ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 99, 2022-01-25 14:15

שרן השכל: צהריים טובים לכולם.

שרן השכל: אני שמחה לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של כנסת ישראל.

שרן השכל: היום נקיים דיון מיוחד, לבקשתו של חבר הכנסת איימן עודה יושב-ראש הרשימה המשותפת.

איימן עודה: גם שמעתי שהיום השמעתם את אום כולתום לפני שהגעתי.

שרן השכל: נכון, בדיוק פספסת.

שרן השכל: לפני כל דיון מנהלת הוועדה שמה לנו ברגע שירים, והיום, לכבוד יום השפה הערבית, היא שמה את אום כולתום בזמן שהמתנו, שהיה מאוד מאוד נחמד.

שרן השכל: היום הוא יום חשוב.

שרן השכל: שפה היא סוג של גשר שמחבר בין שני אנשים.

שרן השכל: כמישהי שדוברת שלוש שפות, אני מאוד מתבאסת שאת השפה הערבית אני לא יודעת.

שרן השכל: אמנם מספר מילים, אבל לא ממש, לא שלא נעשו ניסיונות למידה.

שרן השכל: כאן, בישראל, המורכבות והצורה שבה החברה הישראלית מורכבת, מקהילות שונות, מדתות שונות ושילוב בין ישראלים לערבים, השפות העברית והערבית הן גשרים שמחברים בין לבבותיהם של בני אדם.

שרן השכל: זו הדרך שלנו לבטא את עצמנו, וזה כלי חשוב ביכולת שלנו לתפקד כמדינה אחת ולהשתלב אחד בחיי השני.

שרן השכל: היום הדיון הוא לבקשתו וביוזמתו של חבר הכנסת איימן עודה, שמקיים לדעתי מספר דיונים במספר ועדות לאורך היום ויתקיים גם דיון במליאת הכנסת.

שרן השכל: אתן לך ראשון להציג את הדברים ולאחר מכן נעבור למספר דוברים.

שרן השכל: בבקשה.

איימן עודה: תודה רבה, כבוד היושבת-ראש שרן השכל ותודה רבה שנעתרת לבקשה למרות שהגעתי אלייך מאוחר.

איימן עודה: אמרת לי: כן, אני אקיים, ואני מאוד מעריך זאת.

איימן עודה: תרשי לי בבקשה לפתוח סוגריים, כי אני מאוד רגיש לאום כולתום, ולהגיד כמה מילים על השיר ששמעתם.

איימן עודה: אפשר?

שרן השכל: בוודאי.

איימן עודה: בדרך זו אני רוצה להמחיש כמה חשוב לדעת עוד תרבות.

איימן עודה: אינתה עומרי זה שיר שהלחין מוחמד עבד אל ווהאב, המילים של אחמד שפיק כאמל, וזה המפגש הראשון בין אום כולתום לבין עבד אל ווהאב.

איימן עודה: מי שחיבר ביניהם הוא ג'מאל עבד אל נאצר.

איימן עודה: הוא ניסה בפעם הראשונה בשנת 1963 – לא הצליח, ב-1964 כן הצליח.

איימן עודה: השיר הושר בפעם הראשונה ב-2 בנובמבר ב-1964.

איימן עודה: בת כמה הייתה אום כולתום?

איימן עודה: הייתה בת 66.

איימן עודה: לפי אנעאם אחמד פואד, שכתבה את הביוגרפיה הרצינית ביותר על אום כולתום, אום כולתום נולדה ב-30 בדצמבר 1898, אז הייתה בת 66.

איימן עודה: אחר כך היו לה עוד תשעה שירים נוספים עם מוחמד עבד אל ווהאב – בסך הכול עשרה שירים.

איימן עודה: אז התחילה בגיל 66 וסיימה בת 74.

איימן עודה: אתם שומעים את הקול הצלול הזה, של אישה בת 74.

שרן השכל: מדהים.

איימן עודה: אמרת מדהים, ופה אני רוצה להגיד כמה חשוב לדעת תרבות נוספת ושפה נוספת.

איימן עודה: אני ערבי, בטוח בעצמי, בשפה שלי, בתרבות שלי, במורשת שלי – מאוד בטוח בהם.

איימן עודה: מהמקום הבטוח הזה, מבחינתי, לדעת עברית ותרבות עברית זה ערך מוסף, רק מעשיר, רק מוסיף.

איימן עודה: אני בוחר בעוד שפה, אני בוחר בעוד תרבות.

איימן עודה: אני חושב שמהמקום הזה, שיש בו הרבה ביטחון עצמי, כולנו צריכים להיות חשופים, לדעת ולהתעמק בתרבות נוספת, בשפה נוספת.

איימן עודה: לפני שנתיים וחצי התקבל חוק הלאום, שפגע במעמדה של השפה הערבית.

איימן עודה: לא יודע, יכול להיות שביצעה פיגוע, רצחה יהודים – לא יודע מה עשתה לפני שלוש שנים, ארבע שנים, חמש שנים, למה מישהו חשב שצריך לפגוע במעמד השפה הערבית.

איימן עודה: השפה הערבית והשפה העברית נהיו שתי שפות רשמיות בשנת 1922; מה היה אחוז היהודים בשנת 1922?

איימן עודה: 8% מהאזרחים במדינה היו יהודים והשפה העברית הייתה שפה רשמית במדינה.

איימן עודה: החליטו לפגוע במעמד השפה הערבית.

איימן עודה: אנחנו רוצים להחזיר את השפה הערבית, שתישאר שפה רשמית במדינת ישראל.

איימן עודה: דבר שני, יש לי הצעת חוק: שהיהודים ילמדו שפה ותרבות ערבית, ואני מקווה שנצליח להעביר, לא ממקום של דע את האויב ולא ל-8200, אלא להכיר ולדעת את התרבות הערבית, שהיא התרבות והשפה הערבית, שהיא התרבות והשפה של 90% מעמי האזור.

איימן עודה: אני חושב שזו לא רק שפת האזור אלא שפת העתיד, שפת שלום, שפת קירוב בין שני העמים, דבר שאנחנו חותרים אליו.

איימן עודה: הדבר השלישי שאני מבקש מכבוד היושבת-ראש: את יושבת-ראש ועדת החינוך, בואי נקים ועדת משנה של השפה הערבית, ואני אשמח להיות חבר בוועדת החינוך ולעמוד בראש הוועדה הזו.

איימן עודה: זו החלטה שלך.

שרן השכל: אדבר עם עופר כסיף, ייתן לך את המקום שלו.

שרן השכל: אתה מאוד פעיל בוועדה.

איימן עודה: אעשה את הכול בשביל להיות יושב-ראש הוועדה למעמד השפה הערבית בכנסת, ועדת משנה.

איימן עודה: אני מקווה שתסכימי להקים את הוועדה הזו ואז נעשה באמת מעשה טוב.

איימן עודה: תודה רבה לכבוד היושבת-ראש שרן השכל על ההסכמה, מקווה שתקבלי את ההמלצות.

איימן עודה: אבל בקשר לוועדת משנה – זו לא רק המלצה, זו החלטה שלך.

איימן עודה: אם תחליטי – תוקם הוועדה.

איימן עודה: אני מקווה שתחליטי.

איימן עודה: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה לתת גם לחבר הכנסת אלון טל את ההזדמנות לומר מספר מילים.

שרן השכל: בבקשה.

אלון טל: אני גאה לדבר לפורום הנוכחי כבוגר של שני מחזורים של אולפן עקיבא לנושא הערבית.

אלון טל: לא הייתי סטודנט הכי מוצלח, אבל היה לי מאוד חשוב לפחות להשתדל כי באותם ימים הייתי סטודנט למשפטים והמכונית שלי הייתה ישנה והייתי הולך לעתים קרובות לוואדי ג'וז לקבל טיפול.

אלון טל: הדרך היחידה שלי לתקשר עם המכונאים המצוינים שם הייתה לדבר את השפה.

אלון טל: היום אני חש שמדינת ישראל נכנסת לעידן חדש בתוך המזרח התיכון.

אלון טל: הסכמי אברהם מביאים אותנו למקום אחר, ואני עצמי כבר ביקרתי באבו דאבי.

אלון טל: אני חושב שזה הזמן להשתלב בשכונה.

אלון טל: כפי שאת יודעת, גברתי היושבת-ראש, יש לי שני גיבורים מימים ימימה: האחד בן גוריון והשני ז'בוטינסקי.

אלון טל: אבל פה אני חושב שבן גוריון טעה טעות אסטרטגית, כי הוא עצמו, שדיבר שבע-שמונה שפות, סירב בעקשנות ללמוד את השפה הערבית כי הוא התעקש שמדינת ישראל תהיה מדינה אירופאית.

אלון טל: אני רוצה להיות חלק מאירופה אבל אני גם רוצה להיות חלק מהמזרח התיכון.

אלון טל: לכן הדיון החשוב הזה שאת עורכת, אני מברך עליו.

אלון טל: זו הדרך הכי טובה להתגבר על אי-ההבנות והפערים התרבותיים, הייתי אומר אפילו המסולפים, כי רוב אזרחי ישראל, כולנו, רוצים אותו דבר – רוצים סביבה נקייה, רוצים יציבות, רוצים לחיות בלי פשע ובאווירה פתוחה.

אלון טל: אני חושב שהשפה, זו היא הדרך הכי טובה, אז יופי שאת מקיימת את זה וטוב שהגיעו כל כך הרבה אנשים מכובדים לדיון שלנו היום.

אלון טל: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: נמצא איתנו בזום סגן שרת החינוך חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי, שהיה לו מאוד חשוב לעלות היום לדיון ולהציג מספר דברים.

שרן השכל: חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי אובחן אתמול כמאומת קורונה, ואנחנו שולחים לך איחולי החלמה מהירה, בריאות איתנה ושתחזור לתפקד איתנו כאן, בכנסת, כמה שיותר מהר.

