ועדת ביטחון הפנים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 67, 2022-02-21 09:30

מירב בן ארי: טוב, שלום לכולם.

מירב בן ארי: בוקר טוב, סליחה על האיחור.

מירב בן ארי: אנחנו נפתח את הדיון של הוועדה לביטחון פנים.

מירב בן ארי: היום ה- 21 בפברואר 2022, כ' באדר א', תשפ"ב.

מירב בן ארי: הנושא הוא ההפקרות הסביבתית בנגב, של חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר.

מירב בן ארי: חבר הכנסת זוהר הביא את הנושא לפתח הוועדה שעוסקת בנגב כבר כמה דיונים.

מירב בן ארי: אני הייתי גם בסיור עם רגבים לפני שבוע, עם מפקד המחוז שתכף גם משם ידברו, ממחוז דרום, ראיתי את ההפקרות הסביבתית בנגב בעיניים.

מירב בן ארי: אז הדיון הזה הוא דיון מאוד חשוב ואנחנו ננסה באמת להגיע לפתרונות, למרות ששוב פעם, יש לנו קושי גדול מאוד באזור הזה.

מירב בן ארי: ראיתי גם את השלכת הפסולת, שריפת הפסולת שמביאה כמובן, גם יש פה נציג של כבאות שגם אני מניחה שידברו על העניין הזה, ראיתי את השלכת הפגרים, ראיתי את הפגיעה בתשתיות.

מירב בן ארי: אגב, שתדע מיקי, שהיה כאן דיון נפרד גם על הפגיעה בתשתיות לאומיות שזה גם אני מאמינה חלק מהעניין.

מירב בן ארי: אבל בעיקר ראיתי את ההזנחה שנמצאת בכל מקום, מאותם בורות של ביוב שופכין שבעצם מגיעים גם למי תהום.

מירב בן ארי: המצב בנגב קשה ואנחנו חייבים לדעת מה המדינה עושה כדי באמת לטפל.

מירב בן ארי: אני שוב מתחילה בהסתייגות מאוד גדולה, כי באמת המצב שם, אני לא יודעת אם גם בצפון שיש בעיות של השלכת פסולת וטיהור מים, לא יודעת כמה זה, אולי גם מבחינת המרחב כי באמת זה אזור ענק שבו הנזק בעצם מתפרס על מאות קילומטרים.

מירב בן ארי: אז כמה מילים שלי, אני אשאל שאלות בהמשך כי יש לי שאלות מהסיור שעשיתי בשבוע שעבר, אבל אני נותנת ליוזם הדיון, בבקשה אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: תודה, תודה מירב.

מכלוף מיקי זוהר: אז ראשית כל אני רוצה לפתוח בכך שאני אומר שאני מאוד מרוצה מתפקוד הוועדה בראשותך.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שהוועדה מתפקדת בצורה מאוד מקצועית, מאוד עניינית, מאוד אובייקטיבית ואנחנו גם רואים הישגים, ואני קודם כל רוצה לפתוח בזה בראשית דבריי ומגיע לך את זה בצדק.

מכלוף מיקי זוהר: עניין שני לגבי הסוגיה שיש כרגע באזור הנגב, שעל כך גם ביקשתי לקיים את הדיון.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו רואים שם באמת הפקרות, אנחנו מדברים על הפקרות בהרבה מאוד פרמטרים ואני לא כאן כדי לנגח את הממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: נכון עכשיו אנחנו גם מדברים על זה וממשלה, ולא ממשלה, זה לא הסיפור פה כרגע.

מכלוף מיקי זוהר: צריך לדבר באמת על הסיפור שקורה כרגע בנגב בפרמטר הספציפי שעליו התכנסנו.

מכלוף מיקי זוהר: יש הרבה מאוד בעיות אכיפה בנגב, אבל בנושא הספציפי הזה, זה נושא שזה מה שנקרא, נראה שנדחק לשוליים.

מכלוף מיקי זוהר: מה שאני מכל מכלול הבעיות כנראה הגדולות שיש היום והמרכיבים הבעייתיים שיש היום, הנגב כנראה הנושא הזה נדחק לשוליים וזה נושא אקוטי, כי זה נושא בסופו של יום פוגע בכל אזרחי ישראל כולל התושבים עצמם שמזהמים.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו את הדבר הזה אפשר למנוע בדרך אחת ברורה, באמצעות אכיפה.

מכלוף מיקי זוהר: אם תוגבר האכיפה כנגד כל אותם פורעים במקרה הזה, באופן הסביבתי, פורעים סביבתיים נקרא להם, אז אין ספק שהדבר הזה יטופל.

מכלוף מיקי זוהר: ובנוסף לכך גם כמובן חינוך והסברה.

מכלוף מיקי זוהר: צריך להסביר וגם לחנך את אותם תושבים שלא מעניין אותם כנראה איכות הסביבה והדבר הזה פוגע גם בהם.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו ברגע שאנחנו נעשה את הפעולות הרלוונטיות באכיפה, בחינוך ובהסברה, יכול להיות שנעשה את התיקון הזה שצריך לעשות שם ובפרט בנגב.

מכלוף מיקי זוהר: כרגע זה נראה שלא נעשה דבר, נראה שההפקרות באמת משתוללת, אין מה לעשות אי אפשר לאכוף את זה, אי אפשר לטפל בזה וזה לא נגמר, והתופעה הולכת וגדלה.

מכלוף מיקי זוהר: ניחא שהיה סטטוס קוו כזה או אפילו דעיכה קטנה, אבל זה לא המצב.

מכלוף מיקי זוהר: זה הולך וגדל ולכן אני חושב שהדיון הזה חשוב, כי אם בסופו של יום מסקנות הדיון יהיו לכך שצריך להגדיל גם את האכיפה, גם את החינוך וגם את ההסברה, ואחר-כך גם הוועדה תוודא שאכן הגופים המבצעים אם זה המשטרה, ואם זה הכיבוי, אם זה איכות הסביבה, וכל מי שקשור בנושא באמת עושה את הפעולות האלה, יכול להיות שנגיד שתרמנו משהו בסוגיה הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: זהו, קצר.

מירב בן ארי: אתה יודע, לפעמים אני מרגישה שאני חיה בשתי מדינות.

מירב בן ארי: אני יורדת בתל-אביב בשכונה שלי, יש לי פח כחול, פח כתום, פח ירוק, מחזור בגדים, מחזור בקבוקים גדולים, קטנים.

מירב בן ארי: ואז אני נוסעת שעה וחצי לנגב וכל הפסולת בכלל מחוץ לפח, הכל מפוזר בכפר.

מירב בן ארי: ואני אומרת לעצמי, כאילו זו אותה מדינה שלי, אני כאילו חיה בשתי מדינות, מדינה אחת שבה אפשר לזרוק הכל בחוץ ואתה נוסע בתוך העיר, בתוך הכפרים, בתוך היישובים וכאילו חי בג'ונגל.

מירב בן ארי: ומצד שני יש לנו ערים שהכל מסודר ומתוקתק וכל יום שוטפים לך את המדרכה.

מירב בן ארי: לא יודעת, הדיסוננס הזה מאוד מטריד, אגב זה הדברים הקטנים, גם יש דברים גדולים משמעותיים של מי שופכין, של זריקת פגרים, של ביוב ברחובות, של הצפת נחלים, שאני באמת, אני חושבת שזה דיון מאוד חשוב ותודה גם על מה שאמרת.

מירב בן ארי: אני דווקא רוצה הפעם כן להתחיל עם המשטרה כי הבנתי גם שאבי לוי מוקצב בזמן.

מירב בן ארי: אבי לוי מפקד יחידת יואב שאתה בטח מכיר, יחידה שבעצם אוכפת, בדרך כלל אני נותנת למשטרה בסוף, אבל אני כן רוצה לשמוע כי חבר הכנסת זוהר דיבר על אכיפה ואתה דמות מרכזית באכיפה בנגב, אז תגיד רק שם ותפקיד ותסביר קצת על יחידת יואב לפרוטוקול.

אבי לוי: בוקר טוב לכולם.

אבי לוי: אני אבי, מפקד יחידת יואב.

אבי לוי: האכיפה, אני רוצה קודם כל לשים את הדברים על דיוקם, יש תחומי אחריות מאוד ברורים בין משטרת ישראל, בין רמ"י סיירת ירוקה והמשטרה הירוקה, מי שאמור לאכוף את זה זה המשטרה הירוקה.

אבי לוי: ואם את שואלת את דעתי, המשטרה הירוקה לדעתי קטנה מבחינת כוח אדם על המימדים של התופעה.

אבי לוי: אנחנו מקיימים הרבה מאוד, בכל אופן אצלי במחוז, מקיימים הרבה מאוד דיונים גם עם סיירת ירוקה, גם עם משטרה ירוקה, כדי לראות איך אנחנו באמת מכילים את כל התופעה והתופעה היא די נרחבת בדרום.

אבי לוי: אני יכול לשתף אתכם, עשינו הרבה מאוד פעילויות ביחד, אנחנו לא במקום שאנחנו רוצים להיות מן הסתם, יש לנו עוד הרבה מה לעשות, יש גם הרבה תכנון ל-2022.

אבי לוי: לדעתי, הייתי מאוד רוצה לשמוע את המשטרה הירוקה שזה בעצם לחם חוקה.

אבי לוי: דבר נוסף, ויגבה אותי לדעתי המשטרה הירוקה, אם זה יוסי או אם זה בנדה, אנחנו מזמינים כל גוף, רמ"י, סיירת משטרה ירוקה, לכל פעילות ואנחנו נתמוך בכל פעילות שיצטרכו בנושא הזה.

אבי לוי: אני חושב שהנושא הזה הוא חלק מטיפול בבניה בלתי חוקית בנגב, זו תפיסה של קרקעות, זו כרייה בלתי חוקית, זה הטמנה, זה לא רק הטמנה זה כרייה, עושים בור ואז מטמינים פסולת.

אבי לוי: יש פה הרבה מעבר לכסף שהם עושים, אגב זה מונף כלכלי אדיר למשפחות שמתעסקות בזה, ואנחנו נהיה שם כתף בצד כתף וניתן גיבוי לכל מי שידרוש סיוע בנושא הזה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: טוב אבי אז תישאר איתנו רגע כי אני רוצה לשמוע את נציגי הסיירת הירוקה.

מירב בן ארי: מי מדבר?

עבד מחאמיד: זה לא הסיירת הירוקה, זה המשטרה הירוקה.

עבד מחאמיד: הסיירת הירוקה זה גוף - - -

מירב בן ארי: רגע רגע.

מירב בן ארי: זו פעם ראשונה שלך פה?

מירב בן ארי: אז תגיד שם ותפקיד ומה אתה עושה, שנדע.

עבד מחאמיד: טוב, אני עבד מחאמיד, אני סגן מנהל המשטרה הירוקה במשרד להגנת הסביבה.

מירב בן ארי: איפה אתם יושבים?

מירב בן ארי: איפה אתה יושב פיזית?

עבד מחאמיד: אני בירושלים במשרד הראשי.

מירב בן ארי: אוקיי.

מכלוף מיקי זוהר: בואו נתחיל מזה שתעבירו את המשרד לנגב.

עבד מחאמיד: יש, יש.

מירב בן ארי: בטח יש לך שלוחה שם, לא?

עבד מחאמיד: כן, בטח.

מכלוף מיקי זוהר: קרובים לאירועים.

עבד מחאמיד: בטח.

עבד מחאמיד: אז אבי הקדים וציין את הנושא של תכנית העבודה ל-2022, אנחנו אכן עובדים לפי תכנית העבודה.

עבד מחאמיד: תכנית העבודה כאשר אנחנו מכינים אותה אנחנו לוקחים בחשבון גם כוח אדם, גם תביעה, גם ההיקף של הפעילות כנגד היעד.

