ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 211, 2022-03-08 12:30

מיכאל ביטון: שלום לכולם.

מיכאל ביטון: אנחנו פה בדיון בנושא שעסקנו בו בוועדת הכלכלה – מצב העסקים בישראל ובקורונה בכלל ובאומיקרון בפרט, כולל סוגיית מועד החזרת המענקים.

מיכאל ביטון: פניתי לפני זמן מסוים גם לשר האוצר וגם לרשות המיסים, שיעכבו את הדרישה לתחילת החזרת התשלומים בגין מענקים שנתקבלו, כולל הגמשה והליכה לקראת אותם אנשים שלא הפסידו 40% אבל הפסידו 37%, 38% ו-39%, והראשונים שידברו הם אנשי רשות המיסים, ויגידו לנו האם יש להם תשובה לבקשה הזאת.

מיכאל ביטון: האם הם באמת מתכוונים לעכב את מועד התשלומים?

מיכאל ביטון: אנחנו דנים עכשיו בסוגיה הזאת ביוזמת חבר הכנסת מושה אבוטבול, חברת הכנסת רות וסרמן לנדה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, חברת הכנסת מיכל שיר, חבר הכנסת יואב קיש, חבר הכנסת אבי מעזו וחבר הכנסת משה גפני.

מיכאל ביטון: יוזמי הדיון שנמצאים כאן ידברו ראשונים אחרי רשות המיסים, כתשובה ראשונית מה המדיניות שלהם בעת הזאת והאם הם פתוחים לדחיית מועד התשלומים לאלה שקיבלו מענקים ונדרשים להחזיר אותם.

מיכאל ביטון: רשות המיסים, בבקשה.

שלמה אוחיון: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה אוחיון: אני סמנכ"ל שירות לקוחות ברשות המיסים, וברשותך אדוני, אני אנסה לומר כמה מילים לגבי המענקים.

שלמה אוחיון: אז קודם כל, קצת נתונים – אנחנו שילמנו כמעט 26 מיליארד במענקים המדוברים של העצמאים הקטנים, שזה מענק סוציאלי ומענק הוצאות, מעבר לסכומים האחרים ששולמו לעסקים הגדולים, שזה חברות, שותפויות ועסקים מעל 300,000 שקל, ששם הסכומים גם לא מבוטלים.

מיכאל ביטון: כמה?

מיכאל ביטון: אם ידעת לנקוב פה מספר אז תגיד לנו גם את המספר השני.

שלמה אוחיון: זה לא בתחום שלי, אדוני, אבל אשמח להעביר את המספר.

שלמה אוחיון: מדובר על מעל 10 מיליארד כי הסכום הכולל הצטבר לסביבות 40 מיליארד אז זו ההשלמה פחות או יותר.

שלמה אוחיון: לגבי השבת המענקים – אני הייתי פה, בוועדה, בפעם הראשונה באוגוסט האחרון, והתבקשנו על-ידי אדוני לפעול כדי לבוא לקראת אותם אנשים שמתקשים – היינו בעיצומה של מגפת הקורונה, ואכן נענינו לבקשה ומדי פעם הארכנו את המועדים.

שלמה אוחיון: המועד הראשון היה 31 בדצמבר ואחרי זה הארכנו את זה עד ה-31 במרץ 22.

שלמה אוחיון: במקביל, גם היטבנו את תהליכי התשלום והסדרת החובות באמצעות הגדלת התקופה כאשר כרגע התקופה נמשכת עד 30.6.23.

מיכאל ביטון: בעברית פשוטה – המועד הראשון שמישהו יידרש לסיום התשלומים זה יולי 2023.

שלמה אוחיון: לא, לא, סיום התשלומים ב-30.6.23.

מיכאל ביטון: אבל אתם עדין אמרתם שהתשלומים הם וולונטריים, אתם לא מפעילים אכיפה כלפי התשלומים כרגע.

שלמה אוחיון: אני אבהיר, אדוני:

שלמה אוחיון: עד 31 במרץ 22, זה התהליך שהתחייבנו גם בבג"ץ וגם הודענו את זה בצורה מסודרת לוועדה, שעד למועד הזה אנחנו לא מבצעים.

מיכאל ביטון: אז עכשיו הנושא של הדיון מאוד ממוקד: האם אפשר לשנות את התאריך של ה-31 במרץ?

מיכאל ביטון: זו השאלה שעכשיו באוויר.

שלמה אוחיון: אנחנו התאמנו את המועד של ה-31 במרץ בהתאמה לדוחות הכספיים שמוגשים על-ידי העצמאים, והמועד האחרון להגשת הדוחות הוא 28 בפברואר 22, ונתנו גרייס של עוד חודש ימים כי המהלך הוולונטרי נועד בעיקר לאפשר הלימה בין מועד הגשת הדוחות לבין מועד הדיווח על המענקים כי מי שלא התבקש להחזיר את המענקים צריך לדווח עליהם בתור הכנסה.

שלמה אוחיון: אז עשינו הלימה מאוד-מאוד מסודרת במועדים.

שלמה אוחיון: משחלפו המועדים ואנחנו נמצאים במצב שאנחנו בסוף התקופה של הגשת הדוחות, לכן כל העילה שהייתה לדחיית מועדים כבר לא קיימת.

מיכאל ביטון: למעט בעיות תזרים ומה עם האומיקרון שהצטרף?

מיכאל ביטון: נתונים נוספים נוספו מאז.

שלמה אוחיון: לעניין התזרים – פתרנו את הבעיה באמצעות התשלומים.

שלמה אוחיון: התשלומים כן מאפשרים מרווח לעניין של תזרים המזומנים.

מיכאל ביטון: שלמה, אתה בן אדם הגון, אני מכיר אותך ואתה לא מסבן אותי.

מיכאל ביטון: האם אתם מתכוונים כרגע לדחות את 31 במרץ – כן או לא?

מיכאל ביטון: לעת עתה, לא צריך יותר מדי מילים.

שלמה אוחיון: לעת עתה התשובה היא לא.

מיכאל ביטון: תודה.

קריאה: בשביל זה הוא בא לפה.

מיכאל ביטון: סליחה, אף אחד לא יפריע.

מיכאל ביטון: משתתפים שהם לא חברי כנסת יוצאו מיד.

מיכאל ביטון: חברי כנסת יוצאו אחרי שלוש קריאות.

מיכאל ביטון: בישיבה טעונה יש סדר בברדק, וזאת ישיבה טעונה אז שאף אחד לא יפריע.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת משה אבוטבול, מיוזמי הדיון.

מיכאל ביטון: יש לי רשימה, לפי מה שהכנסת הגישה לי, של יוזמי הדיון ואני הולך לפיה.

מיכאל ביטון: משה אבוטבול מופיע ראשון ואני אמשיך לפי הסדר.

משה אבוטבול: תודה רבה.

משה אבוטבול: אתה יודע מה?

משה אבוטבול: באופן סימלי, בגלל שיום האישה, אני מכבד את אחד - -

מיכאל ביטון: עאידה תומא סלימאן היא הבאה בתור.

מיכאל ביטון: בבקשה.

מיכאל ביטון: ואז מיכל שיר – אז עד הסוף.

משה אבוטבול: עד הסוף?

משה אבוטבול: זה כבר לאבד את הזכויות.

משה אבוטבול: אתה יודע מה, מיכאל?

משה אבוטבול: העיקר שיפתרו להם הבעיות.

מיכאל ביטון: עליך נאמר "יצאת גדול".

מיכאל ביטון: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לחבר הכנסת אבוטבול.

עאידה תומא סלימאן: היום זה ה-8 במרץ, הייתי רוצה לברך את כל הנשים ולאחל לכולן הצלחה ושיהיו ויגשימו את החלומות שלהן אבל לצערי הרב, לעצמאיות הברכה שלי צריכה להיות כפולה ומכופלת כי באמת, אתן צריכות הרבה כוחות כדי להגשים את החלומות שלכן עם המצב הקיים היום במשק ובמה שעברתן בשנתיים האחרונות.

עאידה תומא סלימאן: את האמת, כבוד היושב-ראש, הקשבתי טוב לנציג והייתה לי הרגשה כאילו השינוי במועדים והארכה שניתנה זה היה כאילו כדי להקל עליכם בעבודה, לבדוק את הדוחות, האם דווחו או לא דווחו וזאת לא הייתה המטרה בלדחות את הזמן לסוף מרץ.

עאידה תומא סלימאן: המטרה הייתה כי העצמאים והאנשים בעלי העסקים עברו שנתיים מטלטלות, האומיקרון הגיע אחר-כך.

עאידה תומא סלימאן: נכון שלא היה סגר רשמית אבל בפועל זה היה סגר וכולם נפגעו.

עאידה תומא סלימאן: הם כולם סבלו מהתקופה הזו והם עדין סובלים.

עאידה תומא סלימאן: אז הארכה שניתנה, ניתנה כדי להקל עליהם להחזיר.

עאידה תומא סלימאן: זה כסף שכבר יצא מכם, אתם יכולים להמשיך לחיות אם דוחים עוד חודשיים, שלושה או ארבעה חודשים עד שמחזירים את המענקים או את עודפי המענקים עד היום.

עאידה תומא סלימאן: אל תשכחו שחלק מהם גם נטל הלוואות מהמדינה, בערבות המדינה, והם התחילו להחזיר אותן והיו כאלה שנתקעו באמצע והחזירו כבר כספים.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד לכם – יש אנשים שאני יושבת איתם ואני מרגישה, כמי שעסקה כל החיים של בעניינים שקשורים בבריאות נפש, שהם על סף דיכאון קליני.

עאידה תומא סלימאן: יש חלק שמכרו חלק מהנכסים שלהם כדי להחזיר את ההלוואות כדי לשים כסף בעסק כדי שלא יסגרו אותו, ועכשיו באים ומבקשים מהם להחזיר את המענקים האלה.

עאידה תומא סלימאן: זה לא יכול להיות.