שרן השכל: בינתיים נסתפק בנוכחות שלך בזום.

שרן השכל: בבקשה, זכות הדיבור שלך, סגן שרת החינוך חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי.

איימן עודה: סגן השר, אני רוצה להגיד משהו, ברשותך.

איימן עודה: נכון שהשפה הערבית היא השפה הלאומית של 20% מהאזרחים, אבל היא שפת האם של 60% מאזרחי המדינה.

מאיר יצחק הלוי: איימן, אתה לוקח את הדברים שרציתי להעלות.

איימן עודה: יאללה, בבקשה.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה על הברכות, אני מקווה שאצא מהר מהאירוע של הקורונה.

מאיר יצחק הלוי: אני מאוד מאוד מצטער שאני לא נמצא בוועדת החינוך היום, גם הייתי אמור להשיב בכנסת לשאלות שאיימן וחברי כנסת נוספים העלו.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה לנצל את הבמה ולהגיד כמה דברים, ברשותך, גברתי היושבת-ראש.

מאיר יצחק הלוי: ראשית לכול, כבר במסמך שהנחתי על שולחנה של שרת החינוך חשבתי שנכון להעצים ולהגביר את לימודי הערבית בבתי הספר במדינת ישראל – ואני שם ארבעה סימני קריאה, אין על זה בכלל עוררין.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב: א.

מאיר יצחק הלוי: כשאנחנו חיים כשבקר

מאיר יצחק הלוי: בנו אחוז גבוה מתושבי מדינת ישראל הם דוברי השפה הערבית, שזו שפת האם שלהם; ב.

מאיר יצחק הלוי: משום שכפי שאמר איימן, חלק גדול – מעל 50% מאזרחי מדינת ישראל – הגיעו מארצות דוברות השפה הערבית; ג.

מאיר יצחק הלוי: השכנים שלנו – אל-ג'יראן, כמו שאומרים בערבית – הם דוברי השפה הערבית ואם אנחנו באמת רוצים לייצר חוסן פנימי וקשר של שכנות טובה, אין ספק שאנחנו חייבים לעשות מעשה ולהטמיע באופן הרבה יותר אינטנסיבי את השפה הערבית.

מאיר יצחק הלוי: שוחחתי בעניין הזה עם שרת החינוך, שוחחתי לפני שבוע עם מנכ"לית המשרד.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו מדברים היום על תחנת ביניים שמדברת על אופציה – ואני יודע שיש חברות וחברי כנסת, נדמה לי שרות וסרמן שנמצאת כאן יודעת את זה והיא יזמה את זה, היא ועוד חברות טובות – ולהתחיל בערים המשותפות, לחזק את השפה ובכך לייצר פיילוט, באמצעותו נדע איך אנחנו מטמיעים את הנושא הזה בכל בתי הספר במדינת ישראל.

מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, החובה היא ללמוד עברית בבתי הספר הערביים, ככה אני רואה את הדברים.

מאיר יצחק הלוי: צריכה להיות פה הדדיות מלאה.

מאיר יצחק הלוי: אם יורשה לי, אני רוצה, ברשותך היושבת-ראש, לומר דברים שרציתי להגיד היום בנאום מעל במת הכנסת כדי להבהיר מהזווית שלי, כתושב מדינת ישראל, את המפגש שלי עם השפה הערבית.

מאיר יצחק הלוי: אז אספר לך, גברתי היושבת-ראש.

מאיר יצחק הלוי: נולדתי לבית תימני, שאמא ואבא הגיעו מצנעא ודיברו בבית ערבית תימנית.

מאיר יצחק הלוי: אמא שלי הייתה מארחת כמעט מידי בוקר את השכנות שלה הערביות שגרו בכפר שקראו לו בית צפפה בירושלים, שהיה במרחק של חמש דקות הליכה מהבית של אמא.

מאיר יצחק הלוי: כל פעם שהיו מגיעות למכור את מרכולתן – פירות וירקות – היו עוצרות אצל אמא שושנה ומשוחחות בערבית.

מאיר יצחק הלוי: זה היה מפגש מרגש, לראות את הקשר המדהים בין אמא, שהייתה אישה דתית, מסורתית, חרדית אם תרצו, לנשים הללו, מפגש כל כך מקסים.

מאיר יצחק הלוי: התגייסתי לצבא ומצאתי את עצמי משרת כתף אל כתף עם גששים בדואים ושוחחתי איתם בערבית, זה היה מפגש מרתק ומדהים.

מאיר יצחק הלוי: התחתנתי עם אישה שנולדה במרוקו, במקנס.

מאיר יצחק הלוי: אביה היה אחד הפייטנים, ואיתו גם כן דיברתי ערבית מוגרבית, מרוקאית.

מאיר יצחק הלוי: כראש עיריית אילת, האדם הראשון שהכנסתי ללשכה שלי כשנבחרתי – זה היה ב-2 בדצמבר 2003 – היא עקל בילתאג'י, שהיה מושל עקבה, אחרי זה את נאדר ד'הבי ואחרי זה את ד"ר האני.

מאיר יצחק הלוי: עם כולם דיברתי ערבית.

מאיר יצחק הלוי: אני קראתי לו איבן עמי והוא קרא אבו ימן.

מאיר יצחק הלוי: ככה דיברנו בינינו, כל זה קורה בתוך המרחב שלנו.

מאיר יצחק הלוי: לא נראה שיש אפשרות אחרת, אני אומר בצורה הברורה ביותר.

מאיר יצחק הלוי: כדי לא להאריך בדברים, הנה אני אומר זאת כחבר כנסת, אני אומר זאת כסגן שרה, אבל אני אומר זאת בעיקר כתושב מדינת ישראל: ברצותנו חברה ישראלית חזקה וטובה, טוב שהתקשורת השפתית תהיה חזקה בשני הכיוונים.

מאיר יצחק הלוי: אני מדגיש – בשני הכיוונים.

מאיר יצחק הלוי: אני מבטיח שאעשה את כל אשר לאל ידי כדי לסייע לשרה, כדי לסייע למערכת החינוך להטמיע את השפה הערבית בקרב תושבי מדינת ישראל ולסייע ללימוד השפה העברית בערים הערביות.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, סגן שרת החינוך חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי.

שרן השכל: על הדברים הנוגעים ומרגשים.

שרן השכל: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לאתי וייסבלאי ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, שתציג את המסמך לעניין הוראת הערבית בחינוך העברי.

שרן השכל: (הצגת מצגת)

אתי וייסבלאי: תודה רבה.

אתי וייסבלאי: אציג מאוד בקצרה מידע ונתונים מרכזיים ממסמך שהוכן לבקשת חברי כנסת לציון יום השפה הערבית בכנסת – היום הזה.

אתי וייסבלאי: מידע מקיף יותר מופיע במסמך, הוא נמצא באתר הכנסת וזמין לכולם.

אתי וייסבלאי: יש הוראות, חוזרי מנכ"ל וגם חוק החינוך הממלכתי, במטרות החינוך, מדגיש מאוד את החשיבות ואת ההכרה בלימודי הערבית בחינוך העברי לכלל התלמידים.

אתי וייסבלאי: בפועל אנחנו יודעים שהערבית נלמדת באופן מוגבל למדי.

אתי וייסבלאי: בחינוך היסודי ערבית היא מקצוע בחירה לכיתות ה', ו', היא נלמדת לפי תוכנית של משרד החינוך.

אתי וייסבלאי: הנתונים שקיבלנו ממשרד החינוך מראים שהתוכנית נלמדת ב-191 בתי ספר, שזה, פחות או יותר, אותו נתון שמסרו לוועדה בדוחות לפני עשר שנים.

אתי וייסבלאי: בחטיבות הביניים יש חובת לימוד שפה זרה שנייה – ערבית או צרפתית, לרוב ערבית – בהיקף של שלוש שעות שבועיות או תשע שעות בסך הכול, שרק אחת מכן היא שעה צבועה ייעודית ללימודי השפה הזרה.

אתי וייסבלאי: לפי הנתון שנמסר לנו ממשרד החינוך, יש 379 חטיבות ביניים, כ-1,400 תלמידים לומדים ערבית בחינוך העברי בזמן שיש בסך הכול 580 חטיבות ביניים בחינוך העברי הממלכתי והממלכתי-דתי, כ-215,000 תלמידים.

אתי וייסבלאי: כלומר, בערך שני שליש מבתי הספר מלמדים ערבית.

אתי וייסבלאי: הפיקוח על ניצול שעות התקן, שנמצא בידי אגף הבקרה והפיקוח במשרד החינוך, לא כולל את חטיבות הביניים.

אתי וייסבלאי: זה לא ספציפי לגבי ערבית, אבל אין לנו מידע על האופן בו מנוצלות שעות התקן בחטיבות הביניים בשלב הזה.

אתי וייסבלאי: בחטיבה העליונה ערבית היא מקצוע בחירה לבגרות ברמה של חמש יחידות לימוד, והוא נלמד על ידי כ-11,000 תלמידים בכ-300 בתי ספר.

אתי וייסבלאי: זה המידע שקיבלנו ממשרד החינוך, כשיש פחות או יותר 750 בתי ספר בחטיבה העליונה.

אתי וייסבלאי: אציג רק שני נתונים מאוד מרכזיים מהמסמך.

אתי וייסבלאי: הנתון הראשון הוא לגבי ניגשים לבגרות בערבית בחינוך העברי: בשנת 2014 בוטלה האפשרות לגשת לבחינות בגרות בערבית ברמה של שלוש יחידות לימוד ויחידה אחת.

שרן השכל: מתוך חטיבות הביניים, 140,000 תלמידים.

שרן השכל: מתוך כמה?

אתי וייסבלאי: 215,000 תלמידים בחטיבות הביניים.