עבד מחאמיד: אני רק אציין, היה לנו ב-2018 סיפור כאוב מאוד שהפסולת הביתית של הצפון הגיעה כולה לנגב, לא כולה, אבל בשני מקומות שכמעט 30 ומשהו רשויות שהפסולת הביתית שלהם הגיעה לנגב וזה חייב אותנו בפעילות.

עבד מחאמיד: עכשיו, הפעילות הזו לקחה שנה שלמה על מנת שאנחנו נעקוב מנקודת המוצא עד נקודת ההשלכה ולתעד ולאסוף את הראיות.

עבד מחאמיד: לכן יעד כזה העסיק אותנו שנה שלמה ובסוף השנה האכיפה מרתיעה כי לקחנו את כל הכלים, העמדנו אותם לדין, הכלים, קיבלנו החלטה של בית-משפט שאנחנו מוכרים את הכלים לטובת המדינה - - -

מירב בן ארי: רגע, אבל אתה תענה לי למה כל כפר שנכנסים אליו כל הזבל בחוץ?

מירב בן ארי: אני הייתי בשבוע שעבר בכסייפה, בחורה, הייתי בכמה, הזבל זרוק ברחובות.

מירב בן ארי: מה הקטע כאילו למה כל ישוב נראה - - -

עבד מחאמיד: דקה, אז ככה - - -

מירב בן ארי: עזוב רגע את הצפון, תגיד לי מה עושים.

עבד מחאמיד: אני אחלק את מקורות הפסולת לשני מקומות.

עבד מחאמיד: יש מקורות של קבלנים ואנשים שמרוויחים הון מהסיפור הזה של השלכת הפסולת, ויש את הנושא בתוך היישוב עצמו.

עבד מחאמיד: בתוך היישוב עצמו אנחנו כמשטרה ירוקה אין לנו את האפשרות וגם המשרד להגנת הסביבה, אלא אם כן להוציא התראות וללכת על הליך מנהלי ולאחר מכן להגיע להליך פלילי, במידה ולא מקיימים את הצווים ולא מקיימים את השימועים שאנחנו מזמנים אותם.

עבד מחאמיד: אני בתוך הרשויות המקומיות, צריך גם לקחת בחשבון שהרשות המקומית יש לה חלק מאוד מרכזי בעניין הזה.

עבד מחאמיד: עדיין אנחנו השלטון המרכזי, והם השלטון המקומי - - -

מירב בן ארי: אתה מפקח?

עבד מחאמיד: אני סגן המשטרה הירוקה.

מירב בן ארי: לא, אתה מפקח על הרשויות המקומיות שמבצעות?

עבד מחאמיד: כן.

מירב בן ארי: עכשיו יש קבלן שזכה בפינוי אשפה, מי מוודא שהוא מפנה את האשפה?

מירב בן ארי: אתה?

עבד מחאמיד: אז אם, הרשות המקומית אמורה לוודא וזה מאחריותה בחוק.

עבד מחאמיד: הרשות המקומית צריכה לדעת לפני שהיא מאשרת את החשבון של הקבלן, או טופס 4 במקרה של פסולת בניין, אז הקבלן או החברה צריכים לוודא את הדברים האלה.

עבד מחאמיד: לכן השרשרת פה לא עובדת כמו שצריך.

מירב בן ארי: היא לא עובדת.

עבד מחאמיד: אם השרשרת הייתה עובדת כמו שצריך - - -

מכלוף מיקי זוהר: היא לא עובדת בכלל.

עבד מחאמיד: לא בכלל, אבל לא עובדת כמו שצריך.

מירב בן ארי: יכול להיות שהוא נותן לחבר שלו את הפינוי אשפה ואז הוא מקבל מלא כסף ולא מפנה?

עבד מחאמיד: גם דברים כאלה קיימים.

מירב בן ארי: אז מה עושים?

מכלוף מיקי זוהר: השאלה אם יש לכם סמכות?

מכלוף מיקי זוהר: יש לכם סמכות לאכוף אם העיריה לא אוכפת?

מירב בן ארי: אתה יודע, רק תיכנס לישוב תראה את כל הזבל ברחוב ואז תלך למנהל שקיבל את המכרז ותגיד לו.

עבד מחאמיד: אז אבי דיבר על תכנית, דיבר על כוח אדם, אני באמת לא רציתי להתחיל בכוח אדם כי זה הזוי להתחיל בקטע של כוח אדם כי יש לנו עשיה ואנחנו עושים.

מירב בן ארי: כמה אתם?

עבד מחאמיד: כוח אדם אנחנו שישה מפקחים על כל אזור הדרום, שישה אנשים.

עבד מחאמיד: מנהל וחמישה בצוות, ויש לנו שני שוטרים.

עבד מחאמיד: במדור הגנת הסביבה יש לנו שני שוטרים, זה מה שיש לנו על כל המגוון של נושא הסביבה.

מירב בן ארי: אתה עכשיו כפוף למשרד להגנת הסביבה או למשרד לביטחון פנים?

עבד מחאמיד: אני למשרד להגנת הסביבה.

מירב בן ארי: אז אנחנו נפנה לשרה להגנת הסביבה.

מירב בן ארי: אתה יושב בירושלים - - -

עבד מחאמיד: נכון.

מירב בן ארי: והפקחים שלך, אתה ועוד חמישה אחראים על הדרום?

מירב בן ארי: או שאתה אחראי על כל המדינה?

עבד מחאמיד: לא, יש אחד שהוא מנהל בדרום ולו יש עוד חמישה.

עבד מחאמיד: בכל המדינה יש לנו 37 אנשים.

מירב בן ארי: אוקיי תודה, ומי האחראי על הדרום?

עבד מחאמיד: בחור בשם גיא נחושתן, הוא מרכז צוות דרום במשטרה הירוקה.

מירב בן ארי: שהצוות הם חמישה אנשים?

עבד מחאמיד: כן.

מירב בן ארי: ואתה מפקח עליהם?

עבד מחאמיד: כן.

מירב בן ארי: אז חמישה אנשים, מה זה בדיחה?

עבד מחאמיד: והם עוסקים במגוון רחב של נושאים.

מירב בן ארי: ברור שהם עוסקים במגוון רחב, זה שטח של מאות קילומטרים.

עבד מחאמיד: עניין של קצא"א, אז עושים את החקירות עושים את האיסוף; עניין של רשויות מקומיות; עניין של זיהום נחלים.

עבד מחאמיד: מגוון רחב של נושאים.

מירב בן ארי: אנחנו עדיין בשוק.

עבד מחאמיד: זה המצב.

עבד מחאמיד: אתם ציינתם את זה פה, חבר הכנסת ציין את העניין הזה של כוח-אדם ולא רציתי להתחיל בזה, אבל זה המצב.

עבד מחאמיד: עם כוח-האדם אנחנו מתמודדים ואנחנו עם יחידת יואב אנחנו כמעט על בסיס פעם בשבועיים אנחנו יושבים, בוחרים את היעדים, מקדמים, אבל אתם לא מרגישים את העניין כי מרוב מפגעים ומרוב בעיות סביבתיות שם, אז אנחנו פוגעים בשנה נניח בעשרה יעדים בתחום הפסולת אני מדבר, תחומים אחרים - - -

מירב בן ארי: כשאמרת שיש לכם תכניות ל-2022, אז מה התכוונת, איך תעשה את זה אם אין לך אנשים?

מירב בן ארי: אתם הולכים להגדיל את מספר האנשים?

מירב בן ארי: יש תכנית כזאת?

עבד מחאמיד: לא, יש תכנית אחרת שהמשרד מקדם להקים יחידות אכיפה באשכולות.

עבד מחאמיד: אשכול נגב מערבי, מזרחי - - -

מירב בן ארי: אז זה להגדיל את הכוח אדם.

עבד מחאמיד: האשכולות מאגדות כמה רשויות מקומיות בתוכן.

עבד מחאמיד: אז יש תכנית שאנחנו הולכים להקים יחידות אכיפה ולהגדיל את היחידות הקיימות בעניין אכיפה סביבתית.

מירב בן ארי: כמה אנשים הולכים להצטרף אז אליך?

עבד מחאמיד: לא אליי.

מירב בן ארי: באשכול שלך, אתה תפקח עליו, לא?

עבד מחאמיד: יכולים להצטרף עוד ארבעה, שלושה.

מירב בן ארי: אתה תפקח עליהם?

עבד מחאמיד: כן.

עבד מחאמיד: הקמת היחידות היא אצלי עכשיו.

מירב בן ארי: אתה הולך עכשיו לגייס אנשים?

עבד מחאמיד: הולכים להקים יחידות, לגייס אנשים להקים יחידות.

מירב בן ארי: מי יגייס את האנשים אתה או הרשות המקומית?

עבד מחאמיד: גם אנחנו.

עבד מחאמיד: גם המשרד להגנת הסביבה וגם האשכול עצמו.

עבד מחאמיד: אנחנו יש לנו נציג.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שבסוף, אני גם בא מרשות מוניציפלית, אני חושב שגם את, אז אנחנו מכירים איך זה עובד, ברגע שיש גוף של המדינה שאוכף גם את המפגעים וגם את הרשות המקומית, הדברים קורים.

מכלוף מיקי זוהר: כי אם יהיה גוף משמעותי במשרד להגנת הסביבה בשיתוף פעולה עם המשטרה, שיאכוף את הפעולות וגם את העיריה שלא אוכפת, דברים יתחילו לזוז.

עבד מחאמיד: אין ספק, זה המתכון הכי מוצלח.

מירב בן ארי: אני פשוט, אתה אומר שאתם הולכים להקים בכמה אשכולות יחידות, כמה אשכולות?

מירב בן ארי: נגיד נווה מדבר, אל קסום - - -

עבד מחאמיד: לא, זה בכל הארץ אבל - - -

מירב בן ארי: עזוב אותי מכל הארץ כרגע, יש לנו בעיה אמיתית שם בנגב.

עבד מחאמיד: בדרום ספציפית, נגב מזרחי ומערבי אנחנו הולכים להקים יחידת פיקוח ואכיפה שהיא עכשיו קמה, אבל יש לה ממש כוח אדם דל מאוד, אנחנו הולכים להעצים אותם מבחינת כוח אדם וכלים גם.

מירב בן ארי: אז יש תכנית להוסיף כוח אדם וכלים.

עבד מחאמיד: יש תכנית, כן.

מירב בן ארי: שזה אמור להיות ב-2022?

עבד מחאמיד: נכון.

מירב בן ארי: אוקיי, זו כבר איזושהי נקודת אור, בסדר.

מירב בן ארי: אבל מטריד אותי הנושא של המכרזים של הרשויות המקומיות, שהוא מקבל מכרז לפינוי אשפה, הפינוי אשפה לא מפונה, הוא מקבל את הכסף.

מירב בן ארי: מי אחראי על זה?

מירב בן ארי: משרד הפנים?

מירב בן ארי: מי זה יושב לידך?

עבד מחאמיד: זה גם כן מהמשטרה הירוקה, הוא מנהל תחום מודיעין במשטרה הירוקה.

מירב בן ארי: אתה יכול להתערב בדיון, רק מה השם שלך?

זיו שחר: זיו שחר.

זיו שחר: אני אחראי על המודיעין במשטרה הירוקה.

מירב בן ארי: בבקשה זיו.

זיו שחר: בנוסף למה שעבד אמר ואולי כדי להתחבר לדברים של אבי, יש את ההשלכות הספורדיות, שולי ישובים וכך הלאה, זה מה שדיברנו קודם.

זיו שחר: האתרים הגדולים, מה שעבד סיפר, שינוע פסולת מהצפון לדרום, מחצבות שהופכות לאתרי פסולת ואחר-כך גם נשרפות דרך אגב, כדי להצליח לטפל בבעיות הגדולות שמהן כל העבריינים מגייסים המון כסף.