עאידה תומא סלימאן: הפסקתי לדבר על העסקים שמתמוטטים, האנשים עצמם מתמוטטים.

עאידה תומא סלימאן: האזרחים העצמאיים הם על סף אובדן עצות.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שלא יקרה כלום למדינת ישראל ולאוצר ולרשות המיסים אם הם ידחו עד סוף השנה את החזרת המענקים האלה.

עאידה תומא סלימאן: לא יקרה לכם כלום.

עאידה תומא סלימאן: תאמינו לי, אף אחד לא ידפוק לכם בדלת או יגיד לכם שחשבון הבנק של רשות המיסים מעוקל אבל להם כן יעשו את זה.

עאידה תומא סלימאן: הם יפקיעו להם נכסים.

עאידה תומא סלימאן: זה לא יכול להיות.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שעם כל הכבוד, זה לא נעשה כדי להקל עליכם לעשות את הבדיקה, זה נעשה כדי להקל אל העצמאים.

עאידה תומא סלימאן: אם זה לא הוביל לתוצאה הרצויה בגלל האומיקרון אז צריך להאריך את זה שוב.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: חברת הכנסת מיכל שיר, בבקשה.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, ותודה רבה לחבר הכנסת אבוטבול על רשות הדיבור.

מיכל שיר סגמן: גם כמי שהייתה עצמאית רוב חיי, אני עוד אמרתי לפני שהייתי חברת כנסת, עוד הרבה לפני שחלמנו שקורונה ומגפה תפרוץ אלינו, שלנהל עסק במדינת ישראל ולהצליח בו קורה למרות המדינה ולא בזכות המדינה.

מיכל שיר סגמן: אנחנו יודעים שהבעיה התזרימית היא הבעיה הקשה ביותר עבור עסקים.

מיכל שיר סגמן: גם עסקים שהם מצליחים, הם מאוד מתקשים בתזרים.

מיכל שיר סגמן: דיברתי עם כמה וכמה רואי חשבון על-מנת לבדוק סטטיסטית, אמיתית, איפה הבעיה נמצאת.

מיכל שיר סגמן: הם אמרו: אנשים רוצים להחזיר את המענקים אבל לא רק דחיית תשלומים אלא פריסת התשלומים – פריסת תשלומים ל-24 חודשים, ל-36 חודשים, פריסת תשלומים שהיא הגיונית ומקילה תזרימית על אותו העסק.

מיכל שיר סגמן: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, חברת הכנת עאידה תומא סולימאן דיברה כאן על הלוואות.

מיכל שיר סגמן: הם כבר מסורבי אשראי, ואני כבר אציין שגם הקרן למסורבי אשראי עוד לא קמה למרות שזאת הבטחה שהממשלה הבטיחה כבר כמה שנים אחורנית - -

מיכאל ביטון: יש לנו דיון.

מיכאל ביטון: קיבלנו התחייבות שהיא תקום בחודשים הקרובים.

מיכל שיר סגמן: אז השאלה מה אנחנו רוצים?

מיכל שיר סגמן: לחנוק את העסקים מכל כיוון אפשרי?

מיכל שיר סגמן: זה דבר ראשון.

מיכל שיר סגמן: דברי שני – הציגו לי הצעת חוק חשובה, ולקחתי ממנה כמה דברים ואני רוצה לדבר עליהם כאן:

מיכל שיר סגמן: עסק שנסגר במהלך שנת 2020,2021, אומר שהוא קרס במהלך תקופת הקורונה.

מיכל שיר סגמן: זה אומר שהכסף שהוא השתמש בו למענקים הפך להיות אוויר לנשימה עבורו.

מיכל שיר סגמן: זה אומר שאיך שהוא הוא הצליח לקנות לחם, אני לא מדברת על לשלם לספק, לחם על השולחן של המשפחה שלו.

מיכל שיר סגמן: עסק שנסגר – לבקש ממנו חזרה את המענק?

מיכל שיר סגמן: אני חושבת שזה דבר שהמדינה יכולה לספוג אותו, צריכה לספוג אותו ואין סיבה שעסק שקרס במהלך השנים האלה ייאלץ להחזיר מענקים.

מיכל שיר סגמן: דבר אחרון, שגם היה באותה הצעת החוק ולקחתי אותו לתשומת ליבי: כשמדובר על עסקים קטנים כמו עוסק מורשה, עוסק פטור, אנשים שחיים מהפעלות, מחוגים, באמת, לא מתעשרים יותר מדי, מחזור של 120,130,140 אלף שקלים לשנה?

מיכל שיר סגמן: בואו, לא מדובר פה על עשירים גדולים.

מיכל שיר סגמן: מה יקרה אם הם לא יחזירו את המענק?

מיכל שיר סגמן: מדובר פה על עסקים קטנים עד זעירים.

מיכל שיר סגמן: ולכן, מה שאני באה ואומרת פה, אדוני היושב-ראש, זה שעל מנת שאותם עסקים לא יחושו שלא רואים אותם, שלא מרגישים בסבלם, שמבינים שמצד אחד יש את יוקר המחיה ומצד שני יש כאילו התעלמות מוחלטת מהעובדה שהייתה פה ועודנה יש מגפה – להתחשב ולהביא פתרונות מחוץ לקופסה ולא פתרונות של דפי אקסל כי דפי אקסל לא עובדים אצל עסקים, בוודאי שלא אצל עסקים קטנים שחשים את העסק שלהם וגם אין להם כלים, לא את עורכי הדין ולא את רואי החשבון ולא את צי האנשים שיכולים לחבק אותם ולכסות עליהם.

מיכל שיר סגמן: אלה אנשים שמרגישים את זה באופן ישיר ויומיומי, ישירות על הצלחת שלהם.

מיכאל ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת שיר.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת משה אבוטבול, מיוזמי הדיון, בבקשה.

משה אבוטבול: תודה.

משה אבוטבול: אז קודם כל, אני באמת רוצה לברך את הנשים לרגל יום חגן – חגינו, ובעזרת השם שימשיכו הלאה לעשות דברים טובים למען העם, המדינה, הארץ.

משה אבוטבול: מחד, לגדל את הילדים הטובים שברוך השם בביתן ומצד שני, כמובן לתרום את חלקן בהפריית הכלכלה והפריית החינוך, התרבות, הבריאות, בכל שלל התפקידים שברוך השם הן נמצאות שם וגם בפוליטיקה הישראלית.

משה אבוטבול: אני באמת יזמתי את הדיון הזה גם לאור בקשת המון-המון עצמאים וגם החברים היקרים שלי, שאנחנו מכירים אותם פה – אורן וצמרת וכל אלה שבאמת נמצאים איתי בקשר תדיר, והם הלינו על הנקודה הזאת שבאמת מתקשים לקבל את הנושא הזה.

משה אבוטבול: ואני אומר בצורה הברורה ביותר: אם היינו באמת מדינה קצת יותר עשירה, אני הייתי אפילו דורש, מיכאל, שנוותר ונאפס חשבון ולא נתחיל להיכנס לקטנות כי בא נאמר שהעסקים אף פעם לא משקפים את המצב הנוכחי האמיתי כי לפעמים חודש אתה מרוויח מצוין, חודש אתה פחות מצליח – "יום עסל, יום בסל".

משה אבוטבול: תומא, אמרתי נכון?

משה אבוטבול: לא תמיד יש עסקים טובים ומצליחים.

משה אבוטבול: אז אם היינו מדינה כזאת טובה ומוצלחת מבחינה כלכלית – אבל אני מבינה שהמדינה רוצה שכן יחזירו לה כל מיני סכומים, אני לא יודע, אני קצת מתקשה עם זה אבל בואו נבין דבר אחד: יש מצב שאותם הכספים האלה נבלעו בתוך המינוסים הענקיים של אותם בעלי עסקים והם לא יכולים בתקופה כזאת, שהם מתקשים בעצמם, ביום-יום כי בואו, אנחנו יודעים כולנו שיש קורונה או אומיקרון או כל מיני שמות כאלה ואחרים כמו עשרת המכות במצרים אבל אני אומר שגם עכשיו הם מתקשים, אז מאיפה הם יביאו?

משה אבוטבול: מהגור?

משה אבוטבול: מהיקב?

משה אבוטבול: יש להם קשיים אמיתיים.

משה אבוטבול: מיכאל, אני יודע שיש לך לב רחום וחנון.

משה אבוטבול: למה?

משה אבוטבול: כי אתה באת מהפוליטיקה המקומית, ושם אתה גילית וראית את אותם אנשים קשי יום, אם זה ברווחה ועם זה שמתמודדים עם ארנונה וכולי.

משה אבוטבול: אז אני אומר פה שאותם עסקים – אל תראו אותם ככה.

משה אבוטבול: המילה "עסקים", זה נשמע נוצץ ויפה אבל מאחורי כל עסק יש כאלה שהשקיעו את תמצית דמם, כאלה שקיבלו פיצויים ממקום עבודה שעבדו כשכירים ואת כל הפיצויים הם שמו בעסק והם לא כיסו עדין את אותו עסק חדש שהם פתחו.

משה אבוטבול: יש כל מיני קטגוריות כאלה שממש לקחו הלוואות כאלה גדולות כדי לפתוח עסק כי הם חושבים שהם יכולים להצליח עם עסק, והלוואי שיצליחו אבל בואו נראה גם את אתה שנסגרו בעקבות הארנונה, ואנחנו לא רוצים שזה יקרה כי אוויר הנשימה של המדינה זה אותם אלה שפה, בדיון – אותה צמרת שבכתה בזמנו ואני עד היום מתרגש מאותן דמעות, מאותן מילים של אורן, אותן מילים של כל אלה שנמצאים פה מכל מיני ארגונים וגם אלה שצופים בנו בזום שלא נמצאים איתנו אבל אתה יודע מה?

משה אבוטבול: גם זום לטובה.

