקיימים, אזורי תעשייה ומפעלים, מה התשתיות הקיימות.

מוסא אלקריני: העניין הוא לא לחבר את הנושא לנושא טכני שיש לנו אחוזים.

מוסא אלקריני: כיום החברה הבדואית עוברת עשור של שנים, שכל הזמן אנחנו באים ומציגים את הנתונים המספריים, אבל מה נעשה באזורי תעשייה בכסייפה, מה נעשה באזורי תעשייה בכלל החברה הבדואית.

מוסא אלקריני: החברה הבדואית כיום נמצאת כמו בית מלון, אנשים ישנים בתוך הבתים שלהם ויוצאים לעבוד בקריית גת, באופקים, במקומות מאוד רחוקים.

מוסא אלקריני: חשוב לי להעלות את הסוגיה הזו, היום אין תוכניות ייחודיות עבור החברה הבדואית לפתוח אזורי תעשייה שיכולים גם לתת תמריצים למפעלים, שיכולים לקלוט נשים לעבוד.

מוסא אלקריני: האישה הבדואית שגרה בקסר א-סיר והיא צריכה לצאת בשעה שלוש בבוקר ולעבור כל מיני תחבורה ציבורית עד שתגיע לקריית גת, זה בלתי אפשרי, זה לא קיים.

מוסא אלקריני: היכולת שלנו במרכזי ריאן לנסות באמת להתגבר על חסמים, כמו עניין של יזומות של נשים.

מוסא אלקריני: כיום אנחנו פתחנו תוכניות מותאמות בתוך החברה הבדואית אצל הנשים, מאמנות כושר, מאמנות שחייה, צילום, אלו דברים שאנחנו יכולים לתת להן את כל הכלים.

מוסא אלקריני: אבל, אם נסתכל בראייה של מקרו לעוד עשר שנים, אנחנו נמשיך באותם נתונים, אם לא תיעשה עבודה מקיפה בתוכנית החומש בחברה הבדואית ולפתח מסה של מפעלים, יזמות של מפעלים, תמריצים למפעלים שיכולים באמת לתת מקומות תעסוקה לנשים.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שננסה לבדוק בדיונים הבאים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נפגשנו בסיור שהייתי, ואתה מכיר שאני מאלה שדוגלות בפיתוח היצע של מקומות עבודה ושהמדינה אחראית לעשות את זה בכל מיני תוכניות, כי בסופו של דבר, מה שקורה היום הוא שיש ביקוש, עובדה, אפילו הנתונים של הרשויות מראים שיש ביקוש מצד הנשים, הן רוצות לעבוד, אבל אין היצע של מקומות עבודה, ועל זה צריך לעבוד.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נבדוק מול המשרדים מה הם מתכננים על מנת לפתח את התחום הזה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: אליאור בר סמנכ"לית אסטרטגיה תנועת אור.

אליאור בר: תודה רבה.

אליאור בר: אנחנו בעצם מקדמים מהלך, חזון להפוך את הנגב והגליל להיות מרכזי חיים חדשים בישראל.

אליאור בר: אנחנו מבינים שהאוכלוסייה הערבית, הבדואית בנגב היא בעצם הבסיס לצמיחה הכלכלית והאיכות חיים של כל תושב במדינה.

אליאור בר: אני חושבת שזה ההבדל רגע בתפיסה, אנחנו לא מדברים על שוויון הזדמנויות או צמצום פערים, אלא באוכלוסייה הזו כממש מנוע צמיחה לאומי.

אליאור בר: אנחנו עשינו בשנה, שנתיים האחרונות עבודה מאוד מעמיקה על שוק התעסוקה בכלל בעולם ובישראל, מגמות ותחזיות.

אליאור בר: אנחנו מבינים שאחד מהאתגרים הגדולים הוא בעצם חיבור כלל האוכלוסיות לשוק התעסוקה.

אליאור בר: אחד הדברים שמצאנו, וזה כן עלה פה גם בדיון, דיברו על הכשרות, אבל אני רגע ארחיב את זה לכל העולם של המיומנויות הרכות, מה שנקרא- - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני יכולה להתערב?

עאידה תומא סלימאן: הדיון הוא מאוד ממוקד.

עאידה תומא סלימאן: הדיון ממוקד בעניין תעסוקת נשים ערביות בדואיות, אני מבקשת לצלול לנושא אם יש לך מה להציע לנו, כי אי אפשר לקחת עכשיו הרצאה מקיפה בנושא של מיומנויות רכות ודברים אחרים.

אליאור בר: בסדר גמור.