זיו שחר: ולזה אני רוצה לשים את הדגש כי אנחנו חייבים, בגלל היעדר סמכויות, בגלל כוח האדם הקטן שלנו, כרגע, אנחנו חייבים חיבורים חזקים, מהותיים, חקירתיים מודיעיניים עם משטרת ישראל.

זיו שחר: כשהחיבור הזה יקרה, ואולי זה אחד הדברים הכי חשובים לומר פה כרגע, כשהחיבור הזה יקרה נצליח לפצח ולהוריד את הפשיעה הסביבתית הקשה.

מירב בן ארי: ואיך אתה מתכוון לעשות את זה?

מירב בן ארי: מה חסר לך?

מירב בן ארי: זאת בדיוק הסיבה שאנחנו מקיימים את הדיון הזה, כדי לפקח על העבודה.

זיו שחר: צריך להיות שיתוף פעולה מראש עם המשטרה, זה דבר שאנחנו מתחילים לבנות אותו עכשיו ב-2022, עבד התייחס לזה, בצורה של הצבת יעדים ודברים שכאלה ומיקוד משותף.

זיו שחר: צריך לתפור את זה עד הסוף וזה יעזור לנו כמדינה להתגבר על הפשיעה הסביבתית הכבדה ולא על ההשלכות הספורדיות.

מכלוף מיקי זוהר: תפני לשרה שתערוך דיון במשרד שלה על הסוגיה הזאת , שבאמת יבנו תכנית שיתקצבו אותה - - -

זיו שחר: אני רק אוסיף, הכלים האכיפתיים שלנו מגיעים לאן שמגיעים, גם היכולות שלנו, ברגע שאנחנו עושים תקיפה משולבת כמו אותו מבצע שעבד דיבר עליו קודם, אפשר לפרק ובעצם להזיז את כל, כל המוטיבציה כאן היא כלכלית, ברגע שאתה בא - - -

מכלוף מיקי זוהר: חשוב להדגיש, אי אפשר לוותר גם על המפגעים הסביבתיים בתוך הערים ובתוך השטח האורבני כי בסוף הדבר הזה, בעיני לפחות, הוא לא פחות חשוב מהמפגעים הסביבתיים הגדולים שבאמת משרתים, נניח עבריינים לעשות הון באופן לא חוקי.

מכלוף מיקי זוהר: אני אסביר גם למה, כי בסוף כשאני מסתכל על תושבי הנגב, כמובן על תושבי הנגב נניח הערביים, הבדואים, שהם חיים בתוך סביבה כזאת מזוהמת, זה לא תורם לחברה הישראלית בכללותה, זה לא תורם להתנהגות שלהם כאזרחים, זה לא תורם להרגשה שלהם כחלק ממדינת ישראל, שמגיע להם את הזכויות שלהם, שמגיע להם לחיות בסביבה נקיה, ומה קורה כשאתה מרגיש שאתה לא מקבל את מה שמגיע לך, אתה עושה דברים לא טובים, אתה יכול להידרדר לפשיעה, אתה יכול להרגיש מקופח, זה מוביל אותך למקומות לא נכונים.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן אני אומר, אם אני הייתי צריך לתת המלצה באמת לשרה זה שהפעולה תהיה דו ראשית, גם מצד אחד פעולות נגד המפרים הגדולים שבאמת עושים מהלכים עבריינים לרווח כלכלי, וגם בתוך הערים, בתוך השטחים האורבניים מול הרשויות המקומיות, מול האזרחים, לא לוותר גם שם.

מכלוף מיקי זוהר: כי אם נלך על שני הדברים הללו, אנחנו יכולים באמת לנקות את הנגב, יכול להיות שזה ייקח זמן אבל זה יכול לקרות.

מירב בן ארי: אתה רוצה להגיד עוד משהו עבד?

עבד מחאמיד: כן.

עבד מחאמיד: אגב, בעניין של השנה, יחידת יואב נמצאת איתנו בלופ הזה של תכנית העבודה, אנחנו מדברים על יעדים בתוך הישובים.

עבד מחאמיד: ורהט לקחנו אותה כעיר שאנחנו מגבירים את הפיקוח ואת האכיפה בתוך העיר רק בתכנית העבודה, לקחנו את רהט כי יש שם מכלול של מפגעים סביבתיים.

עבד מחאמיד: והתכנית שאנחנו ממוקדים איתה עם משטרת ישראל ועם יואב, היא תכנית שאנחנו לא לקחנו בשטחים פתוחים מורחקים, אלא ממש בתוך ישובים.

מירב בן ארי: טוב, אני עוד אחזור אליכם כי יש לי עוד כמה שאלות.

מירב בן ארי: אבל אני רוצה רגע לתת לנציג של הכבאות, בבקשה אדוני.

ירון קורן: בוקר טוב, ירון אגף המבצעים.

ירון קורן: עיקר האירועים שדיברנו עליהם, אירועי שריפת הפסולת קורים במרחב תחנות באר שבע ודימונה.

ירון קורן: צריך להגיד שככה על גבי המספרים למעלה מ-700 אירועים מ-2021 שתופסים בערך 60 אחוזים מנפח הפעילות של התחנות, כלומר זה באמת חלק גדול מאוד מהפעילות של התחנות האלה מתעסק בשריפות פסולת, על הסוגים שלהן בתוך הישובים האלה.

ירון קורן: צריך להגיד שבסוף העיסוק בשריפות האלה עלול לגרוע מאיתנו טיפול באירועים אחרים, כי בסוף המשאב הוא מוגבל וכל אירוע כזה מקבל מענה כאילו הוא שריפה בכל מקום אחר, כלומר הצוותים מזנקים באותם זמנים קצרים שאת מכירה, גם לפסולת וגם לשריפה אחרת.

ירון קורן: יחד עם זאת, צריך להבין שכדי לטפל באירועים האלה בצורה יסודית ומקיפה צריך סיוע נוסף, איגום משאבים של כל המשרדים, צריך כלי צמ"ה, צריך כלים הנדסיים, לא תמיד מספיק שמגיע רכב כיבוי ומכבה באמצעות האמצעים שלו, באמצעות מים, לפעמים זה לא מספיק, זה טמון באדמה, לפעמים שני מטרים בתוך האדמה.

מירב בן ארי: תגיד מה הם שורפים?

מירב בן ארי: הכל הם שורפים?

ירון קורן: כל מה שבא ליד.

ירון קורן: זו פסולת ביתית, זה יכול להיות גרוטאות של מכוניות, זה יכול להיות צמיגים, זאת אומרת כל מה שניתן להצית עולה באש בסופו של דבר, ולא תמיד ניתן לכיבוי באמצעות רכב אחד שמגיע, צריך משאבים יותר גדולים לזה, ככה שזה באמת אירוע שצריך לטפל בו לעומק, ובעיקר היינו רוצים לקבל סיוע מאמצעים נוספים.

מכלוף מיקי זוהר: הרבה פעמים המפעלים הכי מזהמים - - -

מירב בן ארי: ברור זה 700 שריפות בשנה הוא אומר.

ירון קורן: זאת אומרת זו כמות גדולה מנפח הפעילות של התחנות.

מירב בן ארי: אוקיי, ואיזה סיוע אתם מקבלים בשטח?

ירון קורן: כרגע הסיוע הוא בעיקר סיוע מקומי, כלומר אם אפשר להיעזר באיזשהו כלי הנדסי שנמצא באזור אנחנו נעזרים בו אבל זה לא משהו סדור.

ירון קורן: אני חושב שכמו שאמרו החברים מהמשרד להגנת הסביבה אם היה איזשהו כלי צמ"ה, כלי הנדסי, שיכול להתלוות אלינו לחפור באדמה, אנחנו נכבה, אנחנו נסייע, אבל להגיע ככבאית בודדת או שני רכבי כיבוי למרחב הזה זה לא יעיל, לא משיג את המטרה בצורה מספיק טובה, לא גורם לעשן להפסיק לצאת מתוך השריפות האלה.

ירון קורן: בסוף המפגע לא - - -

מירב בן ארי: ראיתי גם, זה עשן שחור, זיהום אוויר מטורף.

ירון קורן: נכון, ולכן באמת צריך פה להשקיע אנרגיה ומשאבים רבים כדי לגמור את זה.

מירב בן ארי: אוקיי, לידך יושב מהסיירת, אתה רוצה להתייחס גם מהסיירת הירוקה?

מירב בן ארי: משרד החקלאות, סליחה.

מירב בן ארי: בבקשה אדוני.

רואי קליגר: שלום שמי רואי קליגר ואני ממשרד החקלאות.

רואי קליגר: יש לי כמה דברים לומר, יש קודם כל במפרט הנושאים מוזכר דבר אחד שהוא קשור בתחום הסמכות והאכיפה שלנו, הנושא של הפסדים, התחום של משרד החקלאות.

מירב בן ארי: מה בעצם, איזו יחידה יש לכם של אכיפה, יש לכם באזור הזה?

רואי קליגר: יחידה מפוארת מאוד, בטח.

מירב בן ארי: תספר לנו.

רואי קליגר: היחידה המרכזית לאכיפה וחקירות של משרד החקלאות ופיתוח הכפר (בסוגריים: היא נקראת פיצו"ח – פיקוח צומח וחי).

רואי קליגר: היחידה הארצית מחולקת לשלושה מרחבים, יש לנו את מרחב דרום שכמובן לא רק בתחום הזה עוסקים במגוון רחב מאוד, משרד החקלאות משרד עם הרבה מאוד חוקים, פקודות, תקנות וצווים.

רואי קליגר: אני רוצה לעניין הזה לומר, שראשית כל יש מדיניות מאוד ברורה של שר החקלאות והמנכ"לית להיות שותפים לכל אכיפה, לכל איגוד כוחות, וככה אנחנו גם משתלבים, עושים ופועלים.

רואי קליגר: אם זה בקטע של בכלל כל נושא של הסדרת בעלי החיים, אם זה הנושא של הפסדים, והמשרד לא שוקט על שמריו אלא פועל, יוזם ועושה.

רואי קליגר: לדוגמה, המשרד שותף במימון ארבע משאיות לפינוי פגרים באחריות של רשות הטבע והגנים בדרום.

רואי קליגר: המשרד שותף - - -

מירב בן ארי: רשות הטבע והגנים אחראית לפינוי הפגרים בדרום?

רואי קליגר: היא לא אחראית, אין איזה תחום אחריות, אבל זו יוזמה משותפת של משרד החקלאות ושל הרט"ג - רט"ג זה בקטע של האכלה של בעלי חיים, חיות הבר, וזה עולה בקנה אחד עם הצורך של משרד החקלאות לטפל בפינוי של פסדים ולכן יש פה איגוד כוחות, זה דבר אחד.

רואי קליגר: דבר שני, נשמע הכל ורוד אבל בסוף כמו שחבר הכנסת זוהר אומר - - -

מירב בן ארי: שום דבר לא ורוד אגב.

מירב בן ארי: ממש אין פה שום דבר ורוד.

רואי קליגר: אז לי אישית, אתה דיברת גם חבר הכנסת זוהר בקטע של הדרכה והסברה והכוונה.

רואי קליגר: אני גם שותף לחברי בקטע שיש פעילות יתר ברהט, למה?

רואי קליגר: - בגלל שעיריית רהט יוזמת, בגלל שהווטרינר הרשותי יוזם.

רואי קליגר: לי חסר היוזמה, אני לא מסיר את ידיי, אנחנו שותפים לכל מאמץ ואני פה מצהיר שאנחנו נמשיך להיות שותפים בכל יוזמה ובכל פעולה, אבל לי חסר פה הנציגים של הרשויות.

מירב בן ארי: תכף הם ידברו אל תדאג, אני אמרתי, הם לא כאן פיזית לכן נתתי לכם, אבל דבר איתי שניה על העניין עם הפגרים והמשחטות השחורות האלה.

רואי קליגר: אז אמרתי ואני מוסיף ואומר שאנחנו שותפים לכל יוזמה, יש הרבה מאוד בפרט בתקופה האחרונה - - -

מירב בן ארי: מה זה יוזמה אתם עושים גם פעילות התקפית?