משה אבוטבול: אין לי בעיה שהם בזום אבל הם יודעים לבטא את הכאב האמיתי שהם נמצאים בו.

משה אבוטבול: לכן, אני מבקש, מיכאל – אתה צריך לעמוד כיושב-ראש הוועדה היקר שלנו, אנחנו סומכים עליך שאתה תנגח, אין פה דיבורים.

משה אבוטבול: אני אגיד לך את האמת?

משה אבוטבול: התייאשתי כבר מדיבורים ואתן לך דוגמה: ועדה שאתה בעצמך עמדת בראשה וביקשת תשובות מגברתי שרת התחבורה לפני כמה שבועות – הם לא עומדים ביעדים ואני לא יודע למה.

משה אבוטבול: זה דברים שאתה ביקשת וזה לא קשור לפה רק אני אומר לך - -

מיכאל ביטון: אצלנו אומרים בשכונה: לא שאני רוצה לסכסך אבל אתה ביקשת.

משה אבוטבול: לא, אין לי מה להסתכסך איתך, אתה ממפלגה אחרת ואתה אדם...

משה אבוטבול: אני רק אומר - -

מיכאל ביטון: לא שאני רוצה להקניט אותך – אתה ביקשת.

משה אבוטבול: אתה יודע מה?

משה אבוטבול: כמו שאומר אותו תלמיד: המורה, הם לא שומעים בקולך.

משה אבוטבול: אתה מבין?

משה אבוטבול: אתה צריך, איך שאומרים, לחלק סטירות קצת לפעמים מטאפורית כמובן.

משה אבוטבול: אני רק אומר פה שאתה צריך לעשות סדר לשר האוצר, לאנשי האוצר, שיפסיקו להגיד שאי אפשר לשנות את התאריך.

משה אבוטבול: כשאתם רוצים, אתם יודעים לשנות תאריכים, לרווח את זה ליותר תשלומים.

משה אבוטבול: תאפשרו להם את זה לשנה, אתה יודע מה?

משה אבוטבול: לשנה.

משה אבוטבול: הכסף יגיע אליכם.

משה אבוטבול: מה קרה?

משה אבוטבול: אתם הולכים למות, אין לכם כסף?

משה אבוטבול: הרי אתם זורקים כסף מכל מיני מקומות ומקבלים עכשיו אלפי פליטים – ברוכים הבאים אבל קודם כל, הפליטים שלנו פה, האנשים שלנו שנמצאים פה, אין להם מה לאכול.

ולדימיר בליאק: משה, מה הקשר?

משה אבוטבול: מה הקשר?

משה אבוטבול: אתה לא מכיר את זה כי אתה רואה חשבון, אתה חיית כל הזמן עם כפית של זהב.

משה אבוטבול: שר האוצר, במקום לבוא ולהבין בדיוק מה שקורה פה - -

ולדימיר בליאק: - - - אתה לא מתבייש?

משה אבוטבול: אני לא מתבייש, אתה צריך להתבייש.

משה אבוטבול: תסתכל להם בעיניים, חוצפן.

משה אבוטבול: אתה חוצפן, אין לך רחמנות - - -

מיכאל ביטון: משה, משה.

קריאה: עניי עירך קודמים, אתה מכיר את המשפט הזה?

ולדימיר בליאק: אתה גזען וחוצפן.

משה אבוטבול: אתה גזען.

ולדימיר בליאק: חרפה, תתבייש לך.

מיכאל ביטון: רגע, בליאק - -

משה אבוטבול: תמשיך להגן על שר האוצר שלך.

מיכאל ביטון: משה, תסתכל אלי.

מיכאל ביטון: תגדי, אנחנו רוצים למען העסקים שקורסים, שתהיה פה התגוששות פוליטית?

משה אבוטבול: חס ושלום, אבל למה הוא נכנס לדברים שלי?

משה אבוטבול: שיתמקד בדברים שלו.

מיכאל ביטון: רגע, משה תן להגיד משפט.

מיכאל ביטון: בליאק, לא להפריע.

ולדימיר בליאק: - - - קשקשן, גזען.

משה אבוטבול: אני לא גזען.

משה אבוטבול: אתם העליתם את - - - ולא העליתם לעשירים את הוודקה, את וויסקי.

משה אבוטבול: אני לא חוזר בי.

מיכאל ביטון: משה, משפט אחרון.

ולדימיר בליאק: בטח שאתה לא חוזר - - -

משה אבוטבול: אני לא מפחד ממך.

מיכאל ביטון: בליאק, אתה תקבל זכות דיבור וחבל שאתה עושה את זה.

מיכאל ביטון: משפט אחרון שקשור לנושא, בבקשה.

משה אבוטבול: אני רק אומר משפט אחרון, ואני מדבר פה באמת מתוך רגש כי אני יודע מה זה ואני פגשתי הרבה אנשים שהם ממש בתחילת דרכם, רצו להקים עסק ובאה הקורונה ושבשה להם את כל הדברים האלה.

משה אבוטבול: אם אנחנו פה לא נגן עליהם ולא נשמור עליהם – הבעיה הכי גדולה מיכאל, ואני אומר את זה פה בכנות ובדמעות:

משה אבוטבול: אם הם יאבדו את האמון שלהם בנו, במדינת ישראל, באוצר ובכל המקומות האלה וחלילה העסק הזה יקרוס, אני אומר לך אמיתי שהם לא יעזו עוד פעם לפתוח עסק.

משה אבוטבול: הם יגידו: עזוב, עסקים רק אוכלים אותה.

משה אבוטבול: אנחנו חייבים לאוויר לנשימה.

משה אבוטבול: בזמנו, כשאני הייתי ראש העיר, אתה בטח מכיר את התכנית "עסק משלך" וכל מיני פרויקטים שהיינו עושים עם "שותפות 2000" וכל מיני אנשים כאלה כדי לעודד עסקים אפילו בבתים.

משה אבוטבול: אם אנחנו לא נעמוד פה עכשיו למענם וניתן להם כתף אמיתית ונראה לכם שיש להם אבא פה, במערכת הפוליטית, במערכת החברתית, במערכת הכלכלית – יש לכם אנשים שיגנו עליכם, כשהם יסגרו את זה, זה יהיה לצמיתות וכולנו נבכה אחרי זה.

משה אבוטבול: תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת אבוטבול.

מיכאל ביטון: אני שמח שסיימת כך, ואני מבקש מכם:

מיכאל ביטון: תשאירו את זה פה כנושא למען עסקים, אל תיקחו את זה למקום הפוליטי, זה לא מקדם.

משה אבוטבול: מקובל עלי.

מיכאל ביטון: חברת הכנסת רות וסרמן לנדה, בבקשה.

רות וסרמן לנדה: תודה רבה, כבוד יושב-הראש, חברים יקרים, אני, בניגוד מוחלט לדיון הקודם שבו לא הפסקתי לדבר, אני אהיה מאוד-מאוד קצרה: עסקים קטנים ובינוניים, בדגש על הקטנים והבינוניים - - - על-פי ה-OECD, זה ממש עמוד השדרה של כל משק וכל חברה.

רות וסרמן לנדה: אין ספק לחלוטין שגם בעולם וגם בארץ העסקים האלה נפגעו באופן קריטי הייתי אומרת, ובאמת-באמת ולא בכדי, החתומים על הבקשה לדיון הזה הם גם מהאופוזיציה וגם מהקואליציה.

רות וסרמן לנדה: באמת אין פה עניין פוליטי, יש פה עניין קיומי והישרדותי למשק עצמו.

רות וסרמן לנדה: עסקים קטנים ובינוניים חייבים את התמיכה שלנו.

רות וסרמן לנדה: אני חושבת שאנחנו, ואני כרגע מדברת בשם – אנחנו, בצד של הקואליציה – צריכים באמת לצאת מגדר האופציות הנהוגות ולחשוב באופן מאוד יצירתי, כמו שאמרה חברת הכנסת מיכל שיר, על-מנת לייצר איזה שהם פתרונות כמו למשל פריסה עבור העסקים הקטנים והבינוניים.

רות וסרמן לנדה: תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך רות וסרמן.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת יואב קיש, בבקשה.

יואב קיש: תודה רבה, היושב-ראש.

יואב קיש: הדיון הזה אכן עוסק במועד החזר המענקים, חברי דיברו על כך ואני רוצה להתייחס גם לכמה דברים כלליים בנושא העצמאים: אני חושב שהדבר המרכזי שכואב פה לכל האנשים הוא שחסרה לנו תכנית אמיתית לטובת העצמאים.

יואב קיש: זה הדבר המרכזי שחסר.

יואב קיש: אנחנו שומעים את השר ליברמן בכל מיני סיפורים, אני לא רוצה להגיד סיפורי סבתא, אבל ככה זה מרגיש בשוק.

יואב קיש: מספיק עם למרוח את האנשים.

יואב קיש: הגיע הזמן לתת מענה כולל.

יואב קיש: כל פעם זה בוא נחכה לדיווח הזה ולדיווח הבא, ובינתיים עסקים קורסים והמשק נפגע ואנשים נפגע, ואי אפשר להתעלם מזה.

יואב קיש: ואתה, היושב-ראש, אני יודע שהלב שלך במקום הנכון כי ראיתי איך אתה הגבת כשיושבת פה צמרת, שישב פה ליברמן ושתה לו את התה או הקפה שלו, ואנשים מתרסקים לו מול הפרצוף.

יואב קיש: יש פה את שלומי ויש רבים אחרים מהמגזר הפרטי שמנסים לעזור ומובילים את מחאת העצמאים, ולצערי גם אותו, מי שקרא לעצמו שולמן בקואליציה שלכם, גם הוא כבר מזמן שכח מה זה להיות שולמן, ושולמן מת.

יואב קיש: אז מה לעשות שאין להם נציג היום אצלכם בקואליציה, ופה אני פונה לחברות וחבר הקואליציה ואומר לכם ככה: תראו, אני לא אומר את זה בזלזול – הרבה יותר קשה להשפיע כשאתה ח"כ נורבגי מאשר כשאתה לא, אני מבין את הקושי אבל יש מקומות שצריך אומץ.