אתי וייסבלאי: אנחנו רואים שלהחלטה הזאת הייתה השפעה דרמטית על הניגשים לבגרות בערבית.

אתי וייסבלאי: התלמידים שלמדו יחידה אחת ושלוש יחידות לימוד ירדו ונותרו רק חמש יחידות הלימוד, וכך ירד גם המספר וגם השיעור.

אתי וייסבלאי: נתון שני הוא נתון של מורים לערבית, שמתבסס על נתונים שקיבלנו מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

אתי וייסבלאי: אנחנו רואים פה שבסך הכול יש כ-1,300 מורים לערבית בחינוך העברי.

אתי וייסבלאי: יש גידול, אבל הוא היה מצומצם יחסית למורים במקצועות אחרים.

אתי וייסבלאי: בעשור האחרון מספר המורים הערבים לערבית הוכפל – יותר מהוכפל בתקופה הזאת – ומספר המורים היהודים ירד באותה תקופה.

אתי וייסבלאי: בהקשר של שיעור המורים הערבים בחינוך העברי יש הבדלים מאוד גדולים: בחינוך היסודי כ-70% מהמורים לערבית הם ערבית, בחטיבה העליונה כ-10%.

אתי וייסבלאי: כל הנתונים המלאים נמצאים במסמך שעומד לרשותכם.

אתי וייסבלאי: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אנחנו רואים שלאט-לאט מצטמצם מספר המורים היהודים לערבית ולאט-לאט צומח מספר המורים הערבים לערבית.

אלון טל: אני לא יודע אם זה נכון או שזה סתם מיתוס אורבני, אבל בזמנו שמעתי ביקורת שהמסר לתלמידי ישראל ללמוד ערבית הוא מסר של יצירת הזדמנויות לשירות צבאי משמעותי – אני מדבר על המגזר היהודי כמובן.

אלון טל: המסר צריך להיות: תכירו תרבות אחרת, תוכלו לדבר עם השכנים וכו'.

אלון טל: איך מערכת החינוך משווקת את המקצוע הזה בפועל?

אתי וייסבלאי: יש מחקרים שבוצעו על ידי ארגונים שונים, שמראים שזאת התפיסה שעולה.

אתי וייסבלאי: אבל אני לא בטוחה שזה מה שמשרד החינוך יגיד בנושא.

אלון טל: נשמח לשמוע אותם בהמשך, איך הם מקדמים את זה בפועל.

שרן השכל: אני רוצה לתת את ההזדמנות לומר מספר דברים ליוני מנדל או הילה אלוני ממכון ון ליר, שערכו מחקר בעניין הזה.

שרן השכל: יוני מנדל נמצא איתנו פה.

שרן השכל: בבקשה.

יוני מנדל: שלום, תודה רבה לכולם.

יוני מנדל: בהמשך להצגה של מחקר הממ"מ, אגיד כמה דברים על המחקר שלי וגם על המחקר שלנו.

יוני מנדל: אני חוקר השפה הערבית, ביצעתי על זה את הדוקטורט וזה מה שאני עושה בעשר השנים האחרונות.

יוני מנדל: לצערי, המחקר שהציג הממ"מ מראה מצב שנמשך, חלק מהבעיות המתוארות הן מצב שנמשך.

יוני מנדל: זה אומר שזו לא בעיה של ערבית כמו שהיא קיימת היום בלבד, אלא זה מצב שהיה קיים גם בשנות ה-50', ה-70' וה-90'.

יוני מנדל: אחד, מעמד הערבית בבתי הספר הוא נמוך, זה אומר שהיא שפה חובה אבל היא לאו דווקא נלמדת בכל בתי הספר, זה גם אומר שבסופו של דבר יש מעט מאוד תלמידים שבוחרים ללמוד אותה לבגרות והתלמידים מדווחים על היעדר יכולות תקשורת.

שרן השכל: בבגרות הם נבחנים גם בעל פה או שזה רק בכתב?

יונתן מנדל: לפי המחקר, יש עכשיו יחידה של משרד החינוך – ובטח על זה ירצו לדבר – שמוסיפים אותה במדוברת.

יונתן מנדל: זו תהיה יחידת רשות, שאולי אחרי זה תהיה חובה.

יונתן מנדל: אבל חשוב גם לדבר על המספרים האלה: בסופו של דבר אחוז הניגשים לבגרות הוא 3.7%, אז אולי צריך גם לדבר על 96.

יונתן מנדל: 3% מהיהודים בישראל שלא לומדים ערבית לבגרות, מה שמעיד שוב עד כמה המקצוע הזה הוא חבוט, עד כמה המעמד שלו נחות.

יונתן מנדל: אני חושב שזה מצב שנמשך והוא עולה גם בדוח של הממ"מ.

יונתן מנדל: גם הידיעה של ערבית בציבור היא נמוכה מאוד.

יונתן מנדל: במחקר מדווח על 11% מהיהודים בישראל שאומרים שיש להם ידע.

יונתן מנדל: אנחנו יודעים ממחקרים אחרים שמבחינת יכולות ספציפיות בערבית: כתיבת אימייל – 1.4%; קריאת ספר – 0.5.

יונתן מנדל: המצב של הערבית, למרות שהיא שפת המזרח התיכון, למרות שהיא שפה שמית כמו העברית, למרות שהיא lingua franca של האזור, למרות שהיא שפה רשמית – עכשיו שפה בעלת מעמד מיוחד – הידע שלה בחברה היהודית נמוך עד מאוד.

יונתן מנדל: אני חושב שכדאי לכולם לקרוא את המחקר של הממ"מ, הוא מעיד על תופעות שלפי דעתי הן לא טובות, הן מביכות.

יונתן מנדל: העובדה שרק 60% או 65% מהתלמידים לומדים ערבית בחטיבות הביניים – זה נמוך עד מאוד; העובדה שכל כך מעט בוחרים ללמוד את הערבית זה גם דבר שהוא נמוך.

יונתן מנדל: באיזשהו מקום בדוח שלנו – ותיכף הילה תדבר יותר על החלק של יוזמות אברהם, שקוראים לו "ערבים, יהודים, ערבית" – אנחנו עושים שלושה דברים.

יונתן מנדל: בהתחלה יש סקירה היסטורית, שמתארת גם את הדברים שחבר הכנסת טל תיאר, את הבעיה ההיסטורית של הוראת הערבית בארץ.

יונתן מנדל: לאחר מכן יש דוח של מחקר פעולה משתף, זה אומר שחוקרות יצאו ודיברו עם 200 תלמידי תיכון ותלמידי חטיבות ביניים.

יונתן מנדל: במחקר הייתה אפשרות לתלמידים לדבר ולהגיד מה הם לומדים, למה הם לומדים, מדוע הם בחרו את זה.

יונתן מנדל: כמו שאתם יכולים לקרוא, אותן הבעיות שאיתן אנחנו צריכים להתמודד עלו גם מהתלמידים: למה אנחנו לומדים רק ערבית ספרותית?

יונתן מנדל: למה אנחנו לא יכולים לתקשר?

יונתן מנדל: זה מתסכל שאנחנו לומדים את השפה הזאת אבל אנחנו לא יכולים לדבר בה; למה מעודדים אותנו ללמוד את זה רק כדי ללכת לחיל המודיעין?

יונתן מנדל: למה לא מעודדים אותנו לעשות עם הערבית שפה אחרת?

יונתן מנדל: איך יכול להיות שאין עוד מוטיבציות מלבד ללכת ל-8200?

יונתן מנדל: כל הדברים האלה עולים בחלק השני של הדוח, שלפי דעתי הוא חשוב, כי בדרך כלל אנחנו מדברים על הערבית דרך חוקרים וחוקרות ודרך מחקרים אקדמיים, וכאן זאת הזדמנות לשמוע את הצרכנים עצמם – את התלמידים.

יונתן מנדל: הדבר השלישי, ובזה אסיים, הוא עקרונות יסוד להוראת הערבית.

יונתן מנדל: אנחנו חושבים שהדרך שבה מתקבלות ההחלטות כרגע – זה אומר להוסיף יחידה, להוריד יחידה, להוסיף שעה, להוריד שעה – לא באמת תצליח להוציא את הקרון הזה של הערבית מהבוץ ולשים אותו על המסילה הנכונה.

יונתן מנדל: על מנת ללמד את הערבית כשפה שהיא חיה, שהיא דינמית, שפה אזרחית, באמת שפה שהיא גשר ולא איזה משהו שרק נמצא בכותרת, יש לעשות מעשה מחודש.

יונתן מנדל: צריך לעשות רפורמה בהוראת השפה הערבית, צריך להעז לדבר על כך שהמורים לערבית צריכים לדעת ערבית.

יונתן מנדל: כרגע לבגרות, ראינו, 91% מהמורים שמלמדים לבגרות הם יהודים ישראלים ודווקא שם כמעט אין מורים ערבים.

יונתן מנדל: על מנת ללמד ערבית בצורה אחרת צריך לכלול מפגשים בין תלמידים יהודים לתלמידים ערבים; על מנת ללמד ערבית בצורה אחרת צריך לקשור בין לימודים ביסודי לחטיבה ולתיכון; צריך לחייב את לימודי הערבית; צריך לדאוג לכך שהערבית, יהיה לה משקל הרבה יותר משמעותי מאשר ללכת לחיל המודיעין.

יונתן מנדל: האוניברסיטה העברית בירושלים עשתה שינוי משמעותי.

יונתן מנדל: לפני שלוש שנים שינו לחלוטין את דרך הוראת הערבית.

יונתן מנדל: באוניברסיטת בן גוריון עשו שינו משמעותי, לפני שלוש שנים שינינו לחלוטין את דרך הוראת הערבית.

יונתן מנדל: הדוח שלנו קורא לעשות שינוי משמעותי.

יונתן מנדל: אוניברסיטאות בחו"ל עשו שינוי משמעותי.