רואי קליגר: בהחלט כן.

מירב בן ארי: משחטה שחורה כזו שפועלת בלי היתר, משליכות בצורה בלתי מסודרת את הפגרים שלהם בעיקר בתקופת הרמדאן, ואני רוצה להזכיר לכולם שהרמדאן מוקדם השנה, הוא בחודש הבא, נכון?

מירב בן ארי: באפריל?

רואי קליגר: נכון.

מירב בן ארי: סליחה חודש וחצי.

מירב בן ארי: יש איזו תופעה מקובלת באוכלוסייה הבדואית להשליך פגרים במרחב הציבורי.

רואי קליגר: ראשית כל אני לא רוצה שעכשיו נסתער רק על הבדואים.

מירב בן ארי: לא, לא קשור.

רואי קליגר: אנחנו גם לפני הפסח אוטוטו.

מירב בן ארי: כשאצלנו יש חתול באמצע הרחוב אז מתקשרים למשטרה ומפנים את החתול ולא קוברים אותו, ולא שורפים אותו, ואני לא יודעת כאילו, אני באמת אומרת לעצמי ובטח לא בתקופה של רמדאן שמשחטה מסיימת עם הפגרים וזורקת אותם לאמצע הכפר.

רואי קליגר: אז שאלת אותי איזה יוזמה ואיזה התקפיות, אז קודם כל אנחנו שותפים מלאים בפעילות המתרחשת ומתבצעת אותה הגדרה של מסלול בטוח של המשטרה, זה איגוד כוחות, גם הפרקליטות, גם שאר הכוחות, עבד חברי גם הזכיר את זה.

רואי קליגר: אנחנו שותפים בכל פעולה כזאת, תמיד יודעים לגזור את תחום הסמכות והאחריות שלנו כמו שהזכרת ונכון, תחום של ההסדרה בכלל של גידול בעלי חיים, כי מכאן אנחנו גם יודעים לדעת את הפערים, והפערים תמיד זה שחיטה שחורה.

רואי קליגר: אז לי חשוב לומר שאנחנו פועלים, עושים ואנחנו נכונים להמשיך להיות שותפים לכל יוזמה וכל פעולה שתתרחש אלינו.

מירב בן ארי: בסדר אני שמחה שאתם יוזמים, אתה גם בעיני הכתובת צריכה להיות המשרד להגנת הסביבה והמשטרה.

מירב בן ארי: ואתם שותפים וזה דבר מבורך וחשוב, לכן גם ההתקפיות וזה צריכה לבוא מכיוון אחר, אבל בסדר, ההערות שלך חשובות.

מירב בן ארי: נשמע רגע נציגות שלטון מקומי, את שירלי מהמועצה האזורית בני שמעון ולאחר מכן את אלחמדי מנהל שפ"ע נווה מדבר.

מירב בן ארי: אז קודם שירלי ואחרי זה אלחמדי.

שירלי חכם יפרח: שלום, קודם כל תודה רבה על הדיון.

שירלי חכם יפרח: תודה רבה לחבר הכנסת זוהר ולחברת הכנסת בן-ארי.

שירלי חכם יפרח: אנחנו מאוד שמחים שהנושאים האלה עולים לדיון.

מירב בן ארי: מה התפקיד שלך?

שירלי חכם יפרח: אני מנהלת מחלקת קיימות במועצה האזורית בני שמעון.

שירלי חכם יפרח: אנחנו עושים השבוע כתיבת תכנית לטיפול בפסדים בשטחים פתוחים שהיא מרחבית ומשתפת את כל הגופים ועוד רשויות, ואני מצטרפת למה שאמר חבר הכנסת זוהר שחסרה יותר אכיפה וחסר חינוך.

שירלי חכם יפרח: אבל אני רוצה להעלות נושא אחר, את דיברת חברת הכנסת בן-ארי, על ישובים מוזרים שיש להם פינוי אשפה ואת תוהה למה האשפה מתגלגלת ברחובות ונשרפת, וזה כשיש רשות מקומית, מה קורה בישובים שנמצאים עשרות שנים ליד ישובים שלנו בשטחי המועצה, ואין בהם בכלל שום פינוי פסולת?

שירלי חכם יפרח: עד שרשות ההסדרה תגיע איתם לאיזשהו הסדר, עד שהם יתפנו ליישובי קבע, יעברו עוד שנים ארוכות ובשנים האלה ערוצי הנחלים מתמלאים בפסולת, אנחנו ראינו את זה רשות ההסדרה עכשיו פינתה מאות אלפי טונות של אשפה.

שירלי חכם יפרח: זה מצב שצריך לתת עליו את הדעת, ולא לחכות לעוד 20 שנה שכבר לא תהיה קרקע אחת בנגב פנויה מפסולת או מתושבים.

מירב בן ארי: תודה, הערה חשובה.

מירב בן ארי: מי אחראי על הפינוי של האשפה מהנחלים?

מירב בן ארי: הנחלים בדרום שמתמלאים באשפה, מי אחראי לפנות את הזבל משם?

עבד מחאמיד: הרשות ניקוז אחראית על כל הנושא של נחלים, אבל - - -

מירב בן ארי: מי?

מירב בן ארי: רשות ניקוז?

עבד מחאמיד: כן.

עבד מחאמיד: רשויות ניקוז אחראיות.

מירב בן ארי: של הרשות המקומית?

עבד מחאמיד: לא, רשות ניקוז מאגדת כמה רשויות מקומיות.

מירב בן ארי: אוקיי.

מירב בן ארי: יש נציג של רשות הניקוז?

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: אוקיי, בסדר, בואו נשמע גם את מנהל שפ"ע נווה מדבר, אלחמדי עטוה הוא בזום.

מירב בן ארי: ואחרי זה מועצת אל-קסום.

אלחמדי עטוה: שלום לכולם, בוקר טוב.

אלחמדי עטוה: אני אלחמדי עטוה, מנהל מחלקת שפ"ע במועצה אזורית נווה מדבר.

אלחמדי עטוה: אני רוצה להתייחס לכמה סוגיות שעלו, ולהסביר את המצב שנמצא אצלנו ברשויות.

אלחמדי עטוה: אנחנו הרשות, מועצה אזורית שמאגדת בתוכה ארבעה ישובים שהם ישובים בהקמה, זאת אומרת שהישובים שלנו ב-80 אחוזים יש העדר של תשתיות, של דרכי גישה ותשתיות של אפשרות להגיע לכל בית ובית.

אלחמדי עטוה: אנחנו פועלים בשני מישורים, מישור ראשון זה הנושא של רכש של כלי אצירה שבמימון המשרד להגנת הסביבה ביצענו רכש ואנחנו מנסים כמה שיותר להסדיר את הנושא של פינוי פסולת ואנחנו בינתיים מתמקדים בנושא של פינוי פסולת ביתית, בעיקר כי 70 אחוזים מהתושבים שלנו אין להם את המערך של פינוי פסולת ביתית, מערך פינוי פסולת שהוא מערך מסודר, בעיקר בגלל העדר תקציבים ומעט מאוד - - -

מירב בן ארי: רגע שניה אני רוצה לשאול אותך, קיבלת תקציב בשביל לפנות פסולת ביתית מאותם ארבעה ישובים שאתה אחראי עליהם, נכון?

מירב בן ארי: אז איך זה עובד אתה עושה את זה?

מירב בן ארי: כאילו אתה מפנה?

מירב בן ארי: איך זה עובד?

אלחמדי עטוה: אנחנו הוצאנו מכרז בקדנציה שלי לפסולת ביתית דרך אשכול נגב מזרחי, ואנחנו עובדים בשיתוף פעולה והזכרת קודם את הנושא של המפגעים שנמצאים בתוך הישוב, אנחנו אצלנו כמעט ולא קיים בישובים שיש לנו מערך פינוי פסולת מלא.

אלחמדי עטוה: למשל בקסר א-סיר יש לנו מערך פינוי פסולת מלא, אז לא תראו את הנושא של המפגעים שנמצאים בקסר א-סיר כתוצאה של שריפה של פסולת או זריקה של פסולת שהיא מחוץ לכלי האצירה שאנחנו סיפחנו, זה נמצא בישוב אחד, לצערי בשאר הישובים התשתית שלנו לא מאפשרת כניסה של כלי אצירה - - -

מירב בן ארי: של מה?

אלחמדי עטוה: כלי אצירה של פחים, אנחנו בעיקר עובדים עם פח שהוא פח ירוק כי אנחנו עדיין לא בשלב של, זה לא הוגן להגיע לשלב של ההפרדה כשאין לנו את השירות הבסיסי של פינוי פסולת.

אלחמדי עטוה: הנושא הזה של פינוי פסולת נוסף עובד כשזה נמצא, וזה לא נמצא ברמה של אפילו 50 אחוזים בישובים שלנו, זה ברמה של פחות מ-50 אחוזים בישובים שלנו וגם העדר של תקציבים בגלל העדר תשתיות, בגלל העדר של כוח אדם שהוא כוח אדם מוכשר.

אלחמדי עטוה: אני נתקלתי בבעיה שאני לא יכול למשוך למחלקה, להפוך אותה לאגף, למשוך כוח אדם שהוא מוכשר בגלל השכר הנמוך.

מירב בן ארי: הבנתי, אוקיי, בסדר.

מירב בן ארי: אז תשתיות, שכר, כוח אדם וכאלה.

מירב בן ארי: אוקיי, בסדר.

מירב בן ארי: תודה אלחמדי.

מירב בן ארי: גוטליב מאל-קסום, בבקשה, הוא לא איתנו?

מירב בן ארי: בסדר.

מירב בן ארי: אז אני רוצה לשמוע את אסף זנזורי מהחברה להגנת הטבע.

מירב בן ארי: בבקשה אסף.

אסף זנזורי: תודה רבה ליושבת הראש.

מירב בן ארי: אתה באזור דרום אני מקווה?

אסף זנזורי: אני ארצי, אבל אני מטפל, אני רואה הכל, אני נציג הארגונים הירוקים במוסדות התכנון הארציים ומכיר את הדברים די טוב.

מירב בן ארי: בסדר.

אסף זנזורי: אני רוצה לברך גם את חבר הכנסת זוהר על הדיון המאוד חשוב הזה, ואני מקווה שזה יהיה דיון אחד בין הרבה דיונים ולא שזה יקבר תחת איזשהו דיון ויעלם כי זה נושא מאוד חשוב.

מירב בן ארי: מקווה זה מונח מדויק.

מכלוף מיקי זוהר: אני חייב לדייק, אני באופוזיציה.

אסף זנזורי: חבר כנסת פעיל ביותר.

מירב בן ארי: הוועדה הזאת פעילה עם הרבה - - -

מכלוף מיקי זוהר: יש פה יושבת ראש ועדה מהקואליציה, ככל שהיא תקרא לי לפה לדיונים אני אתייצב כמו חייל.

מירב בן ארי: יש לנו חברי אופוזיציה פעילים.

אסף זנזורי: מאוד פעילים, וזה חשוב מאוד.

אסף זנזורי: זה דיון מאוד חשוב.

מירב בן ארי: תסביר לנו.

אסף זנזורי: אז אני אתחיל ככה, תראו כמה גורמים פועלים על אותו שטח: יש רשות מקומית, יש מועצות אזוריות, יש רשות טבע והגנים, משרד החקלאות, רשות ניקוז, משרד להגנת הסביבה, משטרה ירוקה, סיירת ירוקה, משטרה רגילה.

אסף זנזורי: כל הגורמים האלה אמורים לייצר איזושהי פעולה ביחד, רק השיתוף פעולה בין כל הגורמים האלה - ברור שהכול נופל בין הכיסאות בסופו של דבר, זה המצב שאנחנו מרגישים בנגב באופן כללי.