יואב קיש: אי אפשר להתכחש לאירוע הזה שיש פה הפקרה מוחלטת של מגזר העצמאים.

יואב קיש: זה לא יכול להמשיך ככה.

יואב קיש: יש פה משרד אוצר מנותק - -

מיכל שיר סגמן: אתה מדבר כאילו לא הייתה כאן ממשלה קודמת שהפקירה אותם בצורה קשה אפילו יותר.

מיכל שיר סגמן: זה פשוט מדהים אותי.

מיכל שיר סגמן: אנחנו נמצאים פה באיזה עולם מקביל - - -

מיכאל ביטון: מיכל, מה הועילו חכמים - - -

משה אבוטבול: החלוקה ברורה – הם נתנו ואתם לוקחים.

מיכאל ביטון: משה אבוטבול, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

מיכאל ביטון: לא לדבר.

מיכאל ביטון: מיכל, מה הועילו חכמות באמירתן.

מיכאל ביטון: אנחנו נאבקים עכשיו למען העסקים, אני גם מבקש ממך, יואב, עזוב את ענייני הפוליטיקה.

יואב קיש: לא, אבל אני חייב להתייחס למה שהיא אמרה.

יואב קיש: אם היא לא הייתה אומרת אז הייתי...

מיכאל ביטון: בוא תגיד איך אנחנו כולנו למען העסקים - -

יואב קיש: היושב-ראש, אני אגיד בצורה מאוד ברורה: בקורונה אנחנו נתנו ואתם צעקתם ואמרתם: איך אתם מחלקים?

יואב קיש: חילקנו ושמרנו עליהם, איך את לא מתביישת?

יואב קיש: אתם גורמים להם להתרסק.

יואב קיש: בושה.

יואב קיש: אתם באים פה ובוכים בדמעות תנין לחברי כנסת נורבגיים שלא מסוגלים לשים אולטימטום - -

מיכל שיר סגמן: דרך אגב, אני הייתי חברה בוועדת הכספים, ואדוני לא היה חבר בוועדת הכספים - -

מיכאל ביטון: מיכל, אני קורא אותך לסדר בקריאה ראשונה.

מיכל שיר סגמן: אבל הוא מדבר אלי והוא משקר.

מיכאל ביטון: אבל את דיברת ולא הפריעו לך.

יואב קיש: אבל אני בזכות דיבור, קשה לך עם האמת.

מיכאל ביטון: את דיברת בקשב וביציבות.

מיכאל ביטון: קריאה ראשונה.

מיכאל ביטון: יואב, אם אפשר משפט לסיום.

יואב קיש: אז התחלתי להגיד שממשרד האוצר - -

מיכאל ביטון: אני אומר לכל חברי הכנסת: חבל שדיון שבא למען העסקים יהפוך לשעת התגוששות בין קואליציה לאופוזיציה.

מיכאל ביטון: לא הועלתם בכלום לעסקים שצופים בנו.

מיכאל ביטון: תתאפקו, תתכנסו לעניין, תתמקדו במה שצריך לעשות עכשיו, תדרשו את מה שצריך וזהו, מספיק.

יואב קיש: והנה אמרתי – אני בדיוק עושה את מה שאתה אומר: שר אוצר כושל שמכשיל את העצמאים, שמצפצף על העצמאים, זה בדיוק מה שקורה פה, יחד עם חברי קואליציה שהרגו את השולמנים, לא עושים כלום, רק מדברים.

יואב קיש: תפסיקו לדבר, תתחילו לעשות.

מיכאל ביטון: תודה, יואב קיש.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת ולדימיר בליאק, בבקשה.

ולדימיר בליאק: תודה רבה, אדוני.

ולדימיר בליאק: אני עוסק בנושא של המענקים מאז הקמת הממשלה.

ולדימיר בליאק: זה אירוע מורכב.

ולדימיר בליאק: אין ספק שעצמאים שקיבלו מענקים בניגוד לתקנות צריכים להחזיר אותם אבל עצם העובדה שהמדינה אפשרה לציבור העצמאים, לחלקם, לקבל את המענקים בניגוד לתקנון – זה מטיל על המדינה אחריות.

ולדימיר בליאק: ולכן, אנחנו צריכים לקחת את האחריות הזאת ולתת מענה.

ולדימיר בליאק: אני רוצה להזכיר שהדרישה הראשונה של רשות המיסים לביצוע ההסדר הייתה 31 באוגוסט 21.

ולדימיר בליאק: אני ניהלתי במשך חודשים מגעים עם רשות המיסים וזה נדחה ל-31 באוקטובר, ובהמשך ל-31 בדצמבר וכרגע המועד לביצוע ההסדר עומד על 31 במרץ, ואני רוצה להזכיר שההסדר שמתאפשר היום זה הסדר עד יוני 23 בלי ריבית, רק עם הצמדה.

ולדימיר בליאק: אם אתם שואלים אותי, לאור מה שקרה בחודשים האחרונים, לדעתי יש מקום לדחות את המועד למספר חודשים נוספים, לא יקרה שום דבר.

ולדימיר בליאק: אני גם מתכוון לדבר שוב עם מנהל רשות המיסים בנושא.

ולדימיר בליאק: לגבי מועד הפריסה האחרון, כלומר יוני 23, אני לא יודע, אני חושב שבסופו של דבר גם אנחנו, כמדינה, צריכים לשים קו בנושא הזה.

ולדימיר בליאק: אני גם יודע שהרבה מאוד עצמאים כבר החזירו את המענקים.

קריאה: לא נכון.

ולדימיר בליאק: זה כן נכון.

מיכאל ביטון: חברים, מועלמי לא להפריע, אין לכם אפשרות לקריאות ביניים.

מיכאל ביטון: אף אחד לא יפריע לחברי הכנסת כשהם מדברים.

ולדימיר בליאק: זה כן נכון, אל תגיד לי לא כי אני מקבל נתונים מרשות המיסים, אני מכיר אותם אבל שוב אני אומר שיש מקום לדחות את המועד למספר חודשים נוספים, בהתחשב בנסיבות, ויחד עם תשלום ימי בידוד ושוב, אני שוחחתי אתמול עם מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי – המערכת אמורה להיפתח תוך שבועיים.

ולדימיר בליאק: אני חושב שזה צעד חשוב ואני רוצה להזכיר שהוא חל רטרואקטיבית מה-1 ביולי 21, ויחד עם המתווה שנגבש בשבועות הקרובים לעסקים שנפגעו בגל האומיקרון – שלושת הצעדים האלה בהחלט יכולים לתמוך בציבור העצמאים, שאין ספק שהם הלב הפועם של החברה שלנו.

מיכאל ביטון: תודה שנשארת ממוקד ומכוון לנושא, והאמירה שלך, כאדם מנוסה שליווה אנשים, שאולי זה הזמן לעכב רגע את חובת התשלומים הללו ולתת עוד קצת אוויר.

מיכאל ביטון: אני מתכוון לתת להרבה דוברים מהציבור, לכל דובר שתי דקות.

מיכאל ביטון: אני מבקש מהדוברים לא להתלהם.

מיכאל ביטון: דובר שיתלהם – אני אוציא אותו.

מיכאל ביטון: ראיתם שאנחנו קשוחים גם עם חברי כנסת, זה חלק על כולם.

מיכאל ביטון: צמרת אביבי, מורי התל"ן, בבקשה.

צמרת אביבי: קודם כל, אני מדברת פה גם בשמן של מורות התל"ן וגם בשמם בכלל של העסקים.

צמרת אביבי: אני חייבת להגיד לכם, חברי הכנסת הנכבדים: מענקים שהיו לנו לדמי קיום נלקחים מאיתנו בלי להניד עפעף.

צמרת אביבי: אני שואלת אתכם: השכיר שישב בחוף הים וקיבל 100% חל"ת, גם ממנו אתם דורשים להחזיר?

צמרת אביבי: זה שאין כאן בכלל נציג ממשרד האוצר ואוחיון, שלום לך, אין לו סמכות להחליט אז מי פה נותן את הדין?

צמרת אביבי: למי פה יש סמכות שאנחנו נצא היום עם תשובה שהמענקים נדחים?

מיכאל ביטון: אני אתן לך להשלים.

מיכאל ביטון: אני דרשתי שראש רשות המיסים יהיה כאן בעצמו.

מיכאל ביטון: בכלל, בכל המושב הזה היה ניצול לרעה בהיעדרות של בכירים ממשרדים בדיוני הוועדה, כולל החלטה על דעת עצמם לעלות בזום.

מיכאל ביטון: כל ההפקרות הזאת של נוכחות בכירים בדיוני ועדת הכלכלה תגמר במושב הבא.

מיכאל ביטון: כל בכיר שיוזמן, הוא והוא בעצמו יבוא, ומי שיפר את המשמעת הזאת, יש לנו את הכלים גם בכנסת וגם בתיאום עם יושב-ראש הכנסת וגם במליאה, לדאוג שפקידים בכירים יהיו נוכחים ויבואו לכאן.

מיכאל ביטון: הכנסת היא הריבון ואף אחד לא יעשה דין לעצמו.

מיכאל ביטון: אני כן רוצה להגיד לך שאוחיון, הסמנכ"ל מרשות המיסים, הוא אחד האנשים הטובים.

מיכאל ביטון: אולי לא כל הסמכויות אצלו אבל נכונות ורצון יש שם, ותמשיכי בדברים שלך בבקשה.

צמרת אביבי: אז אני אגיד פה מילים חריפות, ואני אגיד את מה שכל הציבור רוצה להגיד לכם, המילים שלי מכוונות בעיקר לקואליציה: אתם דואגים רק לעצמכם.

צמרת אביבי: הקואליציה לא עוזרת לנו.