יונתן מנדל: בכל המקומות האלה אמרו שצריך לעשות רפורמה וגם עשו רפורמה, ואני חושב שרק אצלנו אנחנו רואים טלאי על טלאי, וזה לא יעבוד.

יונתן מנדל: אנחנו קוראים, גם בדוח וגם מהבמה הזאת, לחשוב מחדש את הוראת הערבית כך שהיא באמת תביא לתוצאות חדשות וטובות.

יונתן מנדל: חברתי הילה תוכל לדבר יותר על הניסיון של יוזמות אברהם בנושא הזה.

הילה אלוני אוחיון: שלום, תודה ליושבת-ראש הוועדה שרן השכל על הדיון החשוב הזה.

הילה אלוני אוחיון: אני מקווה שנראה עוד הרבה דיונים בנושאים האלה ובנושא של חינוך לחיים משותפים, שזה הנושא, אולי, הכי אקוטי שצריך לקדם, לדעתי, במערכת החינוך.

הילה אלוני אוחיון: תודה גם לחבר הכנסת איימן עודה שיזם את היום המיוחד הזה.

הילה אלוני אוחיון: כמו שנאמר בתחילת הדיון, השפה הערבית היא גשר בין תרבויות, אבל צריך שיידעו את זה וכרגע אנחנו יודעים שרק 1.6% מבוגרי מערכת החינוך מסוגלים לתקשר תקשורת בסיסית בערבית.

הילה אלוני אוחיון: ביוזמות אברהם זיהינו את הבעיה הזאת כבר לפני די הרבה שנים ולריק הזה – שמשרד החינוך לא נתן מענה רחב – נכנסנו והפעלנו את תוכנית יא סלאם, שפיתחנו כתוכנית של לימודי שפה דבורה בבתי ספר יסודיים בידי מורות ערביות – שזה דגש מאוד חשוב – כי אנחנו מאמינים שהוראת השפה הערבית צריכה להיות על ידי מורות ומורים ערבים שזו שפת אימם, וזה גם עוזר מאוד לתלמידים לאהוב את השפה, להתחבר לתרבות, להתחבר לכל המקצוע החשוב הזה.

הילה אלוני אוחיון: התוכנית הזאת הופעלה בין השנים 2005 ל-2017 בכ-200 בתי ספר, בעיקר במחוז צפון ומחוז חיפה, שהם מחוזות שמאוד מחויבים לנושא הזה ואנחנו רואים את זה גם בהיבטים אחרים.

הילה אלוני אוחיון: היא לוותה בשני מחקרי הערכה, שהדגימו והוכיחו שהתוכנית הזאת אפקטיבית, שהיא מצליחה להקנות את השפה, שידיעת השפה השתפרה, שזה יעיל ומושך והתלמידים אוהבים את זה, וגם שזה עוזר בהפחתת סטריאוטיפים ופותח את הרעיון שנחיה פה יחד, יהודים וערבים.

הילה אלוני אוחיון: במשך למעלה מעשור התוכנית הזאת עבדה ומשרד החינוך אמר כאן, בוועדת החינוך: אנחנו לוקחים את זה ומרחיבים את זה – וזה הוזכר גם בדוח של הממ"מ שיצא אתמול – אבל כפי שלמדנו מהדוח, זה לא באמת מה שקרה.

הילה אלוני אוחיון: אחד הדברים שמשרד החינוך עשה באותה שלב – פיתחנו ספר יחד עם מכון מרחבים, שהייתה לו תוכנית דומה אבל קטנה יותר, של כ-40 בתי ספר באותה תקופה.

הילה אלוני אוחיון: ממה שאנחנו יודעים, הוא נלמד בכ-80 בתי ספר מתוך אותם 191 בתי ספר שלומדים ערבית ביסודי רגע.

הילה אלוני אוחיון: אבל זה מעט מדי, זה פשוט מעט מדי.

הילה אלוני אוחיון: השיטה הזאת עובדת, היא קיימת, היא צריכה להיות מורחבת ואנחנו קוראים למשרד החינוך לקחת את הנושא הזה ולהרחיב את זה לכל בתי הספר היסודיים.

הילה אלוני אוחיון: בסופו של דבר צריך להגיע למצב של למידה מהיסודי עד י"ב, שתהיה חובה של הוראת ערבית ושזו תהיה ערבית כשפת שיחה.

הילה אלוני אוחיון: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: נשמח לשמוע גם ממשרד החינוך מאוחר יותר לעניין אותה תוכנית, האם היא אומצה או לא יושמה.

שרן השכל: אומר בסוגריים שאני נמצאת בניגוד עניינים בעניין הזה משום שדודה שלי, עמליה השכל, היא מורה ללשון הערבית וגם כתבה מספר ספרי לימוד.

איימן עודה: ואת הצבעת בעד חוק הלאום שיפגע בשפה הערבית.

שרן השכל: הוא לא פגע, הוא נתן לה מעמד שווה.

שרן השכל: צר לי שאתה רואה את זה כך אבל שים לב שלא השתנה שום דבר, זה אפילו יותר.

שרן השכל: נראה לי שהשבוע אפילו הלכת עם שרת התחבורה לתקן שילוט.

שרן השכל: לא הייתה שום פגיעה ולא היה שום הבדל בין מה שהיה לפני חוק הלאום לבין מה שיש עכשיו.

איימן עודה: אז שיישאר כמו שהיה.

שרן השכל: אבל היה אותו דבר.

איימן עודה: שיישאר.

שרן השכל: חוק הלאום דיבר על ערכים אחרים – על העקרונות, על התרבות, על הזכויות התרבותיות של העם היהודי כאן.

שרן השכל: ברור שיש פה סוג של קונפליקט בינינו, אבל מבחינת השפה הערבית – כתוב, יש לה מקום והיא שפה רשמית ויש לוודא שהיא לא נפגעת מחוק הלאום, וזה גם כתוב בחקיקה.

שרן השכל: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לנשיא האקדמיה ללשון הערבית, פרופ' מוסטפה כבהה שנמצא איתנו בזום.

שרן השכל: שלום, צהריים טובים.

מוסטפא כבהא: שלום לכולם.

מוסטפא כבהא: אני מברך על היוזמה הזאת, אני חושב שהיא יוזמה מאוד מבורכת, מאוד חשובה ואני גם שמח על ההסכמה מקיר לקיר שהמצב של לימודי השפה הערבית הוא מצב שטעון שיפור.

מוסטפא כבהא: שמענו בוועדות אחרות על הופעתה של השפה הערבית במרחב הציבורי וגם את הדגש שכל קודמיי שמו על העניין של שיפור מצב לימודי השפה הערבית בקרב אוכלוסיית הרוב היהודי.

מוסטפא כבהא: אני מברך על זה, מדגיש את החשיבות וחושב שצריך רפורמה, כמו שד"ר מנדל אמר בדבריו.

מוסטפא כבהא: גם באוניברסיטה הפתוחה, יוני, המצב עובר רפורמה מרחיקת לכת ואני מקווה ששאר האוניברסיטאות ילכו בעקבות האוניברסיטאות שעושות את זה.

מוסטפא כבהא: דבר שלא שמעתי עליו הרבה, ואני חושב שזה מן הראוי, הוא לימודי הערבית בקרב תלמידים ערבים.

מוסטפא כבהא: הלימודים האלה, גם הם טעונים שיפור ניכר, שחרור התוכניות מפיקוח הדוק ומתן הזדמנות לתלמיד הערבי ללמוד את מיטב הדברים של השפה שלו, של התרבות שלו, בלי סייגים תחת תכתיבים אידיאולוגיים.

מוסטפא כבהא: הדבר הזה לא קיים היום וזה צריך לעבור הליך של רפורמה, בצורה שיכבד את השפה, יכבד את הזכות של התלמידים הערבים ללמוד את שפתם וגם יוביל לדו-שיח עשיר ופורה בין כל התרבויות.

מוסטפא כבהא: כפי שסגן שרת התרבות אמר, השפה הערבית היא שפת אימם של אחוז גבוה מאוד מיוצאי המדינות הערביות שבאו לכאן, ולכן זה גם צריך להיות חלק מהפנייה למרחב, צריך להיות חלק מהשכונה – כפי שאמר אחד הדוברים הקודמים דיבר – והרחק משיקולים אידיאולוגיים.

מוסטפא כבהא: לימודי השפה הערבית צריכים להיות ברמה שתכבד את השפה, תכבד את דובריה ותכבד את כל הפן התרבותי במדינה.

מוסטפא כבהא: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה להעלות את ד"ר שרף חסאן, יו"ר ועדת המעקב לחינוך הערבי.

שרן השכל: הדיון נקבע בדקה ה-90, אחרי שהיה לנו לו"ז מאוד עמוס והוא נקבע ל-45 דקות.

שרן השכל: התחלנו באיחור ויש לנו מספר דוברים.

שרן השכל: אני חושבת שהדיון הזה מאוד חשוב, גם ארצה לערוך דיון המשך, אבל בגלל שיש לי מחויבויות קודמות, אאלץ לבקש מחבר הכנסת אלון טל להמשיך לנהל את הדיון.

שרן השכל: אם היית חבר ועדה, איימן, היית יכול להחליף אותי אבל, לצערי, עדיין לא.

שרן השכל: לכן אלון טל, שהנושא מאוד קרוב לליבו ויצר אתי קשר גם בשבוע האחרון, יבוא להמשיך לנהל את הדיון.

איימן עודה: חשוב לנו שתחשבי ברצינות על הקמת ועדת משנה לחיזוק השפה הערבית.

שרן השכל: הוספתי את זה לדברי הסיכום, שאלון יקריא.

שרן השכל: ד"ר שרף חסאן, בבקשה.

שרן השכל: לרשותך גם כן שתיים-שלוש דקות.

שרף חסאן: מרחבא, שלום, תודה רבה על ההזמנה.