אסף זנזורי: אני מסתכל על הנגב, אנחנו באים מתחום הסביבה, המטרה שלנו לשמור על בתי גידול, הנגב לעומת מה שהרבה אנשים חושבים הוא לא איזה מדבר אחד צחיח ואין בו מה לראות, הוא אחד מבתי הגידול הכי עשירים שיש בעולם, יש בו טיילות מאוד רצינית, יש לנו גם חינוך משמעותי מהחלטת ממשלה במספר מקומות לחינוך סביבתי וחוגי סיור, אבל זה לא מספיק.

אסף זנזורי: חינוך לא מספיק גם לא בהיקף שלו, מה שכרגע מתבצע בחברה הבדואית וגם הוא לא מספיק לבד.

מירב בן ארי: מה הסמכויות של החברה להגנת הטבע מבחינת אכיפה?

אסף זנזורי: אז לחברה להגנת הטבע אין סמכויות אכיפה.

מירב בן ארי: אין, אוקיי.

אסף זנזורי: אנחנו גוף שיושב במוסדות התכנון של המדינה, אנחנו NGO אנחנו לא - - -

מירב בן ארי: אתם מעדכנים את הסיירת הירוקה בדברים שאתם רואים?

אסף זנזורי: אנחנו כמובן מנסים לשתף פעולה עם גורמים שונים על מפגעים שאנחנו רואים אבל זה לא ליבת העיסוק שלנו וזה לא גם בהכרח עובד, כי נאמר לך כאן שגם יש בעיה של חקיקה שלא מתבצעת וגם יש בעיה של תקינה שאין מספיק עובדים שמנהלים את העניינים ויכולים להגיע לכל אירוע ולנהל כל אירוע ובסופו של דבר צריך להודות, אין משילות באמת בנגב, וזה מתבטא בהכול.

אסף זנזורי: עכשיו פה אתם מדברים על ההיבט הסביבתי, אבל ברגע שאין משילות אמיתית בנגב, קשה מאוד לבצע את הדברים האלה, אם מישהו זורק פסולת, גם במרכז הארץ אנחנו נאבקים.

אסף זנזורי: היה דיון בשבוע שעבר בוועדת הפנים על נושא פסולת בניין שמושלכת בשטחים פתוחים.

אסף זנזורי: אז גם במרכז מאוד קשה להתמודד עם זה, אז שלא נדבר על הנגב - - -

מירב בן ארי: הלוואי שהבעיות בדרום יהיו כמו הבעיות במרכז.

אסף זנזורי: הלוואי, גם כשכל העיניים נמצאות קשה לנו להתמודד, אז כשהעיניים לא שם - - -

מירב בן ארי: אז בכלל אתה אומר.

אסף זנזורי: אז אנחנו בכלל לא מתמודדים, ואז יש פסולת בניין, ואת אמרת זיהום בנחלים, זיהום בנחלים הוא מופרש ומתבצע בכל מקום.

אסף זנזורי: אנחנו מאבדים את מרחב הטיילות המשמעותי ביותר במדינה, בסופו של דבר זה האזור הפתוח הגדול שלנו, לשם כל הצפיפות של מרכז הארץ, כל הצפיפות של הצפון שתהיה, תלך לשם בטיילות בבילוי בשישי שבת, ובסופו של דבר די ויתרנו על הנגב אם נודה על האמת.

אסף זנזורי: אז אני חושב שנדרש פה איזושהי החלטת ממשלה משמעותית מאוד, להכיר בזה, זה מכת מדינה בנגב, היא אובדן של השטח הכי גדול שיש במדינה הזאת ודי התעלמנו ממנו.

אסף זנזורי: אני מקווה מאוד שיהיו דיוני המשך וצעדים - - -

מירב בן ארי: לא אנחנו לגמרי פה בתוך האירוע.

מירב בן ארי: גם אמרתי לכם, הייתי רק בשבוע שעבר בעוד סיור, זה כבר הסיור הרביעי שלי שם.

אסף זנזורי: ועוד דבר אחרון על הנושא החינוכי, אני חושב שאנחנו פועלים בנושא החינוכי בישובים השונים, אבל אני חושב שצריך להגביר משמעותית את הפעילות בחינוך כי זה לעתיד שלנו לפחות.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: אז אני חוזרת לגוטליב ממועצת אל-קסום, אוקיי, ולאחר מכן אני אשמע את היועצת המשפטית של מחוז דרום במשרד להגנת הסביבה.

מירב בן ארי: בבקשה.

יוסי גוטליב: שלום רב, שמי יוסי גוטליב ואני מנהל אגף שפ"ע במועצה האזורית אל-קסום.

מירב בן ארי: מי הישובים שלך?

יוסי גוטליב: הישובים שלנו מתחילים מתראבין ומגיעים בעצם עד פאתי ערד.

יוסי גוטליב: יש לנו את תראבין, אום בטין, אל סייד, סוועה, כוחלה, מכחול ודריג'את.

מירב בן ארי: אוקיי, בבקשה.

יוסי גוטליב: עכשיו, אנחנו בתוך הישובים פרסנו בשנים האחרונות פרסנו איסוף פסולת יעיל, אנחנו מפנים כרגע בסביבות ה-460-470 טון פסולת בחודש באמצעות אשכול נגב מזרחי.

יוסי גוטליב: בחודשים האחרונים הצטרפנו ליחידת פיקוח של אשכול נגב מזרחי, והאכיפה שמבצעים יש לה אותות בשטח, גם קבלנים וגם תושבים הרבה פחות מרשים לעצמם להשליך פסולת בתוך הישובים, ואכן הישובים שלנו השתפרו באיך שהם נראים.

יוסי גוטליב: מה שחשוב, וזה מתאים למה ששירלי אומרת, זה מה שכל הגנה ישובים, הרבה מהשטחים בין הישובים שלנו הם שטחים גליליים באחריות משרד הפנים, אין לנו שום סמכות בהם ולרוב גם היחידות שעובדות, היחידות שעובדות אצלנו, לצורך העניין, לאכיפה סביבתית יש להם סמכות בתוך הקווים הכחולים שלנו בלבד.

יוסי גוטליב: מה שאומר - - -

מירב בן ארי: אבל גם בתוך הישובים שהם בתוך הקו הכחול גם שם יש, זאת אומרת לא יודעת, אני הייתי בשבוע שעבר ברהט, אני לא יודעת אם זה באחריותך, ניסיתי להצטלם בכל מקום שצילמתי היה זבל מסביבי.

מירב בן ארי: אני לא מצליחה להבין את זה, אני באמת אומרת לך, אם אתה אומר לי, מירב בישובים שלנו מפנים ואין זבל בכל הרחובות של הישוב, אז אני אבוא, אתה מכיר ישוב כזה?

מירב בן ארי: תפתיע אותנו.

יוסי גוטליב: קודם כל לגבי הישובים שהמועצה האזורית אל-קסום נותנת להם שירותים, אני מזמין אותך לסיור כאן בשמחה רבה.

מירב בן ארי: אני אבוא.

יוסי גוטליב: זה לא המצב.

יוסי גוטליב: הבעיה שלנו היא בעיקר מחוץ לישובים.

יוסי גוטליב: כמו שחבר הכנסת זוהר אמר, שם המשחק בעיקר זה אכיפה, אכיפה ועוד אכיפה.

יוסי גוטליב: יש כמה יחידות מרחביות שעובדות באזור ואנחנו חייבים להרחיב אותן.

יוסי גוטליב: יחידת ינשוף שמתעסקת בנושאים של שריפות פסולת, אם זה משטרה ירוקה, אם זה יחידת פיקוח אשכול נגב מזרחי אחרי שנים רבות מאוד שחיכינו שהיחידה הזו תוקם, היא קמה והיא עושה עבודה נפלאה וצריך רק לחזק אותה באמצעים טכנולוגיים, בכוח אדם, בכל מה שנדרש.

יוסי גוטליב: אלה הדברים המרכזיים שחסרים לנו.

יוסי גוטליב: מלבד זאת חייבת להיות גם התייחסות לגורם המפתח המרכזי בדרום בישובים הבדואים לפחות שזה הרשות להסדרת ישוב הבדואים בנגב, שהרוב המוחלט של מכרזי פיתוח תשתיות הם יוצאים מהם, וכל הדברים שנאמרו בתחילת הישיבה הזאת הם חייבים להיות קשורים לזה.

מירב בן ארי: טוב, תודה.

מירב בן ארי: היועצת המשפטית של המשרד להגנת הסביבה, אור, בבקשה.

אור אללו פוקס: שלום, נעים מאוד.

אור אללו פוקס: אני רציתי כמה דברים גם לדייק וגם לומר שבאמת יש בעיה של כמובן טיפול במפגע הנקודתי של ערימת הפסולת שנמצאת אם זה בנחל או אם זה בתוך הישוב.

אור אללו פוקס: יש סמכויות גם למשרד להגנת הסביבה, גם ליחידות אחרות, יש את היחידה של ינשוף של רט"ג שמטפלת גם בנושאים של טיפול בפסולת ובשריפות, יש את היחידות של רשות מקרקעי ישראל, יש את יחידות הפיתוח של התכנון והבניה.

אור אללו פוקס: לכל אחת מהיחידות האלה כמובן שיש סמכויות ויש יכולות אכיפה, אבל באמת צריך קודם כל להסתכל על המערך הכולל, זאת אומרת יש לנו בעיה שהטיפול הפנים עירוני שנמצא באחריות של הרשויות המקומיות ושל משרד הפנים, קודם כל צריך להיות טיפול מערכתי.

אור אללו פוקס: יש לנו חוסר במתקני אצירה לפסולת, יש לנו חוסר במתקני טיפול לפסולת, כל המערכות האלה ככל שהן לא עובדות אז כמובן שבסוף התוצאה תהיה שאנחנו נמצא פסולת פזורה בשטחים בציבוריים וברשות הרבים.

מירב בן ארי: אבל אתם הרגולטור, אז מה אתם עושים?

אור אללו פוקס: אנחנו לא הרגולטור בתחום של - - -

מירב בן ארי: לא, בתחום של הפסולת, תגידי לי מה אתם עושים מבחינת מה שבתחום אחריותכם?

מירב בן ארי: עזבי רגע את משרד הפנים, מה שבתחום אחריותכם, מה אתם עושים?

אור אללו פוקס: אז אני שוב מסבירה, מבחינת סמכויות יש לנו סמכויות ניתן להפעיל אותן.

מירב בן ארי: הסיירת הירוקה היא שלכם.

מירב בן ארי: המשטרה הירוקה.

אור אללו פוקס: המשטרה הירוקה היא יחידה בתוך המשרד להגנת הסביבה, כבר ציינת פה קודם שהיא מונה כרגע שישה אנשים, ויש קושי להפעיל ולעשות פיקוח - - -

מכלוף מיקי זוהר: איך אפשר לעבוד עם שישה.

מירב בן ארי: ברור שאי אפשר, שישה אנשים לא מספיקים בדימונה.

אור אללו פוקס: נכון.

אור אללו פוקס: אז קודם כל יש פה בעיה של כוח אדם, ואני אומרת מבחינת סמכויות אני לא חושבת שיש חוסר בסמכויות, כי סמכויות יש לך מכוח חוק שמירת הניקיון, ניתן להוציא צווי ניקוי, אבל על מי נוציא את צווי הניקוי?

אור אללו פוקס: צווי הניקוי האלה יוצאים לרשויות המקומיות שהשטחים האלה נמצאים בתוך תחום השיפוט שלהן, ואז יש פה בעצם איזשהו מין מעגל שוטף, כי אנחנו כל הזמן חוזרים על אותה - - -

מירב בן ארי: לא זה לא, אני אסביר לך מה, אני בסך הכול בוועדה הזאת חצי שנה, הייתי לפחות ארבע-חמש פעמים בדרום.