אליאור בר: אז כן, בעצם אני רגע מדברת על התפיסה הגדולה, אבל בסופו של דבר, אנחנו קראנו פשוט ליוזמות, לפתרונות בעצם יזמיים לעולם הזה של תעסוקה ותעסוקת נשים.

אליאור בר: בעצם איתרנו חמש יוזמות שעוסקות בשוק התעסוקה, ומתוכן יוזמה אחת שעוסקת באותן מיומנויות רכות לחברה הערבית.

אליאור בר: אנחנו גם עושים עבודה ברהט שמתעסקת באוריינות דיגיטלית של האוכלוסייה ואוכלוסיית הנשים בעיר רהט.

אליאור בר: בעצם בסופו של דבר אנחנו, בכל הפרויקטים ביחד דואגים למימון של מעל מיליון שקל לעולמות האלה של תעסוקת גם נשים בנגב ובגליל.

אליאור בר: אני הייתי שמחה פה לשיתוף פעולה עם כל אחד ממי שלוקח חלק בוועדה הזו, בהיבט של סיוע בקידום של אותן יוזמות.

אליאור בר: ברהט אנחנו מממנים כשבע מאות חמישים אלף שקלים לפתרונות האלה- - -

עאידה תומא סלימאן: שבע מאות מה?

אליאור בר: שבע מאות חמישים אלף שקלים לפתרונות של אוריינות דיגיטלית ברהט, שבעצם אחד מקהלי היעד הגדולים בתהליך הזה הוא הנשים ברהט ובסביבה.

שמואל דוד: רק שאלה טכנית קטנה, מתוך ארבעים ושניים העובדים שלכם כמה הם ערבים?

אליאור בר: כרגע אנחנו מחפשים לגמרי עובדים ומנהלים מכל האוכלוסיות, אנחנו מפרסמים גם ברים שבהם אנחנו עובדות, עובדים ועובדות.

אליאור בר: אנחנו לגמרי מזמינים עובדים מכל המגזרים לקחת חלק- - -

עאידה תומא סלימאן: אבל לא ענית על השאלה.

שמואל דוד: מתוך ארבעים ושניים עובדים שלכם כמה הם ערבים?

אליאור בר: אז, אני עונה אפס והמטרה שלנו- - -

עאידה תומא סלימאן: אה, כי לא אמרת אפס בהתחלה.

עאידה תומא סלימאן: אמרת שפונים, אבל לא אמרת שאפס מתוכם.

אליאור בר: לצערי הרב מאוד.

אליאור בר: אבל, אנחנו כן עושים תהליכים בהיבטים של ועדות השקעות בתחומים האלה, וכמובן שהאוכלוסייה הבדואית ברהט ויזמים מהאוכלוסייה הערבית לוקחים חלק בתהליכים שאנחנו מקדמים.

אליאור בר: עכשיו אני רוצה רגע להתייחס קדימה, כי זה גם מאוד מאוד רלוונטי, העבודה הבאה שלנו בתחום התעסוקה בעצם הולכת להתמקד בעולם של תעסוקה בהיבט המרחבי ובכל אחת מהאוכלוסיות גם בנגב וגם בגליל.

אליאור בר: אני מזמינה גם כן את כל מי שמשתתף כרגע בוועדה או שמכיר מישהו שרוצה לקחת חלק, אז לגמרי מוזמנים.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לסכם.

עאידה תומא סלימאן: זה לא דיון אחרון בנושא.

שמואל דוד: משפט אחד.

שמואל דוד: החור השחור הגדול הוא שאין לנו נתונים, לא מבחינת תעסוקה, לא מבחינת ביטחון תזונתי ספציפית לאוכלוסייה בנגב.

שמואל דוד: לא הלמ"ס יכול לתת לנו אותם, לא המוסד לביטוח לאומי, שני המוסדות שאמורים לתת לנו נתונים ואין אותם.

שמואל דוד: אי אפשר לתכנן שום דבר בלי נתונים.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שיש לנו נתונים חלקיים, כי חלק מהאוכלוסייה לא נזכרת, למשל, ביטוח לאומי כן הוא יכול לתת לנו את הנתונים שהוא אמון עליהם.

עאידה תומא סלימאן: נתונים שהם אמונים עליהם, כמו כמה אנשים משלמים קצבאות ולכמה משלמים דמי אבטלה- - -

שמואל דוד: נכון, אבל השבטים הבדואים, הנתון של האנשים הגרים מחוץ לישובים הוא לא נתון קונקרטי.

שמואל דוד: הוא לא נתון שמפוזר גיאוגרפית, כולנו טוענים שהוא מפולח- - -

עאידה תומא סלימאן: טוב, זו אחת הבעיות הקיימות בנגב וזה פוטר את המדינה מחלק גדול מהאחריות, וזה חלק מהמדיניות של לא להכיר בכפרים האלה ואתם יודעים את זה.