שרף חסאן: הנושא של השפה הערבית בתוכניות לימוד מאוד חשוב לגבי החברה היהודית אבל גם לגבי החברה הערבית.

שרף חסאן: השפה הערבית היא שפת האם של התלמידים בחברה הערבית ולכן חשוב מאוד לבסס את השפה הזאת בקרב בתלמידים.

שרף חסאן: לצערי, המצב מבחינת התלמידים, אם אנחנו לומדים את ההישגים, הוא בעייתי.

שרף חסאן: היום מדובר הרבה על השפה העברית בקרב ערבית, אבל האמת היא שהבעיה העיקרית היא להתגבר על הבעיות הקשורות להוראת השפה הערבית, הקשיים המיוחדים בהוראת השפה הערבית בגלל הייחודיות של השפה, אבל חשוב לנו להדגיש גם שהיחס לשפה הערבית לא צריך להיות רק במסגרת ההיבט של בניית תוכניות לימודים לבחינות הבין-לאומיות ולהיבט האינסטרומנטלי של שוק העבודה, אלא צריך גם להתייחס לשפה הערבית כמרכיב משמעותי בתרבות, בהיסטוריה, בזהות הלאומית, החברתית, התרבותית והדתית של החברה הערבית.

שרף חסאן: זו הדרך בכדי שהילדים יתחברו יותר לשפה הערבית ויאהבו את השפה שלהם ולא ללמד את השפה רק ככלי אינסטרומנטלי בכדי להתמודד עם טקסטים שבאים בבחינות שונות.

שרף חסאן: צריך לשנות גישה, וחשוב לנו שהילדים שלנו ילמדו את הספרות הפלסטינית, הספרות של המשוררים הפלסטיניים.

שרף חסאן: זה חשוב בהקשר של הילדים בחברה הערבית, אבל זה גם חשוב בהקשר של החברה היהודית – להכיר את התרבות העשירה של החברה הערבית, של החברה הפלסטינית באופן מיוחד.

שרף חסאן: זה יכול להיות באמת כלי לבניית חיים משותפים אמיתיים – ללמוד את הנרטיבים השונים, וזה יכול לפתוח אפשרויות שונות של דיאלוג ושל תיקון ושינוי בחברה באופן שיבנה חברה מבוססת שוויון מלא, שלום וצדק חברתי.

אלון טל: אי-אפשר שלא להסכים עם הדברים שלך.

אלון טל: יש לנו הרבה דברים שרוצים לדבר, אבל אני חושב שרוח הדברים שלך היא בדיוק הרוח שצריכה לצאת מהדיון הנוכחי.

אלון טל: תודה רבה לך.

אלון טל: אני רוצה לתת הזדמנות למשרד החינוך, מנהל אגף השפות משה זעפרני שנמצא בזום.

אלון טל: איך משרד החינוך רואה את זה?

אלון טל: תתייחס לשאלות לגבי אסטרטגיית השיווק כדי לשפר את המצב ששמענו, של דעיכה ונסיגה בהתגייסות של תלמידים יהודים ללמוד ערבית.

אלון טל: תודה רבה.

משה גפני: סלאם עליכום.

משה גפני: כמי ששפת אימו ערבית, אני רוצה להגיד לכם שהשפה הערבית, בעיניי ובעיני משרד החינוך, היא מאוד חשובה.

משה גפני: אני לא חשוד בזה שהשפה הערבית לא חשובה בעיניי, וכנ"ל בעיני המשרד.

משה גפני: לנו מאוד חשוב לקדם את השפה הערבית ואת השפה העברית בקרב שתי האוכלוסיות, גם היהודים וגם הערבים.

משה גפני: כולנו חיים במרחב אחד וחשוב לנו שיהודים ידברו ערבית וערבים ידברו עברית.

משה גפני: אנחנו פועלים לחזק את שתי שפות האם כשפות ראשונות וכשפות שניות.

משה גפני: לצורך העניין בשנים האחרונות שינינו את כל תפיסת העולם.

משה גפני: בהתחלה הייתה תפיסה שאומרת שאנחנו לומדים כדי להגיע לאוניברסיטה.

משה גפני: הייתה תפיסה פעם להגיע לצבא, אבל מזמן ירדנו מזה, אני מתפלא שזה חוזר על עצמו, למרות שאפשר לבדוק - - -

אלון טל: אני מדבר בשם שלוש בנות שסיימו תיכון לא מזמן.

אלון טל: זה המסר שהן קיבלו.

משה גפני: יחידות ההוראה שבנינו בכלל לא מדברות על השפה כשפה צבאית או כשפה מדינית.

משה גפני: כל הפנים שלנו הן לדבר בשפה הערבית, אנחנו רוצים שכל תלמיד שיוצא ממערכת החינוך יוכל לדבר.

משה גפני: לצורך העניין התאמנו את תוכניות הלימודים אחת לשנייה כך שיהיה רצף למידה, שהתלמיד יידע לשייט בין השפה הספרותית לשפה המדוברת.

משה גפני: הדבר השני שעשינו: הכנו חומרי למידה, שכל מורה יוכל להשתמש בהם גם אם הוא מורה שלא למד לדבר ערבית באקדמיה.

משה גפני: הכשרנו אותם, במשך מספר שנים אנחנו מקיימים קורסים לשפה מדוברת כדי שמורים ידברו ערבית בכיתות.

אלון טל: מניסיונכם, האם מורים ומורות ששפת אימם היא ערבית הם יותר אפקטיביים כמורים או שמא אין הבדל אם שפת האם של המורה או המורָה היא ערבית?

אלון טל: מהניסיון האמפירי שלכם.

משה גפני: בהחלט ,מורה ששפת אימו ערבית, חשוב שיהיה במערכת.

אלון טל: אבל זאת לא השאלה שלי.

אלון טל: שאלתי מבחניה פדגוגית, אתם אמורים לעקוב.

משה גפני: אני עונה.

משה גפני: הם יכולים להגיע לתלמידים, הם יכולים לקדם.

משה גפני: שפה היא תרבות, ודרכם אפשר להגיע לשמוע שפה, גם להבין שפה וגם להכיר את התרבות ולפתוח עולם בפניהם.

משה גפני: הבעיה היחידה היא שלא כל המורים מסכימים להגיע – אלה שיש להם תעודות הוראה – וללמד בבתי ספר יהודיים.

משה גפני: יש שילוב בין-תרבותי שאנחנו עובדים עליו עם המורים האלה כדי שישתלבו בבתי הספר היהודיים.

משה גפני: חשוב לנו מאוד שיהיו מורים טובים, ויש בקרב האוכלוסייה הערבית הרבה מאוד מורים טובים שיכולים לקדם את לימוד השפה הערבית.

משה גפני: בנוסף, אנחנו גם על הכנת חומרים, גם על שינוי תוכניות לימודים, גם על שיפור אוצר המילים.

משה גפני: כבר אמר יוני מנדל, זה כתוב בדוח, אנחנו הולכים לעשות את מה שעשינו באנגלית.

משה גפני: כדי לקדם את השפה הדבורה באנגלית עשינו פיילוט מספר שנים וקבענו יחידה ממוחשבת לבגרות, שכל תלמיד חייב לעבור אותה.

משה גפני: את אותו תהליך אנחנו עושים עם עברית לערבים ועם ערבית ליהודים.

משה גפני: הפיילוט בעברית לערבים התחיל השנה ובשנה הבאה כל התלמידים ייבחנו אל מול מחשב.

משה גפני: בשנה הבאה יתחיל אותו פיילוט בערבית וכל התלמידים יהיו חייבים להיבחן ביחידה מדוברת בערבית.

משה גפני: עם הזמן נרחיב את השפה המדוברת.

משה גפני: אנחנו משתוקקים שלא רק אנחנו נדחף לזה אלא שגם הציבור ידחוף לזה, שגם באקדמיה יתחילו לדבר ערבית ולא ילמדו ערבית בעברית.

אלון טל: אני רוצה בכל זאת להקשות עליך קצת ולשאול.

אלון טל: לפי המגמות ששמענו בדוח הממ"מ אנחנו בנסיגה.

אלון טל: תיכף נשמע מעוד נציג של משרד החינוך, אבל רציתי לדעת מה אתם עושים, אם כולנו מסכימים שזאת מטרה חברתית ראויה, כדי לעודד יותר תלמידי תיכון להתמחות בערבית ובכלל לחזק את זה בשכבות הנמוכות יותר?

משה גפני: נתנו שעות לכל בית ספר שרצה ללמד ערבית.

משה גפני: בדוח נאמר שיש רק שעה אחת צבועה; לא, מנהל בית הספר נתן שעתיים והוספנו לו שעה שלישית בחטיבות הביניים כדי שילמד ערבית.

משה גפני: הוא קיבל את זה באופן אוטומטי, הוא לא היה צריך לבקש מאתנו רשות.

משה גפני: כל מי שלימד שעתיים קיבל שעה שלישית.

משה גפני: הדבר השני שאני רוצה להפנות אליו את תשומת ליבכם, בחטיבות הביניים נאמר ששליש לא מלמדים, אבל חלק מהשליש הזה הוא בתי ספר לחינוך מיוחד, שם לא מלמדים ערבית.

אלון טל: בוא נהיה ישרים פה.

אלון טל: איזה אחוז מחטיבות הביניים לומדים אנגלית ואיזה ערבית?

אלון טל: זה יכול לתת לנו תמונה.

אלון טל: אני מניח שבחינוך המיוחד לא לומדים גם אנגלית, אז - - -

משה גפני: אנגלית לומדים כחובה מהיסודי, מכיתה ג' עד י"ב.

אלון טל: השאלה המקבילה: איזה אחוז מהסטודנטים בחברה הערבית לומדים עברית, ומתי?

אלון טל: דיברנו פה על איזושהי סימטריה, שהיא השאיפה של כולנו.