מירב בן ארי: יש בעיה רצינית שם, וברור שהיא לא תיפתר אם אתם נותנים צווים וחמישה אנשים רודפים סביב הזנב שלהם.

מירב בן ארי: אבל אם רוצים לפתור, השאלה, את היועצת המשפטית של מחוז דרום, באמת אני שואלת אני מעולם פה בוועדה לא אוהבת ליפול על השליח ואת עושה את עבודתך נאמנה אני בטוחה, השאלה אם באים בעצם לשרה ואומרים לה, תשמעי, ואני מכירה אותה אנחנו גם נפנה אליה, אבל אני רוצה שזה יבוא בשילוב כוחות, האם מבינים את גודל האירוע?

מירב בן ארי: כי אני חושבת שאנחנו נמצאים באירוע אחר לגמרי מכל מה שקורה בארץ, מה שקורה אצלך בדרום.

אור אללו פוקס: שוב, א' אנחנו מסכימים איתך, אנחנו גם חושבים שיש פה בעיה קשה מאוד, יש פה בעיה קשה מאוד אבל שוב, היא לא בעיה של סמכויות, אוקיי?

אור אללו פוקס: כי סמכות ישנה.

אור אללו פוקס: את הכלים, את השיניים, יש לנו - - -

מירב בן ארי: אין לך אנשים שיעשו את זה.

אור אללו פוקס: נכון.

אור אללו פוקס: אנחנו מסכימים שחסר פה כוח אדם כדי לאכוף, כדי לבצע בפועל את האכיפה הזאת, וזה אמנם מתחיל במפקח בשטח, שרואה ויכול לתת קנסות ויכול לתת צווי ניקוי, אבל זה להמשיך גם הלאה בגורמים שיושבים בתוך המחוזות וצריכים לבצע את האכיפה המנהלית בתיקי החקירה.

אור אללו פוקס: וכל המערכת הזאת בנויה בסופו של דבר על אותם שישה מפקחים של המשטרה הירוקה ועוד מספר רכזים במחוזות, ויש פה בעיה קשה מאוד - - -

מירב בן ארי: טוב, זהו, את הבעיה אני יודעת, תאמיני לי בשביל זה אנחנו עושים את הדיון.

אור אללו פוקס: שאלתם גם לגבי הנחלים, אז פה רק אני רוצה לדייק בשני נושאים, אחד בנושא של הנחלים שוב כאשר נחל עובר בתחום של רשות מקומית, האחריות והסמכות - - -

מירב בן ארי: היא של הרשות המקומית.

אור אללו פוקס: כן, של הרשות המקומית.

אור אללו פוקס: רשות הניקוז יכולה כמובן לסייע גם, אבל היא עושה את זה אך ורק כדי - - -

מירב בן ארי: ואם הוא בין לבין?

אור אללו פוקס: יש כמובן למשרד להגנת הסביבה יש סמכות לאכוף על הרשות המקומית.

מירב בן ארי: כן אבל אין לה אנשים שיעשו את זה.

אור אללו פוקס: חסרים אנשים, זה נכון.

מירב בן ארי: הבנתי, אוקיי.

אור אללו פוקס: הנושא של האשכולות שגם אותו אני רוצה לדייק, כי האשכולות לא יהיו כפופים למשרד להגנת הסביבה.

מירב בן ארי: לא, לא, אני יודעת אני מכירה את האשכולות.

מירב בן ארי: אוקיי הבנתי, בסדר, תודה רבה לך.

מירב בן ארי: אני רוצה רגע לשמוע את מאיר מרגבים, בבקשה.

מירב בן ארי: מי מדבר?

יכין זיק: יכין מנהל הפעילות.

מירב בן ארי: בבקשה.

מירב בן ארי: במחוז דרום?

יכין זיק: כן.

יכין זיק: אם אפשר להעלות את המצגת רק.

מירב בן ארי: לא, איזה מצגת, יש לך שלוש דקות.

מירב בן ארי: אתם אוכלים את זה מה שנקרא לארוחת בוקר.

יכין זיק: פשוט במצגת יש את התמונות שרואים את האתרים.

מירב בן ארי: אז אוקיי שימו.

יכין זיק: תודה.

יכין זיק: אז קודם כל תודה באמת לחברת הכנסת בן-ארי ולחבר הכנסת זוהר על הדיון החשוב הזה.

יכין זיק: אני חושב שמירב נגעה פה בנקודה המהותית וזה ההשוואה לתל-אביב.

יכין זיק: בסוף אנחנו מדברים על הנגב כאקס טריטוריה בהמון תחומים, וזה נכון גם לתחום הסביבתי.

יכין זיק: ואנחנו רואים באמת דו"ח מבקר המדינה שפורסם לפני כמה חודשים דיבר על המשילות בנגב, הוא גם דן בסוגיה של איכות הסביבה, השלכת הפסולת, ואנחנו רואים גם פסולת ברשות הרבים, גם שריפות, גם זיהום אוויר ניכר, ובעיקר בריחה של כל הרשויות מטיפול בנושא הזה.

יכין זיק: אנחנו מביאים פה דוגמאות מאתמול, אמרנו יש דיון היום, תראו את המצב, זה מאתמול, קל מאוד למצוא את זה לא צריך להתאמץ, חמש דקות היינו בכל נקודה, צילמנו - - -

מירב בן ארי: לא צריך להתאמץ אני הסתובבתי.

יכין זיק: וחשוב להגיד בניגוד לטענות שעלו פה, היינו בשלושה סוגי ישובים, היינו גם בחורה שהוא ישוב מוסדר, גם באום-בטין שהיא חלק מיישובי אבו-בסמה מאל-קסום, וגם בישוב פזורה באל זרמוק, ובכולם יש פסולת.

יכין זיק: זאת אומרת בכל סוגי הישובים בשטחים הגליליים בשטחים העירוניים, בכל מקום יש, אי אפשר להגיד שיש מקומות שיש אכיפה ומקומות שאין.

יכין זיק: אנחנו רואים פה מה שדיברנו על הפגרים, אז זה מאתמול, לא היה צריך להתאמץ, פשוט יצאנו לחורה וראינו את זה.

יכין זיק: וגם בנושא הזה דיבר דו"ח המבקר.

יכין זיק: אנחנו מבינים את הזיהום המטורף שזה גורם ואת הסכנות שיש בהשלכת פגרים.

יכין זיק: זה השילוב של גם פסולת בניין וגם פסולת ביתית, זאת אומרת זה לא רק פסולת בניין, זה לא רק עבריינים גדולים גם עבריינים קטנים שמפנים את הפסולת, ושוב זה צמוד לישוב חורה זה לא באיזה חור בשום מקום, ממש על הגבול המזרחי של חורה.

יכין זיק: התמונה הזאת תמונה חשובה כי מאחורה אנחנו בעצם בישוב אום-בטין, ברקע רואים יפה מאוד את באר שבע ואת עומר, אני בטוח שבבאר שבע ובעומר לא נראה תמונות כאלה.

יכין זיק: למה בישובים הסמוכים עומר ובאר שבע יש אכיפה ויש פינוי פסולת - ובישוב אום-בטין שנמצא צמוד אליהם זה מה שאנחנו רואים.

מירב בן ארי: זה יפה אבל זה נראה לי שהם פינו את זה מסודר למקום.

יכין זיק: ממש לא.

מירב בן ארי: לא, אני אומרת לקחו מתוך הישוב ושמו שם.

יכין זיק: כן, כן, זה עבריינים שרוצים לפנות פסולת ופשוט שופכים אותה באמצע השטח בלי פיקוח ובלי כלום.

מירב בן ארי: הם לקחו את הפסולת של אום-בטין ושפכו את זה פשוט בפאתי הישוב.

יכין זיק: נכון.

יכין זיק: עכשיו זה לא רק אדם אחד, זה כמות אדירה של פסולת, זה משהו שהולך לאורך תקופות מאוד ארוכות.

יכין זיק: למשל כאן אנחנו רואים את אל זרמוק.

יכין זיק: אל זרמוק הוא מקבץ לא חוקי בנגב, ואנחנו יכולים לראות, אתם רואים את הר הפסולת שנמצא כאן, בעצם משאיות של פסולת בניין באות ושופכות את הפסולת שלהן וכל ההר הזה הוא כולו פסולת.

יכין זיק: זאת אומרת זה לא רק המשאית שעומדת בקצה, זה הר של פסולת שהוכחנו על פי תצלומי אוויר שהולך ומתרחב עם השנים לתוך ערוץ הנחל ואף אחד לא עושה כלום.

יכין זיק: אנחנו שלחנו מכתב התראה על זה לפני כמה חודשים, לא קיבלנו מענה, אף אחד לא טיפל בזה ואנחנו רואים, אתמול סתם עברנו הרמנו רחפן זו התמונה שקיבלנו, לא היינו צריכים להתאמץ ולחפש את זה.

יכין זיק: בתמונה הבאה, גם ערוץ של נחל, המים האלה מחלחלים בסוף אל מי התהום וזה מה שאנחנו שותים בדרום.

יכין זיק: וגם כאן, דו"ח המבקר דיבר על זה, על הסכנה, על ההצפות שזה גורם, על הקשיים של ילדים להגיע לבתי-ספר בעקבות זה, על הזיהום התת קרקעי.

יכין זיק: עוד נושא שלא דיברו עליו כאן, זה תחנות דלק פיראטיות.

מירב בן ארי: לא, אבל אל תכנס איתי לזה.

יכין זיק: זה חשוב כי זה גם זיהום.

מירב בן ארי: אני יודעת, אבל אנחנו נעשה על זה דיון בנפרד.

יכין זיק: בסדר גמור, אני רק אגיד שרגבים בכמה חודשים איתרה עשרות תחנות פסולת, וזה לא מצריך הרבה עבודה, רק מצריך רצון לחפש אותם.

מירב בן ארי: תגיד, עזוב, זה גם אנחנו ראינו וכל מי שנראה לי שנמצא כאן בדיון מבין את הבעיה.

מירב בן ארי: השאלה, מה אתם רואים, קורה משהו בשטח?

מירב בן ארי: כי הוא נגיד אמר, שבאל-קסום הם מפנים את הפסולת.

יכין זיק: אבל הנה ראינו דוגמה מאל-קסום, אום-בטין והפסולת אולי מפונה ונשפכת בתוך הישוב.

מירב בן ארי: לאן הוא אמור לשפוך את הפסולת?

יכין זיק: יש אתרי של פסולת מסודרים.

מירב בן ארי: איפה האזור?

יכין זיק: אני לא יודע להגיד אבל אנחנו רואים שבסוף הפסולת נשפכת ליד הישוב עצמו.

מירב בן ארי: אדוני הנציג של סיירת ירוקה, תגיד לאן הוא אמור לשפוך את הזבל?

עבד מחאמיד: פסולת ביתית אמורה להגיע לאתרי פסולת ביתית ולא חסר בנגב.

מירב בן ארי: לא חסר.

עבד מחאמיד: לא חסר.

עבד מחאמיד: לא רק דודאים, גם אפעה ויש כמה.

עבד מחאמיד: אפילו הרכבת מהצפון לוקחת יום יום - - -

מירב בן ארי: את הפסולת.

עבד מחאמיד: על בסיס יומי, פסולת ביתית לדרום.

עבד מחאמיד: אז יש.

עבד מחאמיד: ופסולת בניין גם כן לא חסר שם.

מירב בן ארי: זאת אומרת שהם יודעים לאן.

עבד מחאמיד: בטח יודעים.

מירב בן ארי: הקבלן יודע.

מירב בן ארי: ותגיד לי ושהקבלן לוקח את הפסולת ומערים, הרי זה לא משהו של יום-יומיים הוא כנראה שם שם כבר תקופה, אף אחד לא בא לנהג משאית - - -

עבד מחאמיד: אז אני אתן נתונים לגבי כמה משאיות תפסנו בשנה שעברה, את האמת לא הבאתי, אבל כן זוכר מספר רב של משאיות - 21 - שתפסנו ככה בפעם השנייה.