צמרת אביבי: אתם מורחים את הזמן בדיונים ודיונים ואין תכלס.

צמרת אביבי: אין תכלס.

צמרת אביבי: אתם מקבלים שכר כל חודש?

צמרת אביבי: יש לכם כל חודש ב-10 לחודש?

צמרת אביבי: אנחנו לא, לא יודעים מה צופן העתיד.

צמרת אביבי: אתם יודעים כמה נשים וכמה עצמאיות לא ישנות בלילה, שצריכות להחזיר את ה-15,000 שקל האלה?

צמרת אביבי: לא ישנות בלילה.

צמרת אביבי: שתבינו את החומרה – יש עכשיו עצמאי שנמצא בבית-חולים, הוא מורדם ומונשם עקב מצוקות כלכליות וקשיים נפשיים שגרם לו כל הנושא הזה של האומיקרון והקורונה.

צמרת אביבי: שתבינו את המשמעות שמדובר פה באנשים, מדובר פה באנשים ומשפחות שקורסות.

צמרת אביבי: זה שאין כסף לעצמאים, אנחנו יודעים את זה, אנחנו לא העשירים של האוכלוסייה.

צמרת אביבי: אז איך אתם מצפים שאנחנו נחזיר?

צמרת אביבי: אתם רוצים להקריס אותנו?

צמרת אביבי: זה מה שאתם רוצים?

צמרת אביבי: משבר האמון בין הציבור לבין הקואליציה – אתם לא מבינים איזה שבר יש.

צמרת אביבי: אתם לא מבינים.

צמרת אביבי: אתם צריכים להבין שאתם צריכים עכשיו ללכת כולכם לשר האוצר, כל הקואליציה, להפוך את השולחן של שר האוצר ולבקש עכשיו פתרון.

צמרת אביבי: אני זוכרת, כן אני זוכרת כל אחד שעשה את זה ומי לא עשה את זה, וצר לי להגיד שכואב לי הלב שאתם שומרים על השלמות של הקואליציה במקום לשמור על העם שמתפורר, מתפורר לרסיסים.

צמרת אביבי: ואל תרימו פה גבה ואני לא יודעת מה כי זו המצוקה של האנשים.

צמרת אביבי: אני מבקשת עכשיו – איפה שר האוצר שהיה צריך להיות כאן?

צמרת אביבי: הוא זה שיש לו את הסמכות.

צמרת אביבי: אנחנו לא נחזיר ב-31.3 כי אין לנו כסף, שתבינו את זה.

צמרת אביבי: אין כסף.

צמרת אביבי: אתם רוצים להקריס אותנו?

צמרת אביבי: אתם רוצים ש-60,000 עצמאים יהיו עכשיו בבתי כלא?

צמרת אביבי: זה מה שאתם רוצים?

צמרת אביבי: כי זה מה שיקרה בסוף.

צמרת אביבי: אז תחליטו מה אתם עושים?

צמרת אביבי: מה יהיה פה בדיון הזה היום, מיכאל?

צמרת אביבי: מה יהיה?

מיכאל ביטון: תודה רבה לך, צמרת.

מיכאל ביטון: אורן בוטא, בבקשה.

אורן בוטא: תודה רבה לכל מי שיזם את הוועדה החשובה הזאת.

אורן בוטא: שלום וצהרים טובים לך שלמה אוחיון, נציג רשות המיסים ונציגי משרד האוצר שחסרים פה – זה באמת מפליא אותי.

אורן בוטא: אנו, העצמאים, לא האויבים שלכם.

אורן בוטא: אנו הלקוחות שלכם, רשות המיסים, מזה 24 שנה ואתם נותני השירות.

אורן בוטא: אנו בשעתנו הקשה ביותר ללא שקל אחד פיצוי בשמונה החודשים האחרונים לאחר מיליוני ביטולי אירועים והזמנות עבודה שספגו 600,000 העצמאים.

אורן בוטא: אנא, אל תאבדו את החמלה שבכם כלפי 60,000 העצמאים שאמורים ב-1 באפריל להחזיר כספים שאין להם, שהיו עבורם דמי קיום להחזקת העסק והעובדים.

אורן בוטא: למי שלא יודע, ישנה חקיקת תיקון – חוק המענקים שיזמנו, והיא תגיע רק למושב הכנסת הבא.

אורן בוטא: עד אז, אנו דורשים מרשות המיסים ונציגי האוצר לדחות את מועד תחילת ההסדר לאחרי חגי תשרי, 1 בנובמבר 2022, וזאת כדי שלא נהיה משתמטי מס.

אורן בוטא: אם נצטרך, נעשה מה שעשינו אתמול ונחזור להפגין שוב ושוב מול בנייני רשות המיסים כחוק ומול ליברמן ומשרד האוצר בנושא המענקים כי זה מה שנשאר.

אורן בוטא: העצמאים הם עקשנים, העצמאים הם יזמים ומעסיקים את הילדים של כולנו.

אורן בוטא: היו בטוחים שנדע תמיד מה לעשות על-מנת לשרוד.

אורן בוטא: אבל אולי על זה אתם בונים, שבשל מחדלי הממשלה שלא פיצתה אותנו על הנזקים הקשים מיולי 2021, ניאלץ למכור את נכסינו רק כדי להמשיך להחזיק את העסקים שלנו ולעזור למשק על-ידי העסקת עובדים.

אורן בוטא: זה לא יקרה.

אורן בוטא: רבים יקרסו אחרי שנתיים איומות וזה לא עוצר – הדלק, הארנונה, החשמל, מתייקרים.

אורן בוטא: יוקר המחיה פוגע קודם כל בנו, והפגיעה היא כפולה - הן בעסק שלנו והן במשק הבית שלנו.

אורן בוטא: כדאי גם שתדעו שכל מחסום שתשימו בפנינו, כל דלת שתסגרו, נדע כיצד להיכנס.

אורן בוטא: הזמנים השתנו, העצמאים הבינו שהם עיקר משלמי המיסים במדינה.

אורן בוטא: זה מה שמאחד אותנו.

אורן בוטא: וגם אם הם כרגע עסוקים בהישרדות ולא יוצאים להפגין בהמוניהם, הם תומכים בנציגיהם השונים.

אורן בוטא: בלעדיהם לא יפרח המשק.

אורן בוטא: אם העצמאים לא יהיו חזקים, כולם יפגעו.

אורן בוטא: יוקר המחיה רק יוסיף ויעלה ויפגע בכולם, אף אחד לא יימלט.

אורן בוטא: אני לא רואה את הממשלה יוזמת הקמת מפעלים שיעסיקו מאות-אלפי עובדים, אפילו עשרות-אלפי עובדים הם לא מסוגלים להעסיק.

אורן בוטא: לא כולם יכולים להיות שוטרים, אנשי קבע, עובדי עיריות או ממשלה - -

מיכאל ביטון: אורן, משפטי סיום.

אורן בוטא: קחו בחשבון שדמי הקיום שניתנו לנו לא הספיקו לפצות על הנזק אך משנתנו בממשלה הקודמת, במסגרת 41 מיליארד השקלים, והממשלה הנוכחית אינה עוצרת את הדרישה מעסקים שהפסידו ברמה שנתית להחזיר את המענקים שניתנו לפי השווה דו-חודשית, היות שמדובר ב-60,000 משפחות - -

מיכאל ביטון: אורן, משפט סיום.

אורן בוטא: - - אני בטוח שערן יעקב ואף אחד כאן אינו רוצה שהעסקים שלנו יקרסו ויהפכו לפגרים, וחלק מהעובדים שלנו - -

מיכאל ביטון: משפט סיום.

מיכאל ביטון: אורן, אורן, לך לסוף הדף.

מיכאל ביטון: תודה.

אורן בוטא: - - - זכרו זאת מכובדי, רגע לפני הפגרה.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: רועי כהן, נשיב להב, בבקשה.

רועי כהן: שלום לך אדוני היושב-ראש.

רועי כהן: אני קודם כל רוצה לפתוח ולהגיד לך תודה על קיום הדיון הזה, דיון חשוב שמציף את הסוגיה של ציבור העצמאים ובעלי העסקים אל מול מקבלי ההחלטות.

רועי כהן: אני מצטרף לדברים של חברי הכנסת, חלקם מהאופוזיציה, חלקם מהקואליציה, שבעת הזאת, שברגעים אלה קיבלנו פוש מהאוצר, ואני אקריא לכם:

רועי כהן: הגירעון ב-12 החודשים האחרונים ירד לשפל היסטורי של 2.2 מהתוצר.

רועי כהן: הכנסות המדינה גדלו ב-33.4 בהשוואה לתקופה המקבילה.

רועי כהן: בעת הזאת, שלמדינת ישראל יש את האפשרות לעזור ולסייע לאותם עצמאים שעדין לא חזרו לפעילות הסדירה, לבוא ולדרוש מהם החזרת מענקים בזמן שהמציאות עדין מבעבעת ויש אי-ודאות, אין בזה שום היגיון.

רועי כהן: יש אפשרות למדינה לדחות את אותם החזרת מענקים עד לסוף שנת 2022, אין שום מניעה בכך ואין שום בעיה, לא מבחינת דוחות כספיים ולא מבחינת שום דבר.

רועי כהן: העסקים שאני מכיר, שדורשים מהם כסף, בדיוק כמו שצמרת ביקשה, זה עסקים שבסופו של דבר נקלעו שוב לגל הרביעי ולגל החמישי.

רועי כהן: לבוא אליהם בעת הזאת ולדרוש כסף בחזרה בזמן שאין להם הכנסה קבועה ואין להם את המקורות והם השתמשו באותו כסף כדי לחיות ולשרוד זה לבוא ולהגיד שהמדינה עובדת כמו מכונה – מכונה בלי לב, מכונה בלי נשמה, מכונה הבנה מה עם ציבור העצמאיים.