עאידה תומא סלימאן: לצערנו הרב, אנחנו נאבקים במדיניות הזו ומנסים לקלף או לגרד את הקליפות מעל, על מנת להגיע אל הנתונים האמתיים ולצערנו זה המצב.

עאידה תומא סלימאן: נורה זנון, אני מבינה שאת רוצה להגיד לנו משהו.

נורה זנון: שלום.

נורה זנון: אני מכפר בלתי מוכר בשם רכמה.

נורה זנון: עד עכשיו אני שומעת שאתם מדברים על תעסוקת נשים, נשים צריכות להיות בתעסוקה, ולפי מה שאני יודעת בכפר שלי רוב הנשים הן לא מועסקות בגלל המון חסמים.

נורה זנון: החסם העיקרי הוא נורמות חברתיות, שאסור לאישה לצאת לעבוד רחוק מהבית וכמובן אצלנו אין מקומות תעסוקה, זה לגבי הנשים פה.

נורה זנון: לגבי הנשים הן שלוש נשים עם תואר, שיש להן השכלה של פערים וגם פה יש חסם, זאת מפני שהלימודים הם גם במרחק, ועל מנת ללמוד לתואר ושיהיה לך תואר ושתהיה לך הכשרה לעבוד בחינוך, אתם דיברתם בהתחלה על חינוך, וזו העבודה המועדפת, לתת לאישה בדואית מהכפרים המוכרים לעבוד.

נורה זנון: היא לא יכול לעבוד במפעל, מוסא אמר שצריך להקים עוד מפעלים, אבל גם אם יקימו פה מפעל לנשים לעבוד, אז כנראה זה לא יהיה קל בשבילן להיכנס לעבודה בעבודה הזו, אלא יש דברים אחרים.

נורה זנון: ריאן, אתם מדברים על הכפרים המוכרים, אני עד עכשיו לא שמעתי אף אחד שדיבר על הכפרים הלא מוכרים שזה רכמה, אור דעת, הדאג', ואדי אל-נעם, שאלו כפרים לא מוכרים ושם הנשים כמעט ולא עובדות, רובן חותמות חתימה.

נורה זנון: ריאן אמר שהוא פותח פה הכשרות מקצועיות, לא זכור לי שראין פתחו פה כמעט משהו, אולי דבר אחד ויחיד, אולי לימודי עברית.

נורה זנון: אנחנו כבר יותר מחצי שנה מנסים שריאן ייתן לנו קורס תכשיטנות לנשים, הכשרה מקצועית.

נורה זנון: מה שאני באה להגיד, שריאן, כל העמותות האלה שמדברות אבל הן לא משתפות באמת את הנשים שנמצאות בכפרים הלא מוכרים.

נורה זנון: ההרגשה היא שאנחנו אוויר, לא קיימות, אף אחד לא עוזר לנו.

נורה זנון: לגבי החסמים, אני יודעת ממה שאני רואה, על מנת שנשים יוכלו לעבוד הן צריכות לא רק הכשרות מקצועיות, אלא הן צריכות שיהיה להן תואר וצריך לעזור להן על מנת שיהיה להם תארים ושיוכלו לעבוד, אם זה במערכת החינוך שזו עבודה קרובה, אם זה בעבודות- - -

עאידה תומא סלימאן: את פשוט חוזרת על הדברים שאמרנו.

נורה זנון: כן, אני מצטערת.

נורה זנון: אני פשוט פעם ראשונה נמצאת במעמד הזה, זה לא קל לי וגם מלחיץ מאוד.

עאידה תומא סלימאן: דווקא את עושה את זה מצוין.

נורה זנון: אז מה שאני רואה בחסמים הוא שהחסם הכי גדול הוא המרחק ללמוד.

נורה זנון: כל המכללות למיניהן שמלמדות נמצאות בבאר שבע או בספיר וזה רחוק מאוד.

נורה זנון: אמרתי, שלוש עם תואר, שתיים שלומדות בחברון, אז גם לזה צריך למצוא פתרון, בזמנים שלהן אפשר לעשות את הלימודים דרך זום או שינגישו להן את זה פה, על מנת שיהיה להן תואר, שהן יוכלו ללמוד.

נורה זנון: מבחינת השפה, אני רואה המון המון קושי עם השפה העברית, יש לימודים של זום- - -

עאידה תומא סלימאן: זה נשמע מאוד מוזר ממך, כי את מדברת עברית קולחת ויפה.

נורה זנון: אני למדתי עם יהודים.