משה גפני: לימודי העברית לתלמידים ערבים מתחילים מכיתה א' עד י"ב.

משה גפני: הלוואי שהיו נותנים לנו תקציבים ועושים את אותו דבר, נשמח מאוד להקבלה הזאת.

אלון טל: זאת אמירה שנרשום לעצמנו כי אני חושב שאתה צריך לקבל את החיזוק הזה.

אלון טל: אני מתנצל, יש עוד נציגה ממשרד החינוך ורציתי לה אפשרות לדבר.

אלון טל: ראויה בורבארה, בבקשה.

אלון טל: אחר כך נשמע כמה נציגים מהחברה האזרחית ונתכנס לסיום.

ראויה בורבארה: מרחבא.

אלון טל: מרחבתיין.

איימן עודה: אהלן וסהלן.

ראויה בורבארה: אדבר על הוראת הערבית בבתי ספר דוברי עברית.

ראויה בורבארה: אדבר בשני מישורים – גם ההצלחות וגם הכישלונות.

ראויה בורבארה: מבחינת ההצלחות, השפה הערבית כבר יותר משלוש שנים לא מהווה מכשול בפני התלמיד הערבי לקבל זכאות לבגרות.

ראויה בורבארה: לפני כמה שנים השפה הערבית היוותה מכשול בפני התלמיד הערבי לקבל זכאות לבגרות, אבל אנחנו כבר בפיצול - - -

איימן עודה: למה היוותה מכשול?

ראויה בורבארה: כי רוב התלמידים היו נכשלים.

ראויה בורבארה: מי שלא מקבל ציון 55 נכשל ולא מקבל זכאות לבגרות.

ראויה בורבארה: היום המצב השתנה כי שינינו את תוכניות הלימודים בכל הגילים.

ראויה בורבארה: פיצלנו את שאלון הספרות ושאלון הלשון, שינינו את מבנה בגרות הלשון, אז עכשיו יש לנו תוצאות יותר טובות.

ראויה בורבארה: מה עוד שמי שנכשל בחורף עושה את הבחינה שוב בקיץ, יש גם מועד א', גם מועד ב' ויש הרבה בחירה – ה-30–70 וההערכה הפנימית.

ראויה בורבארה: עכשיו יש יותר הזדמנות לתלמיד הערבי להצליח.

ראויה בורבארה: למרות הכול, גם בבחינות הארציות, בחינות המיצ"ב, שהיו לכיתות ה' ו-ח' היו לנו הצלחות.

ראויה בורבארה: איפה הכישלונות?

ראויה בורבארה: גילינו את הכישלונות שלנו בבחינות הבין-לאומיות, כאשר הפער בין התלמיד הערבי לבין התלמיד היהודי עמד על 100 נקודות מסולם ה-600.

ראויה בורבארה: זאת אומרת, שלוש שנות לימוד פער בין התלמיד הערבי לתלמיד היהודי באוריינות לשונית.

ראויה בורבארה: זה דבר שחייבים לעבוד עליו.

ראויה בורבארה: במרץ השנה אנחנו ניגשים עוד פעם לבחינת ה-PISA לכיתות ט' ו-י' ואנחנו מקווים שנצליח, אבל אני לא יודעת אם נצליח או שנלך אחורה, כי יש לנו גם את פער הקורונה של שנתיים.

ראויה בורבארה: כל הפער שהיה לנו עם פער הקורונה, אנחנו מאוד מאוד אחורה בבחינות הבין-לאומיות באוריינות הלשונית.

ראויה בורבארה: למה זה קורה?

ראויה בורבארה: כי כאשר למורה יש הישגים נדרשים בתוכנית הלימודים והיא יודעת מה ללמד, היא דבקה במטרה ושם התלמידים שלנו מצליחים.

ראויה בורבארה: כאשר אנחנו הולכים לבחינות הבין-לאומיות, אין שם הישגים נדרשים, יש אוריינות לשונית בין-לאומית, אז שם התלמידים שלנו נכשלים.

ראויה בורבארה: מה עשינו?

ראויה בורבארה: פתחנו מחקרים עם לשכת המדען הראשי במשרד, שינינו תוכניות לימודים.

ראויה בורבארה: עכשיו אנחנו עומדים לעדכן עוד פעם את כל תוכניות הלימודים, מגני ילדים עד י"ב.

ראויה בורבארה: יש לנו בעיה רצינית מאוד באיכות המורים, איכות המורים דוברי הערבית בחינוך הערבית.

ראויה בורבארה: פנינו למל"ג, אולי נפנה עוד פעם לשיתוף פעולה עם המל"ג, עם המכללות ועם ראשי החוגים לשפה וספרות ערבית, כי בכל המכללות והאוניברסיטאות בישראל אין חוג ללשון ערבית, יש חוג לשפה וספרות ערבית.

ראויה בורבארה: ליהודים, מי שרוצה ללמוד את השפה העברית, יש לו את החוג לספרות ואת החוג ללשון; בערבית יש חוג אחד שקוראים לו שפה וספרות ערבית.

ראויה בורבארה: לא עשיתי מחקר, אבל הייתי מרצה בחיפה והיום אני מרצה באורנים, ואני אומרת בוודאות ש-90% מהקורסים הנלמדים באוניברסיטאות ובמכללות הם בספרות.

ראויה בורבארה: אז מי מלמד לשון ומאיפה למורים שלנו יש את המיומנויות ללמד לשון?

ראויה בורבארה: המורים שנכנסים למערכת, אנחנו דואגים ללמד אותם דרך ההשתלמויות וימי העיון, עכשיו בנינו קהילות למורים לומדים, מורים מובילים, כי אנחנו רוצים לגשר על הפער הזה.

ראויה בורבארה: יש לנו גם בחינת בקיאות, שאנחנו אחראים עליה, במשרד החינוך, לאלה שנכנסים למכללות ובחינת בקיאות לאלה שייכנסו למערכת, אבל זה עם תוצאות לא כל כך טובות.

ראויה בורבארה: אנחנו עושים את כל המאמצים.

ראויה בורבארה: מפה אני פונה לכל מי שיכול לעזור לנו, לשתף פעולה.

ראויה בורבארה: חייבים לשתף פעולה כי בדוח ה-OECD האחרון שיצא ב-2018 – 79% מהתלמידים הערבים שנבחנו בבחינה הבין-לאומית ידעו לפתור שאלות רק ברמה 1 ו-2 מתוך שש רמות, וזה מאוד קשה.

ראויה בורבארה: אז אני פונה לכל אחד – גם למל"ג, גם למכללות, לראשי החוגים.

אלון טל: אנחנו בוועדה שומעים את הקריאה שלך.

אלון טל: תודה רבה על הדברים החשובים.

אלון טל: חבר הכנסת עודה, בבקשה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, אני רוצה לברך את מנכ"ל הכנסת גיל סגל.

איימן עודה: הוא הוציא עכשיו חוברת רצינית, שיש בה תרגום מעברית לערבית של כל המונחים השגורים פה בכנסת.

איימן עודה: הוא כתב: "היום מציינת הכנסת את יום השפה הערבית בשורה של דיונים.

איימן עודה: לכבוד יום זה הופקה חוברת ובה מושגי היסוד של הפרלמנט הישראלי בשפה העברית והערבית".

איימן עודה: אני רואה פה את החוברת, והיא חוברת רצינית.

איימן עודה: הרבה הערכה למנכ"ל הכנסת.

אלון טל: ואם כבר מדברים, אז אולי תוכל לעזור לי.

אלון טל: המונח הכי חשוב, אולי לפרלמנטר: איך אומרים קיזוז בערבית?

איימן עודה: קיזוז הערבים לא יודעים, אבל אני חיפשתי.

איימן עודה: המילה קשה: מועוואדה.

איימן עודה: מה זה מועוואדה?

איימן עודה: זה עוואד – זה משהו במקום משהו, מישהו במקום מישהו.

איימן עודה: המילה המדויקת היא מועוואדה, אבל לצערי הרב, 999 מתוך 1,000 ערבים לא יידעו את המונח הזה, גם בגלל שלא משתמשים במונחים פרלמנטריים בשפה הערבית בישראל, וגם בגלל שהוא קשה.

איימן עודה: אבל עם הזמן תהיה הנגשה גם למילה הזו.

אלון טל: תודה רבה, חבר הכנסת עודה.

אלון טל: אני רוצה לפנות לגברת סאלי עווד עספור, שעובדת באחת היוזמות החינוכיות החשובות בישראל, שעוסקת בחדשנות בחינוך.

אלון טל: היא מרכזת שם את התוכנית לחברה הערבית.

אלון טל: נשמח לשמוע את הדברים שלך.

אלון טל: בבקשה, סאלי, יש לך שלוש דקות.

סאלי עווד עספור: תודה רבה.

סאלי עווד עספור: קודם כול, אתייחס לשפה הערבית בחברה הערבית.

סאלי עווד עספור: אני מחזקת את הדברים של ד"ר חסאן ופרופ' מוסטפה, המצב בחברה הערבית בשפה הערבית הוא אתגר כשלעצמו.

סאלי עווד עספור: מי שטוען שמי שמדבר את השפה הערבית יודע את השפה, זו טעות גדולה.

סאלי עווד עספור: הנה, אני דוגמה.

סאלי עווד עספור: הייתי לקראת תואר שלישי, ואם אני צריכה לכתוב מכתב בערבית זה צריך לעבור עריכה, מה שאני לא צריכה בשפה העברית.

איימן עודה: סאלי, איפה את לומדת?

סאלי עווד עספור: סיימתי את הלימודים שלי מזמן, באוניברסיטה העברית.

סאלי עווד עספור: זאת אומרת, יש בעיה קריטית בהוראה ובדרכי ההוראה בשפה הערבית.

סאלי עווד עספור: משרד החינוך שם דגש מאוד רציני על חטיבת הביניים, על מדד נשירה על תוצאות בבגרות.