רועי כהן: עכשיו, אנחנו עדין דורשים, אדוני היושב-ראש, להקים ועדת חריגים כדי שאותם מקרים גבוליים של 38.5% ו-39%, האנשים שנדרשים להחזיר עשרות-אלפי שקלים בשעה שאם הם היו יכולים באותה עת למצוא דרך, הם כן היו יכולים לעמוד באותן הוראות של 40% אבל הם אנשים ישרים שהגישו את הדוחות שלהם.

רועי כהן: נראה לך הגיוני שאדם שהפסיד 39% בשכר סכום אפס יצטרך להחזיר עכשיו את כל התמיכה שניתנה לו מהמדינה כאשר הוא הפסיד כמעט 40% מההכנסה שלו?

רועי כהן: צריך להקים ועדת חריגים כדי שיבדקו את המקרים האלה.

רועי כהן: צריך לבדוק ברמה השנתית, אם הייתה ירידה ברמה השנתית.

רועי כהן: כל הדרישות שלנו הן דרישות של אנשים שמבקשים בסך הכל הבנה מהמדינה לאותו ציבור עצמאים.

מיכאל ביטון: משפט לסיום בבקשה.

רועי כהן: גם ברגעים אלה עדין אין מתווה פיצוי על החודשים דצמבר, ינואר, פברואר של הגל החמישי.

רועי כהן: יש רק רעיונות, יש רק סיסמאות, יש רק כותרות ועדין אין מתווה פיצוי שאנשים ידעו שמחר בבוקר הם יהיו זכאים לקבל את אותו מענה.

רועי כהן: אז אני קורא גם מכאן לכל מקבלי ההחלטות ולחברי הכנסת: תדאגו שיצא מתווה פיצוי גם על חודש דצמבר, שהוא יהיה על בסיס מתווה "צוק איתן" של 25% ולא 35%, ושזה לא יהיה רק לעסקים שהרוויחו בשנת 2019 אלא לכלל העסקים.

רועי כהן: אנחנו נמשיך במאבק.

רועי כהן: תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך - -

צמרת אביבי: מיכאל, אני יכולה להוסיף?

מיכאל ביטון: לא, את לא יכולה.

מיכאל ביטון: חכי בסבלנות.

מיכאל ביטון: רועי כהן, תודה רבה.

מיכאל ביטון: אוחיון, אנחנו פנינו בדיונים קודמים לרשות המיסים, לבחון את המקרים של 37%, 38%, 39%, ולהגמיש ולבוא לקראת ולהכיר בהם.

מיכאל ביטון: כמה מקרים כאלה היו?

מיכאל ביטון: כמה פניות?

מיכאל ביטון: מה עשיתם במצבים האלה?

שלמה אוחיון: אז אדוני – נכון להיום, כפי שציינתי, לא פנינו אפילו לאחד להשיב מענקים.

שלמה אוחיון: זה עדין במסלול וולונטרי, לא הייתה דרישה מאף אחד להחזיר.

שלמה אוחיון: רק לסבר את האוזן - -

מיכאל ביטון: כן, אבל הייתה הגעה של אנשים אליכם עם הפסד של 37, 38, 39, שביקשו לפנים משורת הדין להכיר במספר הזה למרות שהסף היה 40.

מיכאל ביטון: האם היו מקרים כאלה?

מיכאל ביטון: האם הכרתם?

שלמה אוחיון: יש מקרים כאלה אדוני, ואנחנו יודעים להתייחס אליהם אבל שוב, מאחר ואנחנו לא נמצאים בתהליך של אכיפה, אנחנו נמצאים בתהליך וולונטרי – רק לסבר את האוזן - -

מיכאל ביטון: כן, אבל אם הוא יודע שהוא הוכר כזכאי למענקים אז נגמר הדיון שלו.

מיכאל ביטון: מה זה קשור לוולונטרי?

שלמה אוחיון: אני מיד אסביר.

מיכאל ביטון: אם הוא חייב לשלם, הוא יצטרך לשלם מתי שהוא אבל אם הוא פנה והוא 38, למה אי אפשר לסיים את ההתדיינות איתו עכשיו ולהגיד שלפנים משורת הדין מכירים בך, בהוצאות שלך לעניין 40%?

מיכאל ביטון: אגב, קיבלתי התחייבות מכם לפעול ככה אז אני שואל מה קורה?

שלמה אוחיון: אדוני, לא אמרתי שלא.

מיכאל ביטון: אז קדימה.

שלמה אוחיון: אני רוצה לומר את הדבר הבא: מאחר ואנחנו נמצאים עדין בהליך הוולונטרי, ונכון להיום החזירו לנו כמיליארד וחצי שקלים כמעט 60,000 איש, אנשים ישרים שהבינו שהם לקחו כסף שלא היו צריכים לקחת אותו, ולכן הם החזירו והמהלך הוולונטרי הוכיח את עצמו מהבחינה הזאת.

שלמה אוחיון: ולכן, מה שעלה פה, המצוקה של בעלי העצמאים שהוצגה פה מוכרת לנו, ידועה לנו ולכן, בחשיבה הפנימית שלנו אנחנו חושבים איך לתת מענה.

שלמה אוחיון: בחודשים הקרובים לא ניגע באוכלוסייה שאדוני דיבר עליה.

שלמה אוחיון: אנחנו נתחיל מאלה – כל מי שנוכח פה לא ייתן יד שאנשים לא ירדו בתקופת הקורונה, לאורך כל התקופה הם עלו במחזורים והם שמו את ידם בקופת המדינה ולקחו את הכספים האלה.

שלמה אוחיון: אנחנו יודעים לזהות אותם - -

מיכאל ביטון: הבנתי.

מיכאל ביטון: אתה אומר שיש רף, שהחל מה-31 במרץ תעסקו באלה שהפסידו פחות מחמישה אחוז?

מיכאל ביטון: פחות מ-10?

ולדימיר בליאק: אלה שעלו במחזור, שלא הפסידו בכלל.

שלמה אוחיון: אלה שבכלל לא הפסידו ברמה השנתית.

מיכאל ביטון: לא הפסידו – איתם אתם תתחילו.

מיכאל ביטון: מה האחוז של אנשים כאלה מתוך כל מקבלי המענקים?

שלמה אוחיון: יש לנו כ-10,000 מקרים כאלה.

מיכאל ביטון: כמה זה באחוזים מכל הסיפור?

מיכאל ביטון: כמה מקבלי מענקים וכמה מהם מתוכם שהם אותם 10,000 המקרים שלא הפסידו או אפילו עלו בפעילות שלהם?

שלמה אוחיון: פוטנציאל מקבלי המענקים הוא 300,000 בעלי עסקים.

מיכאל ביטון: לא, מקבלים בפועל, מה זה פוטנציאל?

שלמה אוחיון: אני אסביר: שקיבלו בפועל – 300,000 אנשים שקיבלו מענקים, מתוכם, אלה שצריכים להחזיר לפחות מענק אחד שהתקבל שלא כדין, יש לנו בסביבות 150,000.

מיכאל ביטון: לפי איזה פרמטר ה-150,000?

שלמה אוחיון: יש לפחות מענק אחד שהם לא ירדו במחזורים לפי החוק.

מיכאל ביטון: אין ירידה במחזור בקרב כמעט חצי ממקבלי המענקים, שבאחד מהמענקים, שבמענקים הקודמים נתתם סוגי מענקים, ובתכנית החדשה אתם רוצים לאחד הכל למענק אחד.

משה אוחיון: נכון.

משה אוחיון: זה בתכנית החדשה.

מיכאל ביטון: אבל מה בסוגי המענקים הישנים?

שלמה אוחיון: היה סוציאלי והיה מענק הוצאות.

מיכאל ביטון: וגם ארנונה?

שלמה אוחיון: לא, ארנונה זה לא בתחום שלנו, זה היה בתחום של משרד הכלכלה.

מיכאל ביטון: היה סוציאלי והוצאות אבל גם במענק החדש שאתם מתכננים לאומיקרון, הוא כולל את כל ההיבטים האלה ביחד במענק אחד.

שלמה אוחיון: הם יהיו במענק אחד, זו התכנית אבל זה עדין לא בא לידי ביטוי, זה עדין לא עבר חקיקה אז אני לא יודע איך זה יהיה.

מיכאל ביטון: האם אתה יכול להגיד או לבדוק בזמן שהוועדה מתקיימת, יש לנו עוד 40 דקות - -

יורם מועלמי: סליחה אדוני היושב-ראש, יש פה גם סוגיות משפטיות שקשורות למענקים ואני בא לפה כדי לדבר על סוגיות משפטיות - -

מיכאל ביטון: מועלמי, אני אתן לך לדבר אבל אתה לא קובע את סדרי הדיון של ועדת הכלכלה.

יורם מועלמי: זה לא קשור לסדרי הדיון, זה קשור - - - בשביל מה באתי לפה?

מיכאל ביטון: אתה מתקרב לזכות הדיבור שלך, אתה רוצה לצאת החוצה או לדבר עוד מעט?

יורם מועלמי: - - -

מיכאל ביטון: אז אדוני, תיעזר בסבלנות.

מיכאל ביטון: אוחיון, האם כאחת הפשרות שניתן לעשות זה להגיד למשל שרשות המיסים, החל מ-31 במרץ, תעסוק באלה שעלו במחזור או אפילו בכאלה שהפסידו רק חמישה או 10 אחוז, ולאחרים היא כן תיתן תאריך אחר לתחילת התשלומים?

מיכאל ביטון: האם אפשר לבדוק את זה בחצי השעה הקרובה כי זאת יכולה להיות בשורה.

שלמה אוחיון: אז בוודאות אני יכול לומר שבשלושה חודשים הקרובים אנחנו נעסוק רק באוכלוסיות שאדוני דיבר עליהן, באלה שבאופן מובהק עלו במחזורים ולא ירדו או שהירידה שלהם הייתה מינורית.

קריאות: ברמה שנתית?

מיכאל ביטון: לא להפריע בבקשה.