עאידה תומא סלימאן: ברור שאת לא מייצגת את כלל האוכלוסייה בעניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: בסדר גמור, נורה, אני מתנצלת אבל אנחנו חייבים לסיים את הדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה על ההופעה, אני מודה גם לאלו שטרחו והגיעו.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, אני יותר מודאגת מתמיד, זו הרגשתי.

עאידה תומא סלימאן: למה אני אומרת את זה?

עאידה תומא סלימאן: כי בעצם העובדה של שנתיים קורונה שהעלתה את אחוז דורשות העבודה בקרב הנשים הערביות הבדואיות, אנחנו יודעות שגם האוכלוסייה בעניין העוני וחוסר ביטחון תזונתי גם כן ספגה מכה והאחוזים עלו בתקופה האחרונה, בתקופת הקורונה.

עאידה תומא סלימאן: הדבר הזה מחייב לנסות ולבדוק איך אפשר לפתור את הבעיות הללו.

עאידה תומא סלימאן: מצד שני, אני לא רואה במיוחד המשרד האמון על הנושא הזה, משרד הכלכלה, עדיין שכנע אותי שהם מבינים את כובד הבעיה הקיימת ואת ההתדרדרות שחלה במצב.

עאידה תומא סלימאן: בנוסף, אני לא רואה תכנית חירום שתנסה לענות על המצב שהתפתח לאחר הקורונה וגם לתוכניות לטווח הארוך.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר מזהירים הרבה זמן שלהמשיך לדבר על השקעה בהון האנושי, כאשר אין פתרון למקומות עבודה ופיתוח מקומות עבודה במקביל, זה רק יגרום לעוד תסכול ועוד תסכול.

עאידה תומא סלימאן: משרד הכלכלה חייב, חייב, קודם כל, לאשר את עניין הקמת ששת לשכות התעסוקה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שהאטה בהקמת לשכות התעסוקה, אין מטרה בזו להדוף את הריבוי בבקשות לעבודה אולי, שיקרה בדיוק אחרי שיפתחו את ששת הלשכות החדשות.

עאידה תומא סלימאן: אני אפנה לשרה ואבקש שתפרסם מייד את הקריטריונים ואיפה היא הולכת לפתוח את לשכות התעסוקה החדשות.

עאידה תומא סלימאן: כמובן, את כל הבקשות שביקשתי להעביר מידע תוך כדי הישיבה, הן חלק מהסיכום הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת, ששוב, משרד הכלכלה חייב שתי תוכניות, תכנית קצרת מועד, חירומית, שתעשה על ההידרדרות שחלה בתקופת הקורונה, ותכנית לטווח ארוך.

עאידה תומא סלימאן: אם לפני שבוע דיברנו על ראייה מגדרית של תכנית החומש, וראינו ששם אין שום תכנון בראייה מגדרית של תכנית החומש, אז הדיון הזה מראה עד כמה אפשר לפספס.

עאידה תומא סלימאן: אומנם לקבל תקציבים זה טוב, אבל צריך לדעת איפה משקיעים את התקציבים האלה ואיך מתכננים לפתור את הבעיות.

עאידה תומא סלימאן: בנוסף, לא קיבלתי ממשרד החינוך שום תגובה בעניין מעונות היום, דבר שנפנה ונבקש לדעת האם הם מתכננים משהו ומה המצב בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: שוב, אני מסכמת ואומרת, לצערי הרב, בעיות העומק בנגב הן הרבה מעבר לכל השאלות שהעלנו פה.

עאידה תומא סלימאן: כל עוד שלא פותרים את בעיות העומק, את ההכרה בכפרים הבלתי מוכרים, וכל עוד המדינה לא מבינה שהיא לא יכולה ליצור בנגב חצר אחורית, שהיא לא מסתכלת מה שקורה בתוכה ורק נכנסת כדי למשטר את האוכלוסייה, במקום לשרת את האוכלוסייה, אנחנו לא נתקדם לשום מקום.

עאידה תומא סלימאן: אז, בבעיות העומק נמשיך להיאבק, אבל גם כן זכות הנשים היא לקבל הזדמנות לחיים יותר בכבוד.

עאידה תומא סלימאן: כפי שאמרתי בהתחלה, הנושא הזה יעמוד על שולחנה של הוועדה עוד ועוד, כאשר תפתחו את שאר המידע שביקשנו.

עאידה תומא סלימאן: הישיבה הבאה תעסוק באילו תוכניות ופתרונות, יותר לעומק.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נשמע גם את ריאן, את לשכות התעסוקה וגם את המדינה, ונראה אם בתכנית החומש הצליחו לפתח משהו ספציפי.

עאידה תומא סלימאן: תודה לכולם.