סאלי עווד עספור: אותי זה לא מרגיע שהערבית היא כבר לא חסם לבגרות כי אני רואה את השפה מעבר לכלי תקשורתי.

סאלי עווד עספור: השפה היא תרבות, השפה היא זהות, השפה זה מחשבה – עומק המחשבה שלנו היא כעומק השפה שלנו.

סאלי עווד עספור: כל עוד לא נצליח ללמד את הילדים הקטנים ביסודי את השפה בדרך הנכונה, בדרך עמוקה, לא נגיע לתוצאות ראויות.

סאלי עווד עספור: אנחנו רואים הרבה קשיים.

סאלי עווד עספור: ליוויתי מנהלים חדשים ומנהלים במערכת החינוך, אחד האתגרים הכי משמעותיים בבתי הספר היסודיים הוא רכישת הקריאה והכתיבה בשפה הערבית, כי מלמדים אותה כתוכנית לימוד וההנחה היא שהילד מכיר את השפה מהבית ואני מוסיף לו עוד תוכנית לימודים, וזה לא עובד.

אלון טל: האם יש מדינה במזרח התיכון שאת יכולה להצביע עליה שיש לה תוכנית לימוד ייחודית שאפשר ללמוד ממנה?

סאלי עווד עספור: אני יכולה להתייחס לתוכנית שלנו, שהיא תוכנית שפותחה קודם כול לחברה היהודית.

אלון טל: אולי תציגי את המוסד שאת מייצגת.

סאלי עווד עספור: המרכז הישראלי לחדשנות בחינוך, שפועל לשיפור והטמעה של אוריינות שפה כמינוף תרבות בית-ספרית.

סאלי עווד עספור: אנחנו מאמינים שהילד ביסודי, ככל שהוא מכיר לעומק את השפה ואת התרבות יהיה מסוגל לקבל את התרבות של האחר, יהיה מסוגל להשתלב יותר בחברה, יהיה מסוגל גם ללמוד ולהשלים את חטיבת הביניים והתיכון והסיכויים שלו לנשירה יהיו נמוכים.

סאלי עווד עספור: ההשקעה היא בתוכניות מניעתיות.

סאלי עווד עספור: אני קוראת למשרד החינוך להתחיל להשקיע בתוכנית הליבה הפדגוגית בבתי הספר היסודיים.

סאלי עווד עספור: במקום לחכות עד שנראה שבוגרי בתי הספר היסודיים שחלקם – ולא מעט אחוזים – מסיימים את היסודי אנאלפביתיים, יש לנו תוכנית שכבר פועלת, שכבר יש לה תוצאות.

סאלי עווד עספור: היא פועלת בחברה היהודית מקצרין עד אשקלון, בחברה הערבית היא פועלת בכמה בתי ספר בינתיים.

סאלי עווד עספור: אני קוראת למשרד החינוך לנצל את התקציבים של 550 ולשלב תוכניות פדגוגיות שגם מתייחסות לליווי מקצועי של המורות, שד"ר ראוויה ציינה את הקושי הזה.

סאלי עווד עספור: אנחנו יודעים שלא נוכל להחליף מורים, אבל יש לנו תוכנית לתמוך במורים הקיימים, ללמד אותנו באופן הדרגתי ויעיל ויש לנו תוצאות די מדהימות.

אלון טל: שאלה אחרונה: האם את רואה אתגר מיוחד לתלמידי ישראל לעומת המדינות השכנות?

אלון טל: שכן הם צריכים ללמוד עוד שתי שפות לפחות במקביל לשפת אימם – עברית.

סאלי עווד עספור: חד-משמעית כן, כי הילדים שלנו גם לא חשופים לשפה הפורמלית בכלל.

סאלי עווד עספור: הם חשופים לשפה היום-יומית, שזה שתי שפות שונות – לזה קוראים דיגלוסיה.

סאלי עווד עספור: השפה הערבית היא שתי שפות: שפה שאנחנו מדברים בה ביום-יום שלנו, שהיא שונה לגמרי מהשפה הפורמלית.

אלון טל: אל-ג'זירה זה לא שפה פורמלית?

סאלי עווד עספור: היא כן, אבל כמה מהתלמידים שלנו צופים באל-ג'זירה?

סאלי עווד עספור: הם חשופים יותר לחדשות בישראל, שהן בעברית, יותר חשופים לסרטים באנגלית ואין שום חשיפה.

סאלי עווד עספור: אם אתה מסתובב במדינה כמעט אין לך חשיפה לשפה הפורמלית הספרותית במדינה, זה עוד יותר מקשה.

סאלי עווד עספור: כדי להעשיר את שפת האם צריך להעשיר את הסביבה השפתית, שזה מה שאנחנו עושים בתוך הכיתות.

סאלי עווד עספור: הכיתות אצלנו מאוד עשירות מבחינת שפה ואנחנו דואגים גם שהמורות ילמדו בשפה הפורמלית, שזה לא מובן מאליו.

סאלי עווד עספור: כשאני אומרת שהמורה ללמד בשפה הפורמלית, היא צריכה לעשות מין סוויץ', כמו לעבור לאנגלית או לעברית.

אלון טל: או לאנגלית שייקספירית.

אלון טל: אני מודה לך מאוד, אני פשוט נאלץ לעבור לדובר הבא.

אלון טל: עורך הדין דניאל דותן, מנכ"ל מדרסה, בזום.

אלון טל: אדוני, אני חייב לצמצם אותך לשתי דקות.

אלון טל: רק את העיקר בבקשה.

דניאל דותן: מרחבא לג'מיע, שלום לכולם.

דניאל דותן: תודה רבה על היוזמה, ההזמנה והדיון החשוב.

דניאל דותן: אני מנכ"ל ומייסד שותף של מדרסה.

דניאל דותן: למי שלא מכיר, אנחנו ארגון חברתי שמשלב בית ספר מקוון חינמי.

דניאל דותן: רשומים ולומדים אצלנו מעל 100,000 ישראלים היום.

דניאל דותן: זה ערוץ תוכן שמביא תכנים לימודיים חדשניים למאות אלפי עוקבים וצופים כל חודש דרך רשתות חברתיות, פינות בתקשורת ופרוייקטים חינוכיים ושיתופי פעולה בכל המגזרים ברחבי הארץ, כולל תוכנית חדשה ומיוחדת שכבר עובדת בעשרות בתי ספר יסודיים בירושלים וברחבי הארץ.

אלון טל: עכשיו תגיד לוועדת החינוך מה אתה רוצה מאיתנו ביום חגיגי זה.

אלון טל: איך נוכל לחזק את העבודה שלך?

אלון טל: יש לך דקה.

דניאל דותן: מה שחשוב לי להביא לדיון הזה, רק להוסיף מול כל המציאות המורכבת שעולה כאן את הציבור, את השטח.

דניאל דותן: השטח בוער, במובן הטוב של המילה.

דניאל דותן: זו לא רק התמיכה הפסיבית בלימודי ערבית, כמו שמספר לנו המסמך של מרכז המחקר, יש בישראל היום מומנטום חברתי ולימודי אדיר.

דניאל דותן: הציבור היהודי לוקח אחריות במידה רבה ולומד, ואנחנו חיים את זה ביום-יום.

דניאל דותן: הקהילה של מדרסה, כאמור, מונה היום 100,000 אנשים – גברים, נשים, דתיים, חילוניים, ימנים ושמאלנים, בתל אביב, בירושלים, ביהודה ושומרון, בכל פינה.

אלון טל: אני שמח על תשדיר השירות.

אלון טל: שאלתי אם אתם צריכים משהו מאיתנו.

דניאל דותן: זה לא תשדיר שירות.

דניאל דותן: אני רוצה להגיד שבסופו של דבר אנחנו בדיון בכנסת ויש מוטיבציה לאנשים, אבל הציבור אומר משהו.

דניאל דותן: אני תלמיד בעצמי, וכשאני בא ללמוד ערבית וכל כך הרבה אנשים במקביל באים ללמוד ערבית בגיל מאוחר, שזה קשה יותר ברמה הקוגניטיבית, כשקשה יותר לשלב את זה בחיים, הם אומרים למקבלי ההחלטות – לכם, למשרד החינוך, לחברי הכנסת: אנחנו רוצים שתלמדו את הילדים שלנו.

דניאל דותן: אנחנו מרגישים פספוס שלא לימדתם אותנו לתקשר בערבית באמת, להכיר את השפה והתרבות בגיל הנכון, בגיל המתאים.

אלון טל: הנקודה ברורה.

אלון טל: תודה רבה לך על ההשתתפות היום.

אלון טל: יש עוד כמה דברים, אבל יש לי חובה נעימה להציג את פרופ' אייל זיסר שנמצא איתנו בזום.

אלון טל: כתוב פה שהוא יושב-ראש ועדת המקצוע של הערבית למגזר היהודי, אבל אני מכיר אותו בתור סגן הרקטור המלומד של אוניברסיטת תל אביב.

אלון טל: לכבוד, אדוני, שהצטרפת לדיון שלנו.

אלון טל: נשמע את המסר שלך ביום כזה ומה היית מצפה ממשרד החינוך ומוועדת החינוך בהקשר הנוכחי.

אלון טל: בבקשה, פרופ' זיסר, יש לך שלוש דקות.

אייל זיסר: אני חושב שבשנים האחרונות יש גם יותר מודעות ויש גם יותר שיתוף פעולה בין גופים.

אייל זיסר: אני מרגיש, למרות שהדברים אולי קצת עלו בדיון, שזו לא חברה אזרחית למול משרד החינוך אלא כולם מבינים את האתגר.

אייל זיסר: אני חושב שזה דיון שהוא מאוד מעמיק ויסודי.

אייל זיסר: דיברו כאן על לימודי האנגלית, שאותם ילד מתחיל בכיתה ב' ביסודי ולומד בצורה רציפה, לפעמים חמש שעות בשבוע, עד כיתה י"ב.