שלמה אוחיון: המענקים נקבעו ברמה דו-חודשית - -

קריאה: אבל העסק לא מנוהל - - -

מיכאל ביטון: לא להפריע, אתה תקבל זכות דיבור בוועדה.

מיכאל ביטון: עוד הפרעה אחת – אתה בחוץ.

מיכאל ביטון: אף אחד לא יפריע פה.

מיכאל ביטון: שלמה, תסיים את דבריך.

שלמה אוחיון: החקיקה דיברה על מענקים דו-חודשיים.

שלמה אוחיון: הן תקופת הבסיס והן תקופת הזכאות נקבעו ברמות הדו-חודשיות.

שלמה אוחיון: אנחנו גוף מבצע ואנחנו מבצעים את החקיקה ככתבה וכלשונה.

שלמה אוחיון: אנחנו לא הגוף שחוקק.

שלמה אוחיון: אנחנו אמנם שותפים לחקיקה אבל בוודאי שאנחנו, כגוף מבצע, כבולים למה שהחוק אומר.

שלמה אוחיון: שיקול הדעת שלנו כבול כמו כל אזרח במדינת ישראל למה שהחוק קובע.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: אני מבקש ממך בחצי השעה הקרובה לבחון, וגם אם אתה צריך לצאת החוצה ולדבר עם מי שצריך לדבר, שתודיעו את זה רשמית שאם מתחילים בתקופה הקרובה – בשלושה חודשים, בחצי שנה הקרובה, להתעסק במי שלא הפסיד כסף או עלה או הפסיד חמישה אחוז או 10%, ותאפשרו לאחרים התחלת מועד תשלום נניח בספטמבר או אוגוסט – מועד אחר לכלל הקבוצות.

מיכאל ביטון: תבדוק לי את זה ב-20 דקות הקרובות.

מיכאל ביטון: אוחיון, אתה יכול לעשות את זה.

שלמה אוחיון: רק דבר אחד קטן: לגבי מה שאדוני אמר – זה בסדר, אני מיד אצא לקבל אישור לעניין הזה.

שלמה אוחיון: לעניין ספטמבר – זה כנראה לא יקרה, אדוני, כי זה יותר מדי - -

מיכאל ביטון: אז תבדוק לי.

מיכאל ביטון: אני מבקש ספטמבר, תן לי אוגוסט.

מיכאל ביטון: רגע, לא להפריע לי.

מיכאל ביטון: אוחיון, תבדוק בחוץ, תעשה טלפונים ואולי נוכל לבשר את זה לפחות.

מיכאל ביטון: יורם מועלמי, בבקשה.

יורם מועלמי: אני מוביל בשם העמותה לצמצום פערים, כמעט 1,000 עצורים שעתרו לבג"ץ בעניין של ההחזרים של המענקים.

יורם מועלמי: דיבר פה סלומון לגבי העניין של המענקים.

יורם מועלמי: קודם כל, לפני שאני מתחיל לדבר, 60,000 עצמאים לא הולכים להחזיר את המענקים והם הולכים להיות משתמטי מס.

יורם מועלמי: כל העניין הזה של המענקים הדו-חודשיים בכלל לא רלוונטיים כי עסק לא פתוח את העסק שלו לחודשיים.

יורם מועלמי: העסקים מתנהלים לשנים, ואתה צריך לעשות פה התחשבנות שנתית ולא התחשבנות דו-חודשית.

יורם מועלמי: צריך להסתכל על כל הראיה השנתית ואז להגיד שהעסק נפל ב-10%, 20%, 30% אז אני מוכן להסתכל על התמונה הזאת, ואז להגיד שיחזירו בצורה דיפרנציאלית.

יורם מועלמי: אף אחד פה לא בא ואומר שלא נחזיר את המענקים - -

מיכאל ביטון: אל תצעק, תדבר, אנחנו שומעים אותך.

מיכאל ביטון: עצור, אנחנו שומעים אותך, יש לך שלוש דקות, תדבר לאט ובלי צעקות.

יורם מועלמי: אוקי.

יורם מועלמי: קודם כל, רשות המיסים, בכל הדיונים שקיימת פה באוגוסט ובאוקטובר ובפעם הקודמת לא דיברו בכלל על העניין שכאשר השומה שמחושבת לצורך מס היא בצורה שנתית, וזה הדבר הראשון.

יורם מועלמי: אני אני יכול להגיד לך גם שבעקבות העתירה יצא מכתב נוסף לרשות המיסים ויש פה מענקים מסוימים שלפי חוות דעת משפטית שלנו, גם הפעימה הראשונה שהתקנה לשעת חירום פגה בעקבותיה והמענק הנוסף שלפי החלטת הממשלה 204, זה כסף שאמור להישאר אצל העצמאים ויש לזה תוקף משפטי על-ידי החלטת ממשלה ועל-ידי כך שהפעימה הראשונה פקעה.

יורם מועלמי: זה 13,500 שקל שנמצאים בתוך המענקים שהוא דורש אותם חזרה.

יורם מועלמי: ואותם 60,000 עצמאים שרואים כרגע את הדיון, ואני רוצה להבהיר את זה פה שגם התקשורת תדע: יש כבר 13,500 שנמצאים והם יגיעו שוב לבג"ץ כי יש חילוקי דעות כרגע בין רשות המיסים לבין העמותה לצמצום פערים.

יורם מועלמי: דבר שני – יש פה עוד דבר שרשות המיסים מתעלמת ממנו – סעיף 13ג לחוק צמצום הפערים, שמשולב בחוק הסיוע הכלכלי, והוא מדבר על זה שיש מצבים מסוימים שרשות המיסים יכולה לפטור את העצמאי בשל המצב הכלכלי.

יורם מועלמי: דבר נוסף, היום אין שום אפשרות להשיג ולקבל ערעור.

יורם מועלמי: רשות המיסים פנתה לעורכת הדין של העמותה לצמצום פערים והם קבעו שהם הולכים לעשות תהליך של הפיכת קביעה.

יורם מועלמי: כרגע זה עדין לא יצא לפועל.

יורם מועלמי: זה אומר איך אפשר לבוא ולבקש מהעצמאים להחזיר את המענקים כשעדין הם לא עשו את הפעולה המינהלית כדי לתת להם אפשרות גם לערער וגם להגיש השגה.

יורם מועלמי: זה מבחינת הנושא המשפטי.

יורם מועלמי: דבר נוסף זה נושא הרשת ביטחון שהסתיימה.

יורם מועלמי: מה-31.7 ועד היום אין לנו רשת ביטחון.

יורם מועלמי: נוסיף לפה את העניין של האומיקרון שהחל בדצמבר והוא עד היום הזה.

יורם מועלמי: כל הגל של עשרות-אלפי ביטולים של כל העסקים הקטנים האלה, הפרילנסרים האלה שעובדים היום כמו קוסמטיקאיות וספרים ומעצבי שיער ונהגי מוניות ונהגי אבטחה בתיירות וכל הרשימה שאני רוצה להציג בפניך, אני אקריא לך אותה, אדוני, מהישיבה הקודמת שהייתה פה: מעצבי שיער, רפואה משלימה, מורי תל"ן, חוגי העשרה, תיירות, מורי דרך, צלמי אירועים, קוסמטיקאיות, מסעדות, גני ילדים פרטיים שחטפו מכה אנושה בעקבות הבידודים, חדרי כושר קטנים.

יורם מועלמי: זה רק על קצה המזלג עסקים קטנים שעדין - -

מיכאל ביטון: יורם, אני שואל אותך שאלה: אתם הגשם עתירה לבג"ץ?

יורם מועלמי: כן, הגשנו עתירה.

מיכאל ביטון: מתי הגשתם?

יורם מועלמי: בית המשפט ראה שרשות המיסים - -

מיכאל ביטון: יורם, מתי הגשת עתירה?

יורם מועלמי: ב-12 בינואר השנה הזאת התקבלה החלטה שבית המשפט - -

מיכאל ביטון: מתי הגשת עתירה?

יורם מועלמי: לא, הוגשה כבר עתירה בדצמבר, וב-12 בינואר התקבלה החלטה.

מיכאל ביטון: אתם הגשתם?

יורם מועלמי: כן.

מיכאל ביטון: ומה ההחלטה?

יורם מועלמי: ההחלטה הייתה שבית המשפט קיבל את הטענה של רשות המיסים שהעזרים הם וולונטריים והוא אמרה שהוא לא מתערב אבל הוא קבע בהחלטה שיש אפשרות לעשות השבה של המענקים.

יורם מועלמי: וכן, שהוא חייב להתחשב במצב הכלכלי של העצמאים.

יורם מועלמי: יש את זה בחוק.

יורם מועלמי: אני מצטער שכל חבר כנסת שיושב פה, כולל חבר הכנסת בליאק, שאם הוא ייכנס ויקרא את החוק והוא רואה חשבון, הוא מדבר על זה שיש עצמאים שאם הם קורסים כלכלית, 13ג מדבר על זה שהוא יכול לקבל פטור מלא.

יורם מועלמי: זה כתוב בחוק: רשאי המנהל לפטור את העצמאי אם הוא רואה שהמצב הכלכלי שלו לא אפשרי.

יורם מועלמי: אדוני, זה לא מוזכר בכלל בעניין הזה של הדרישה של המענקים, הוא בכלל לא מדבר על זה.

יורם מועלמי: הוא מדבר על כמה יש בעיה להחזיר את הכספים והוא מדבר על תשלומים.

יורם מועלמי: אנחנו מדברים על זה שזה כסף שלנו, שלא אמור לחזור לקופת המדינה, במיוחד הפעימה הראשונה והמענק הנוסף.

יורם מועלמי: החלטה 204 של הממשלה, תקראו את החוקים.

מיכאל ביטון: טוב, זה יתברר כמובן בהיבט המשפטי.

מיכאל ביטון: משפט אחרון.

יורם מועלמי: משפט אחרון – דיברתי גם על ימי הבידוד.