מירב בן ארי: ונתת קנס?

עבד מחאמיד: לא קנס, אלא בפעם השניהי אני לוקח את המשאית והיא לא חוזרת.

עבד מחאמיד: אם היא חוזרת בבית-משפט היא חוזרת תחת תנאים מחמירים ביותר, תשלום 30 אחוזים שיעבוד לטובת המדינה, ביטוח לטובת המדינה.

עבד מחאמיד: כך שאני ציינתי את זה מההתחלה, אנחנו לוקחים בתחילת כל שנה גם בלתמי"ם וגם לוקחים בתכנית יעדים שאנחנו יכולים לעמוד ביעד הזה, כי כפי שציינתי יש בעיה - - -

מירב בן ארי: יש בעיית כוח אדם קשה מאוד.

מירב בן ארי: מילה אחרונה יכין.

יכין זיק: לגבי הכוח אדם, ב-2017 קיבלנו בקשת חופש מידע כמה פקחים יש, היה רכז אחד - - -

מירב בן ארי: לא עזוב, הכוח אדם ברור לי שיש בעיה.

יכין זיק: זה גדל בפקח אחד במשך חמש שנים.

מירב בן ארי: התקופה הולכת ומתרחבת להשלכת פסולת - - -

יכין זיק: זו נקודה אחת, הנקודה השנייה שהיא מאוד חשובה, בסוף דיבר פה גם נציג המודיעין, המעט פקחים האלה הם הולכים על האמצעים הגדולים, על הטמנת פסולת, על גניבת חול, על איפה שיש את הכסף הגדול ומשפחות הפשע.

יכין זיק: אבל בסוף זו לא הבעיה היחידה, בסוף יש המון קבלנים קטנים, עבריינים קטנים שהם גורמים להמון זיהום כמו שראינו של מזבלות קטנות כאלה.

יכין זיק: עכשיו אין לנו טענה לגבי המשטרה הירוקה כי הם חמישה פקחים.

יכין זיק: כשבתל-אביב יש ארבעה, אז אתה מבין שזה לא שני שליש מהמדינה מול עיר אחת.

יכין זיק: זה לא פרופורציונלי, וחייבים להעצים את כוח האדם, להעצים את היכולת פיקוח על הסיפור הזה, ולא הגיוני שעל שני שליש מהמדינה יש בסוף שישה פקחים.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת אלון טל הוא רק רצה להתייחס.

אלון טל: כן.

אלון טל: תודה רבה גברתי יושבת הראש.

אלון טל: לפני שבוע קיימנו דיון די דומה בוועדת איכות הסביבה, אבל מה ששמעתי שם, מבקר המדינה מדבר על 180 אלף משאיות ששופכות זבל בכל הארץ, חלק ניכר מהן בנגב ו-236 דו"חות בלבד.

אלון טל: מדובר בכשל מערכתי קשה מאוד.

אלון טל: עכשיו, אילו המשרד להגנת הסביבה היה חסר משאבים בתחום הזה, אבל הוקמה ב-1984 קרן שמירת ניקיון, אפילו השתתפתי בכתיבתו כשהייתי סטודנט, ויש שם שני מיליארד שקלים שלדעתי יושבים כאבן שאין לה הופכין שצריך לעבור למועצות האזוריות כדי לחזק אותן, כדי שהן ישתתפו בזה וזה דבר שאני הייתי מציע שהוועדה תבדוק.

אלון טל: אני גם חושב שיש בעיה בזה שיש 100 אלף תושבי הנגב שאין להם בעצם איסוף מסודר של פסולת, בסופו של דבר.

מירב בן ארי: אז הוא אומר שכן אוספים מאל-קסום.

מירב בן ארי: הוא אומר שכן אוספים כמו שראית את התמונה, הם אוספים, הם פשוט לא נוסעים למטמנות, הם פשוט זורקים בכניסה לישוב ואז הוא בא ובאמת נותן דו"חות, אז יום למחרת הוא ימשיך.

אלון טל: על כל פנים אני חושב שזה דיון מאוד חשוב ולדעתי אחרי שכל אחד יבטיח שיעשו יותר טוב, אני מציע שתעשי דיון למעקב בעוד חצי שנה כי זה נושא שכל-כך פוגע ויש משאבים ולא מדובר באיזשהו איזונים בין תעשיה וסביבה.

אלון טל: פה חיים בזבל, חבל, אין סיבה.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: מיקי אתה רוצה להתייחס?

מכלוף מיקי זוהר: אני מודה לך, מאחר ואני צריך ללכת לעוד שלושה דיונים נוספים, ואני צריך להספיק את הכל עד 12:00, אז אני רוצה להגיד מספר מילים לקראת סיום הדיון.

מכלוף מיקי זוהר: אז קודם כל שוב תודה, דיון רציני, מקצועי, פורה ומעמיק ולדעתי גם אפשר בסוף הדיון הזה להגיע למסקנות הנכונות.

מכלוף מיקי זוהר: בסופו של יום, זה נראה שצריכה להיות עבודה של המשרד לאיכות הסביבה, משרד הבט"פ ומשרד החקלאות, בסוג של איגום משאבים אולי דרך תקציבים שקיימים בהיקפים מאוד גדולים כפי שתוארו פה, במיליארדי שקלים שנמצאים במשרד לאיכות הסביבה.

מכלוף מיקי זוהר: והדבר המרכזי שצריך לעשות פה זה להגביר את האכיפה, הגברת האכיפה נובעת גם באמצעות כך שנעסיק יותר אנשים, הרבה יותר כוח-אדם, שיתופי פעולה הרבה יותר משמעותיים עם המשטרה שמן הסתם יצטרך להיות גם בדחיפת השר לביטחון פנים יחד עם השרה לאיכות הסביבה, וברגע שהדברים הללו באמת יתחילו לנוע, אני חושב שנוכל לראות איזשהו שינוי ועל זה אני חושב שהוועדה צריכה לעקוב, האם הדברים האלה באמת קורים ומתרחשים.

מכלוף מיקי זוהר: שוב מודה לך על הדיון החשוב.

מירב בן ארי: תודה מיקי, תודה רבה לך שאתה יזמת אותו, צריך להגיד.

מירב בן ארי: אני משחררת אותך, אני אעדכן אותך בסיכום, אני חושבת שאנחנו גם נפנה ביחד לשרה להגנת הסביבה כמו שאמרנו.

מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע מקק"ל את גיל, בבקשה, הוא גם בזום.

מירב בן ארי: תודה.

גיל סיאקי: בוקר טוב, שמי גיל סיאקי, אני מנהל את מחלקת היער במרחב דרום.

גיל סיאקי: מה שיש לי להוסיף לדיון מעבר לזה שהוא באמת מאוד חשוב, זה שאנחנו קרן קיימת לישראל בעצם אנחנו רשות הייעור של המדינה על-פי חוק.

גיל סיאקי: במרחב דרום יש לנו מעל 300 אלף דונם של שטחי יער שבאחריותנו, ועקב כך באמת יש לנו השפעה גדולה, משום שאנחנו הייערנים אנחנו כולנו מסתובבים בשטחים, וכששופכים פסולת ביער, או שעושים מעשה ונדליזם, אנחנו הראשונים שיודעים על כך.

גיל סיאקי: אני חייב להגיד שיש שיתופי פעולה טובים עם כל הגופים שמשתתפים פה כרגע ושהוזכרו, וגם כאלה שלא הוזכרו, אבל זה טיפה בים.

גיל סיאקי: אני יכול לתת רק דוגמה מלפני שבוע שכרתו עצים בוגרים, ירוקים ביער להב, גנבו מערכות השקיה מהיער, מערכות חדשות, השלכות אשפה אנחנו מדברים על אתרים שאנחנו יודעים - - -

מירב בן ארי: מה זה כריתת העצים, למה?

מירב בן ארי: לגנוב את העצים?

מירב בן ארי: לא הבנתי, או סתם לעשות ונדליזם, למה כרתו את העצים?

גיל סיאקי: ונדליזם.

גיל סיאקי: תופעות ונדליזם, זה פגיעה במתקנים שלנו ביערות וזה כריתת עצים - - -

אלון טל: חמישים שנה, זה לא מאתמול, זה לא משהו חדש.

גיל סיאקי: זו לא תופעה חדשה, אבל זה קורה כל שנה, כל יום.

גיל סיאקי: אז נושא נוסף שלא הוזכר כאן, זה בעלי החיים.

גיל סיאקי: אז אנחנו בקרן קיימת לישראל מכניסים רעייה עונתית ליערות בצורה מסודרת, יש לנו שליטה על בעלי העדרים, אבל בנוסף לכך, שם בעלי חיים שמסתובבים לא חוקית, הם גורמים נזקים גם לקיבוצים ולתושבים וגם לנו ביערות.

גיל סיאקי: אני מדבר על גמלים, פרות, סוסים, זו עוד תופעה שחייבת התייחסות.

גיל סיאקי: כמו שהתחלתי להגיד, הנושא של הפסולת, פסולת בניין בעיקר, רק מנתונים ככה ראשונים שאספנו, אם אנחנו מדברים על קרוב ל-400 משאיות של פסולת שנמצאים אצלנו ביערות, אנחנו כל שנה מפנים פסולת, אבל עדיין צריך פה איגום תקציבים שיטפל בבעיה וכמובן אכיפה, אכיפה ואכיפה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: איילה אברה

מירב בן ארי: מי מנהלת היחידה לאיכות הסביבה, שנמצאת גם בזום.

מירב בן ארי: ולאחר מכן אני אשמע את הילה אקרמן מהשלטון המקומי.

מירב בן ארי: בבקשה איילה.

איילה גובר אברהמי: בוקר טוב ותודה רבה על האפשרות לדבר.

איילה גובר אברהמי: אני חושבת שהדברים האלה מחולקים לשניים.

איילה גובר אברהמי: הפסולת שמגיעה מבחוץ, מכל המדינה שלנו לכיוון של הנגב.

איילה גובר אברהמי: והחלק השני זו אותה פסולת שנמצאת בכל הישובים, גם היהודים וגם הבדואים הערבים.

איילה גובר אברהמי: אז הפסולת שמגיעה מכל, כמו שקראת, המדינה שלי, המדינה שלך, המדינה כאילו שלי שאנחנו נמצאים בנגב, ניסו לקדם הרבה מאוד זמן תזכיר חוק בנושא של פסולת בניין.

איילה גובר אברהמי: אני חושבת שזה משהו שיכול לסייע במסגרת של הטיפול במקום, בכל הנושא של הפסולת, מי אחראי עליה, מאיפה היא יוצאת ולאן היא אמורה להגיע.

איילה גובר אברהמי: אם אני מסתכלת רק על המרחב שלי, אני יחידה לאיכות הסביבה שנותנת שירותים לערד, תמר וירוחם, שטח של 1,745 קמ"ר, השטח המבונה הוא X, אבל השטח הפתוח הוא עצום, הוא גדול, יש בו כל-כך הרבה שטחים פתוחים.

איילה גובר אברהמי: כל כניסה לתוך השטח זה בעצם עולם ומלואו שמאפשרת לכל מי שנמצא פשוט להיכנס, להשליך איפה שהם רוצים וכמו שראית בתמונות, הרבה מאוד אתרים מוסדרים וכאלה שגם זריקה חופשית בכל מיני מקומות, הדבר הזה מאוד קשה לאכיפה, אלא אם כן באמת מספר האנשים לטובת הנושא של האכיפה ילך ויגדל, כולל כל האמצעים הטכנולוגיים.

איילה גובר אברהמי: יש כאן יחידות שמנסות לטפל בנושא ותופסות.

איילה גובר אברהמי: אני יודעת על יחידת ינשוף שתפסה לא מזמן, אתמול, איזושהי משאית שגם נכנסה לתוך השטחים, במקרה הזה לתוך שטח של השמורה.