אייל זיסר: לעומת זאת, לימוד הערבית בבית ספר יסודי הוא דבר אחד, אין לו המשך כי בחטיבות הביניים מתחילים משהו אחר ובכיתה י"א-י"ב.

אייל זיסר: כלומר, אין כאן רציפות.

אייל זיסר: הרציפות היא שאלה של השקעה והקצאת משאבים בהיקף מאוד משמעותי.

אייל זיסר: המגמה של העצמת בתי הספר והעצמת השטח, פירושו של דבר פגיעה בערבית כי השטח רוצה תיאטרון, אמנות, השטח רוצה מדעי מחשב.

אייל זיסר: אני חושב שיש לנו כאן שעת רצון, גם במשרד החינוך וגם בכנסת היום, ואני חושב שצריך לעשות תוכנית פעולה שהשורה התחתונה שלה היא משאבים.

אלון טל: אנחנו מפנימים את זה.

אלון טל: תיכף אקרא את מסקנות הוועדה.

אלון טל: יש עוד משהו, כי אומרים שאני חייב לסיים תוך דקה?

אייל זיסר: לא לא.

אלון טל: אז אני מודה לך, פרופ' זיסר.

אלון טל: יש לנו עוד שני דוברים.

אלון טל: אני שמח להזמין את שי אילן, מנכ"ל ציוני דרך מתוכנית מעיין המדבר.

אלון טל: יש לך ממש דקה, אבל היה לי חשוב, בתור בוגר של מדיניות ציבורית, לתת לך את הפרוטקציה שמגיעה לך.

אלון טל: בבקשה.

שי אילן: תודה רבה ליושב-ראש חבר הכנסת אלון טל, תודה רבה גם לחבר הכנסת עודה על קיום הדיון.

שי אילן: אגע בעיקר.

שי אילן: בדיון הזה אני רוצה לייצג דווקא את החבר'ה הצעירים, שהם לא בתוך מערכת החינוך של בתי הספר.

שי אילן: תמיד בדיון על השפה הערבית מתדיינים על בתי הספר – כמה צריך ללמד בבתי הספר, כמה צריך לצמצם את הפערים בגיל צעיר ללימוד השפה הערבית.

שי אילן: כל זה נכון, אבל יש עוד הרבה מאוד אנשים וציבור בישראל, שהוא צעיר, שהוא במערכות הלימוד של ההשכלה הגבוהה, וגם הוא רוצה ללמוד ערבית, לדעת ערבית ולצמצם את הפערים.

שי אילן: כמו שהצגת אותי, אני מנכ"ל של עמותת ציוני דרך.

שי אילן: אנחנו פועלים כדי לקרב בין קהילות שונות בחברה הישראלית, וכחלק מזה אנחנו מפעילים את תוכנית מעיין במדבר, תוכנית ארצית שבה חברים היום 850 סטודנטים כמעט בכל מוסדות הלימוד בארץ – ממש היום בבוקר התווסף המוסד ה-20.

שי אילן: הם נפגשים אחד עם השני על בסיס לימוד שפה – זה מלמד את חברו עברית, זה מלמד את חברו ערבית, ועל בסיס לימוד השפה הזה יוצרים קשר טוב יותר, גם חברי וגם הגנה.

שי אילן: אגיד משהו שידהים את כולם: ברגע שיודעים את השפה זה נותן יכולת תקשורת טובה יותר לשני הצדדים.

שי אילן: רמות הביקוש מדהימות.

שי אילן: אני בסך הכול חצי שנה בתפקידי בעמותה ואני נדהם כל פעם מרמת הביקוש, כמה צעירים פונים אלינו בשביל להירשם לתוכניות.

אלון טל: משפט לסיום.

שי אילן: כל הצעירים שמתגייסים אלינו, או שהם עושים את זה בהתנדבות מלאה או שהם מקבלים את זה כנקודות זכות מתוך מערכת ההשכלה הגבוהה.

שי אילן: לדעתי זה נתון מדהים כי זה מראה את הביקוש שלהם ואת הצורך שלהם בתוכנית הזאת ובלימוד השפה הערבית.

שי אילן: חשוב מאוד להשקיע גם בהם, גם בתוך התהליך הבוגר יותר של צעירים בישראל.

שי אילן: תודה רבה.

אלון טל: תודה רבה, מר אילן, על הדברים החשובים ועל הזריזות שבה אמרת אותם.

אלון טל: דוברת אחרונה – גב' יעלה מזור, שנמצאת איתנו בזום אני מקווה, מעמותת סיכוי אופוק.

אלון טל: חשוב לנו לתת לך לנעול את הדברים.

אלון טל: זה ארגון מאוד חשוב, אז אני מניח שיש לך מסר של תקווה ואופטימיות.

אלון טל: נשמח לשמוע אותך.

אלון טל: בבקשה, גברתי.

יעלה מזור: אשמח אם יאפשרו לי להציג.

אלון טל: אני לא חושב שיש לנו זמן.

אלון טל: תצטרכי לדבר מה שיש לך בלב, ונסתפק בזה.

יעלה מזור: סיכוי אופוק היא עמותה שמקדמת שוויון ושותפות.

יעלה מזור: יש לנו לא רק התבוננות על החסמים אלא גם המלצות מעשיות שאפשר לקדם כבר עכשיו במערכת החינוך.

יעלה מזור: הדבר המרכזי שעלה פה הוא הפער הגדול מאוד.

יעלה מזור: מכיוון ששפה היא כלי חיוני לחיזוק של חברה משותפת, אנחנו יודעים שהפער שעלה כאן הוא מאוד גדול בירידה במספר התלמידים בשנים האחרונות.

יעלה מזור: זה משהו שמשרד החינוך צריך לפעול באופן אקטיבי, להציב יעדים בחינוך הממלכתי והממלכתי-דתי בחמש השנים הקרובות ובעשר השנים הקרובות.

יעלה מזור: יש לנו המלצות שאנחנו מציגים אותן מול משרד החינוך, מה צריך לעשות כדי להגדיל את זה.

יעלה מזור: יש פוטנציאל גדול.

יעלה מזור: בשנה שעברה היו 912 מורות ערביות לערבית, שהיא שפת אם, שלא עבדו בשום מקום עבודה.

יעלה מזור: לצד המחסור - - -

אלון טל: את מדברת על מחסור בתקנים.

יעלה מזור: בחינוך הערבי.

יעלה מזור: יש פה פוטנציאל גדול שלא ממומש, וגם לכך נשמח להציג שוב את ההמלצות שלנו מול משרד החינוך.

יעלה מזור: יש מה לעשות בהכשרות המורים בחינוך הערבי.

אלון טל: משפט לסיום.

אלון טל: נקיים על זה עוד דיון וניתן לך זמן להקדים את הדברים אם יש לך המלצות קונקרטיות.

יעלה מזור: מכיוון ששפה היא, כמו שנאמר פה, מחוברת לזהות ותרבות ולאורך השנים ניתקו את החברה הערבית, וגם היהודית, מההון התרבותי העצום שלה, המשמעות של סגל באקדמיה, סגל פדגוגי, כמודלים לחיקוי, כמלמדים, כמורים, זה נכון גם ברמה הפדגוגית וגם נכון כמודלים לחיקוי לתלמידים יהודים וערבים וגם בהכשרות.

יעלה מזור: כפי שאמר סגן שר החינוך, אין אפשרות אחרת אלא לשנות את לימודי הערבית בישראל.

יעלה מזור: משרד החינוך יכול וצריך לעשות את זה.

אלון טל: אני מודה לך מאוד.

אלון טל: אני ניגש למסקנות הוועדה.

אלון טל: קודם כול, הוועדה מודה לכל המשתתפות והמשתתפים, ובראשם חבר הכנסת איימן עודה.

אלון טל: אי-אפשר לחשוב שהיינו מקיימים יום כזה בכנסת בלי שיהיה דיון בוועדת החינוך, במיוחד לאור הנתונים המדאיגים ששמענו.

איימן עודה: מה עם ההמלצה שתוקדם ועדת משנה לשפה הערבית?

אלון טל: אני מגיע לזה בסוף.

אלון טל: זה אחד.

אלון טל: 2.

אלון טל: כדי ליצור חברה ישראלית חזקה צריך שתושבי מדינת ישראל ידברו עברית וערבית.

אלון טל: תלמידי החינוך העברי ילמדו ערבית ותלמידי החינוך הערבי ילמדו עברית.

אלון טל: יש לעשות רפורמה בלימודי השפה הערבית במערכת החינוך, לקדם אותה לרמה של שפה מדוברת על מנת שהתלמידים יפיקו ממנה את המרב.

אלון טל: 3.

אלון טל: הוועדה קוראת למשרד החינוך להרחיב את מספר המורים הערבים לערבית בחינוך העברי.

אלון טל: מורה ערבי מביא ערך מוסף, והוא הנגשת התרבות הערבית לתלמידים בנוסף ללימוד השפה – נקודה חשובה שעלתה היום.

אלון טל: 4.

אלון טל: הוועדה התרשמה שמשרד החינוך יכול לעשות הרבה יותר כדי להרחיב את לימודי השפה הערבית בבתי הספר בחינוך העברי בכל הרמות.

אלון טל: 5.

אלון טל: אם הוועדה לא תקבל ממשרד החינוך מענה הולם היא תשקול להקים ועדת משנה לשפה הערבית.

אלון טל: 6.

אלון טל: הוועדה מברכת מנכ"ל הכנסת שהוציא היום מסמך עם תרגום לערבית של מושגים רבים הנוגעים לפעילות הכנסת.

אלון טל: זה הסיכום לעת עתה, אבל הנושא נשאר פתוח.

אלון טל: יום השפה הערבית שמח לכולם.

אלון טל: הישיבה הזאת נעולה.