איילה גובר אברהמי: אבל בסופו של דבר, האפשרות לבוא ולטפל ולאכוף בשטחים הפתוחים זה רק אם יהיה הרבה מאוד כוח אדם לטובת העניין הזה, וכמו שאמרתי וגם טיפול בללכת אחורה לכל הנושא, לראות מה קורה עם פסולת הבניין.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: אני ממש חייבת לסיים את הדיון אז רק אם יש משהו חשוב שלא נאמר, קק"ל אמר כאן באמת משהו שלא רואים, את זה שאין כוח אדם כבר הבנתי.

מירב בן ארי: יש לך עוד משהו להוסיף שלא דיברנו עליו?

איילה גובר אברהמי: אני חושבת שבתוך הרשויות המקומיות, שוב זה חינוך והסברה וכמובן כמו שאמרה או גם כן, גם כלי אצירה למיניהם וטיפול מערכתי בעניין הזה.

מירב בן ארי: אוקיי, תודה רבה.

מירב בן ארי: הילה אקרמן מהשלטון המקומי, לאחר מכן סגן טפסר ירון קורן, אתה כבר דיברת.

מירב בן ארי: אוקיי, אז ניתן להילה ואני אכנס לסיכום.

מירב בן ארי: בבקשה הילה מהשלטון המקומי.

הילה אקרמן: שלום לכולם, התפקיד שלי זה ראש תחום חקלאות ואיכות סביבה במרכז השלטון האזורי, אנחנו אחראים על כל המועצות האזוריות.

הילה אקרמן: אז כמה דברים, אחד רציתי רק לדייק, הנציג של אל-קסום פשוט לא יצא לו לדבר שוב, אבל התמונות שצולמו הן לא היו בדיוק במקום שאמרו שצולמו אלא קרוב, וחשוב להגיד שאל-קסום היום יש לה מערכת איתורן אחרי כל המשאיות והם עוקבים אחריהן וזה לא נזרק בפאתי הישוב.

הילה אקרמן: זה חשוב להגיד לבקשת הנציג של אל-קסום.

הילה אקרמן: עכשיו שני דברים, אחד, אמרו פה על הנושא של חוק פסולת בניין, אנחנו חושבים שמאוד חשוב לקדם את החקיקה הזאת, וזה יצמצם את השלכת פסולת הבניין.

הילה אקרמן: לעניין פסולת ביתית, הדבר המרכזי שחשוב לדעתנו הוא גם לתקצב באופן שוטף לא רק את התשתיות, אלא את האיסוף עצמו, האיסוף עצמו של הפסולת הביתית כדי שזה יהיה בר קיימא וימשיך לפעול.

הילה אקרמן: והדבר הנוסף לגבי אכיפה, היה פה גם נציג של המשטרה הירוקה וגם נציגים של משטרת ישראל, לטעמי כדי שמשהו יקרה בתחום האכיפה אנחנו יודעים שחלק מהעבריינות היא גם עבריינות עמוקה ולכן צריך פה שיתוף פעולה בין המשטרה הכחולה לבין המשטרה הירוקה, אי אפשר להשאיר את הדברים האלה רק למשטרה הירוקה שבחוסר של כוח-אדם, ולכן צריך שהם יעבדו ביחד כדי להוציא את אותה עבריינות.

מירב בן ארי: תודה, זו נקודה חשובה, טוב שהוספת אותה.

מירב בן ארי: תודה לך.

מירב בן ארי: תגיד לי על שיתוף הפעולה שלך עם המשטרה הכחולה.

עבד מחאמיד: קודם כל, נמצא במשרד להגנת הסביבה מדור משטרתי שהמדור הזה מונה קצין בדרגת סגן ניצב, סגן - - -

מירב בן ארי: הוא שייך למשטרה או למשרד?

עבד מחאמיד: הוא שייך למשטרת ישראל, אבל מופעל על-ידי המשטרה הירוקה.

עבד מחאמיד: כל צוות יש שוטר - - -

מירב בן ארי: אז תגיד, אם אתם חמישה פלוס אחד בעצם, המשטרה הכחולה יוצאת איתכם למבצעים?

עבד מחאמיד: כן, בוודאי, אנחנו ב-99 אחוזים מהמבצעים אנחנו - - -

מירב בן ארי: עם המשטרה, עם אבי לוי מיחידת יואב?

עבד מחאמיד: גם.

עבד מחאמיד: אבל יש לי יחידות אחרות - - -

מירב בן ארי: אבל המשטרה הכחולה לא יכולה ללכת לאותו נהג משאית שזורק את הזבל במקום בלי אישור?

עבד מחאמיד: גם.

מירב בן ארי: ולטפל בו גם?

עבד מחאמיד: משטרת ישראל מוסמכת לכל החוקים במדינה.

מירב בן ארי: אוקיי ועד כמה שיתוף הפעולה שלכם?

עבד מחאמיד: לא הבנתי.

מירב בן ארי: השיתוף פעולה שלכם.

עבד מחאמיד: יש לנו שיתוף פעולה מצוין.

מירב בן ארי: אתם כל יום עושים את זה?

עבד מחאמיד: לא כל יום.

מירב בן ארי: תגיד זה שדיבר על המודיעין, מבחינה מודיעינית?

עבד מחאמיד: בוודאי.

עבד מחאמיד: זיו, בוודאי.

מירב בן ארי: זיו?

זיו שחר: מה שהצעתי קודם זה שיתופי פעולה שנועדו לטפל באמת בתופעות הגדולות ולא בהשלכות הספורדיות, ועל זה דיברתי וזה היה המיקוד לדעתי זה אחד הדברים החשובים שיכולים לקדם אותנו.

מירב בן ארי: ועד כמה זה עובד?

זיו שחר: לא מספיק טוב.

זיו שחר: יש לאן להשתפר ועל זה אנחנו עובדים כרגע עם המשטרה.

מירב בן ארי: יש לך שיתוף פעולה?

זיו שחר: אנחנו בונים את זה.

מירב בן ארי: אתם בונים את זה.

זיו שחר: כן, כי מה שמתברר וזה לא מפתיע כאן אף אחד, שחלק מעברייני הפסולת מעורבבים בעוד דברים שמעניינים גם את משטרת ישראל ועל רקע זה אנחנו נפגשים במקומות האלה.

עבד מחאמיד: מפגש אינטרסים.

מירב בן ארי: ברור.

מירב בן ארי: הבנתי, טוב.

מירב בן ארי: תשמעו, אני אגיד לכם, קודם כל זה דיון חשוב, הוא לא פשוט כי כל פעם שאתה פותח כאן משהו אתה מגלה עוד כל-כך הרבה דברים שקורים בנגב, שחלק מאובדן המשילות של באמת של שנים, זה גם לא רק עשר שנים אחרונות, זה הרבה מעל.

מירב בן ארי: המשילות כמובן זה בנושא של הגנת הסביבה.

מירב בן ארי: מה שמצחיק זה הדיסוננס העצום, בגרשיים אני אומרת מצחיק, בין ההתייחסות שלנו באזור מרכז הארץ להגנת הסביבה, לחינוך סביבתי, לקיימות, לאקלים, חבר הכנסת אלון טל הוא מאוד פעיל בנושא הזה, הדיסוננס העצום בין מה שקורה בין גדרה לחדרה, לבין מה שקורה בנגב ששם כל אחד עושה מה שהוא רוצה.

מירב בן ארי: אז אנחנו נמחזר ונפריד אשפה בתל-אביב, ובחדרה ילמדו את הילדים על חינוך סביבתי, ובראשון לציון ילדים ייצאו להפגין בעד כדור הארץ, ובעולם מקביל בדרום שורפים כל יום, אנשים נושמים אוויר מזוהם, זורקים את הזבל, מי שמפנה מפנה לכניסה לישוב, ודיברתי על המשחטות השחורות ועל הפגרים שנזרקים, ועל החלחול של הדברים האלה למי התהום, ובסוף כמו שאני תמיד אומרת, חשבנו שאם זה יקרה בנגב אז הכול בסדר, שוב פעם, זה מתפוצץ לנו בפרצוף כמו כל דבר שקורה בנגב.

מירב בן ארי: תראו אני מבינה שאתם בתת כוח אדם, אני פנה בעניין הזה לשרה, אני חושבת שהיא מבינה, היא גם מאוד באירוע של הגנת הסביבה ואני חושבת שזו הדרך, זאת אומרת אם הוא אומר שבתל-אביב יש ארבעה ובנגב יש חמישה, זה לא הגיוני.

מירב בן ארי: כמה כבר שוטר של סיירת ירוקה עובד בתל-אביב?

מירב בן ארי: כמה?

מירב בן ארי: לעומת שוטר בסיירת ירוקה בנגב?

מירב בן ארי: מה הכמות בכלל מבחינת התנהלות?

מירב בן ארי: זה אין פרופורציות בכלל.

מירב בן ארי: וכמובן ההתנהלות עם המשטרה הכחולה, שאתה אומר שמבחינה מודיעינית ובצדק, יש שיתוף פעולה חשוב כי העבריינים שמתעסקים בפינוי אשפה, אני יודעת את זה גם ממרכז הארץ, גם שם יש ממשק לעבריינות נוספת, זה לא נשאר רק בפינוי אשפה, לכן אני מסכימה.

מירב בן ארי: אני חושבת שאנחנו צריכים קודם כל גם לפתור מול המשרד וגם מול המשטרה, אבל אני שמחה לשמוע שיש שיתוף פעולה.

מירב בן ארי: הוועדה הזאת תמשיך להתעסק בנושא של הנגב, זה נושא ליבה כאן בוועדה, אני גם מסיירת הרבה, אני נמצאת, מסתובבת, רואה בעניים שלי את הדברים שמספרים ואז אני מגלה שזה הפוך ממה שקורה במציאות, ואני אמשיך לעקוב.

מירב בן ארי: אני מאוד מודה גם לנציג ש הכבאות שהגיע וסקר בפנינו את המצב הבאמת קשה שם, ראיתי את זה בעצמי, הסתובבתי בין עשן שחור מיתמר, והבנתי שכנראה שורפים שם דברים מאוד מסוכנים שגם מסוכנים בכלל לא רק לסביבה, גם לבני אדם שנמצאים בישוב.

מירב בן ארי: בסוף הרי אותו אדם שגר בישוב הבדואי, שעובד, זה מזכיר לי את הסיפור על מאיר כהן שעצר מישהו שרכב בפראות בכביש, אז הוא שאל אותו למה אתה רוכב בצורה כזאת מופרעת, אז מאיר כהן שגר באזור, אז הוא אמר לו תשמע אין אצלי בכפר אפילו תמרור עצור, אז ככה אני נוהג בכביש.

מירב בן ארי: אותו הדבר גם כאן, אם אתה בכפר זורק את הזבל בחוץ ולאף אחד לא אכפת ואף אחד לא מתעניין ולא שואלים, ואתה חי בתוך העשן ואתה חי בתוך פח זבל, למה שהוא לא ישים את זה בנחל?

מירב בן ארי: או למה שהוא לא ישים את זה מחוץ לכפר?

מירב בן ארי: אין סיבה שלא.

מירב בן ארי: ולכן לפני החינוך והחינוך הוא דבר חשוב, קודם כל צריך לעצור את הסוס הדוהר ומבחינתי זה לטפל נקודתית באירוע הזה של לתגבר לכם את הכוח כי אי אפשר להמשיך ככה, ואני מתחייבת שאני אעשה הכול בשביל לסייע לכם כמו שצריך מתוך הוועדה ובמקביל להמשיך ולפקח כי הבנתי שאתה בונה כוחות באשכולות, אז אנחנו נעקוב אחרי זה בוועדה.

מירב בן ארי: אני מודה לכולם, מודה לתנועת רגבים שגם הביאה את התמונות מהשטח, ותודה לכל הנציגים על שיתוף הפעולה, תודה רבה לכולם, הישיבה ננעלת.