יורם מועלמי: כמובן שכולנו יודעים כרגע ובכלל, גם לא לדבר על העניין הזה שעצמאים היו בבידוד ועדין אין להם את הביטוי של הבידודים - -

ולדימיר בליאק: זה לא נכון, יש חוק.

יורם מועלמי: אבל עדין הוא לא נכנס לפועל, אין פיצוי.

יורם מועלמי: יש לי קשר עם ביטוח לאומי - -

ולדימיר בליאק: אני יכול לענות?

ולדימיר בליאק: המוסד לביטוח לאומי בונה כרגע מערכת שתסנכרן בין נתוני הביטוח הלאומי לבין הנתונים של משרד הבריאות.

ולדימיר בליאק: המערכת הזאת תיכנס לתוקף תוך שבועיים, והתשלום יתבצע רטרואקטיבית גם לעצמאים המבודדים וגם לעצמאים מאומתים מה-1 ביולי 21.

יורם מועלמי: כן, אבל אני מדבר על הימים האלה, איך אנחנו מתקיימים?

מיכאל ביטון: יורם, ביקשתי ממך משפט סיום.

יורם מועלמי: משפט סיום – אתם דיברתם פה, שר האוצר דיבר על פיצויים.

יורם מועלמי: קודם כל, אני אפילו לא יודע אם אני, כעצמאי קטן או אורן או צמרת כעצמאים קטנים – מה המתווה.

יורם מועלמי: הוא דיבר עד 600,000.

יורם מועלמי: כמו כן, עדין לא ראיתי שקל בחשבון ואנחנו חטפנו את הקורונה מאמצע דצמבר ועד היום.

יורם מועלמי: אז בוא תגיד לי, אם אתה באמת רוצה את המענקים, מאיזה כסף אני אחזיר את המענקים?

יורם מועלמי: תודה.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: יורם, אתה בעל עסק בעצמך?

יורם מועלמי: כן, אני פרילנסר בתחום התקשוב והתקשורת.

יורם מועלמי: בחודשים האחרונים אני נפגעתי בגלל שהעובדים של אותן חברות גדולות חזרו לעבוד מהבית וירדה לי העבודה ב-50%, שאני עסק חיוני.

מיכאל ביטון: הבנתי.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך יורם.

מיכאל ביטון: גיא גולן, בבקשה.

יאיר גולן: שלום אדוני היושב-ראש, שלום לכולם.

יאיר גולן: אני רוצה לחזק את כל העצמאים שהגיעו לכאן ותומכים, ואני באמת מחזק אתכם על המאבק הצודק שלנו.

יאיר גולן: אני רק רוצה לציין דבר אחד בנושא החזרת המענקים: אדון רשות המיסים, שלום לך, תקשיב לי היטב:

יאיר גולן: אני מבקש בכלל לא לדחות את החזרת המענקים אלא לבטלם.

יאיר גולן: זו הרשלנות שלכם, לא שלנו.

יאיר גולן: אתם אפילו לא טרחתם לבדוק את הדוחות שלנו, אתם - - - כספים לעצמאים.

יאיר גולן: היום לעצמאים אין כסף מאיפה להחזיר.

ולדימיר בליאק: גיא, זה לא נכון.

יאיר גולן: סליחה, זו הרשלנות של רשות המיסים.

מיכאל ביטון: גיא, תעצור רגע.

מיכאל ביטון: בליאק, אני אסרתי על נציגי הציבור להפריע לכם.

מיכאל ביטון: אני אוסר עליכם להפריע להם.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים לשמוע את השטח, אפשר להתווכח אבל לא כולם מסכימים עם כל מה שנאמר פה.

מיכאל ביטון: הוא יגיד את אשר אל ליבו.

מיכאל ביטון: בבקשה.

ולדימיר בליאק: תודה רבה, מיכאל.

ולדימיר בליאק: אנחנו משלמים מיסים הכי גבוהים במדינה.

ולדימיר בליאק: אנחנו עמוד השדרה של הכלכלה הישראלית ולא אתם.

ולדימיר בליאק: אתם עובדים בשבילנו, אתם מקבלים משכורת מאיתנו, רשות המיסים.

ולדימיר בליאק: איך אתם דורשים מעצמאים שהיום גוססים – ומאיפה הנתונים שלך, אדון אוחיון, הרוויחו הרבה כסף העצמאים?

ולדימיר בליאק: העצמאים היום גוססים.

ולדימיר בליאק: היום הבנקים לוחצים עלינו איך להחזיר את ההלוואות שלקחנו בערבות המדינה.

ולדימיר בליאק: אנחנו לא יכולים להחזיר את ההלוואות.

ולדימיר בליאק: באיזה עולם אתם חיים?

ולדימיר בליאק: אתם מנותקים לגמרי מהעצמאים.

ולדימיר בליאק: תתביישו לכם.

ולדימיר בליאק: בגללכם משפחות נהרסו, התגרשו, היו כמה עצמאים שגם התאבדו.

ולדימיר בליאק: בגללכם.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה לך.

מיכאל ביטון: יוסי אלקובי, נשיא התאחדות המלאכה והתעשייה, בבקשה.

יוסי אלקובי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יוסי אלקובי: תראו, אני לא יכול לפנות לרשות המיסים כי הם מונחים על-ידי משרד האוצר להביא כסף, אין מה לעשות.

יוסי אלקובי: אתם קבלני משנה לגביה, את זה אני יודע.

יוסי אלקובי: אני רוצה שתבינו – יש לנו הלוואות בערבות מדינה, יש לנו לשלם ציוד, בנקים הורידו לנו את האשראי, עסקים קטנים נכנסים לבנק שהמחזור שלהם - -

מיכאל ביטון: עצור רגע.

מיכאל ביטון: לא להפריע.

יוסי אלקובי: הם מפעל קטן.

יוסי אלקובי: הרי האומיקרון תקף בדצמבר 2021, זאת אומרת שההוראות של להחזיר את כל המענקים, שזה לא קרה באף מדינה בעולם החזרת מענקים.

יוסי אלקובי: רק כאן מחפשים איך לעשות ואיך לקחת מאיתנו כסף.

יוסי אלקובי: די, זה נגמר.

יוסי אלקובי: אני לא הייתי צריך להגיע לישיבה הזאת אבל קיבלתי טלפונים: תגיע מהר.

יוסי אלקובי: אני גם בעל מפעל, לי יש נגריה, אני קם בבוקר עם שכפ"ץ עם העובדים שלי כתף לכתף, עובד איתם.

יוסי אלקובי: התלבשתי והגעתי לכאן להקים את צעקתם של העסקים הקטנים והבינוניים, שזה עמוד השדרה של כלכלת מדינת ישראל, ואתם לא לוקחים אותנו בחשבון.

יוסי אלקובי: אנחנו מחזיקים את העובדים, מביאים כסף מהבית, עושים הלוואות כי אין עובדים.

יוסי אלקובי: אם עובד עוזב אותנו ומחר יפתח השוק, לא יהיו לנו עובדים.

יוסי אלקובי: אין הכשרות מקצועיות, יש כל-כך הרבה מחדלים שמלווים את העסקים הקטנים והבינוניים ברמות מטורפות.

יוסי אלקובי: אני חושב שהגיע הזמן לראות בנו, משלמי המיסים האמיתיים.

יוסי אלקובי: המלחמה ברוסיה עם אוקראינה – יש הרבה חומרים שצריכים להגיע לכאן ולא יגיעו לכאן ואין חומר להשיג.

יוסי אלקובי: אגיד לכם יותר מזה: הספקים שלנו מבקשים שנשלם במזומן.

יוסי אלקובי: אז למי אנחנו ניתן?

יוסי אלקובי: לספקים במזומן?

יוסי אלקובי: לעובדים שנשמר?

יוסי אלקובי: את הארנונה שצריך לשלם?

יוסי אלקובי: את ההלוואות שצריכים להחזיר לבנקים?

יוסי אלקובי: תגידו לנו?

יוסי אלקובי: ואתם באים – אם אבי ייסר אתכם בשוטים, אני אייסר אתכם בעקרבים?

יוסי אלקובי: אתם באים ודורשים מהעסקים הקטנים להחזיר הלוואות כשהם לא יודעים מה לעשות עם הכמה שקלים שהם מקבלים, למי לתת?

יוסי אלקובי: בוודאי ובוודאי שיעדיפו לתת לעובד ובוודאי ובוודאי שיעדיפו לשלם את המיסים.

יוסי אלקובי: לכן, אני חושב שצריך לבטל את הדבר הזה לאלתר.

יוסי אלקובי: שילמתם?

יוסי אלקובי: זהו, נגמר.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

קריאות: זו הרשלנות שלהם, לא שלנו.

קריאות: העצמאים לא אשמים פה.

מיכאל ביטון: יש דוברים שמחכים.

מיכאל ביטון: אני רוצה לשמוע את השטח ונתתי עדיפות לח"כים והם דיברו ברצף.

מיכאל ביטון: אם תהיה הזדמנות למשפט אני אתן לכם.

יאיר גולן: אנחנו לא נשלם על הטעויות של הרשות - -

מיכאל ביטון: גיא, אני מוציא אותך.

מיכאל ביטון: עוד מילה אחת, אתה בחוץ.

יוסי אלקובי: רק ברשותך מילה, לא סיימתי: אני רוצה שתבינו שהחישוב של הרווחים נלקח מדצמבר, כשהוצאנו חשבוניות בינואר ואז המחזור כביכול עלה.

יוסי אלקובי: בנובמבר ודצמבר לקחו את כל הכסף לינואר ואז אמרו: העסקים הרוויחו.

יוסי אלקובי: לא רק שלא הרוויחו כי כל החומרים התייקרו ולא הרווחנו כלום בסוף.

יוסי אלקובי: אולי המחזור עלה אבל הפסדנו כסף.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: תיקי אדיסון מפורום העצמאים.

תיקי אדיסון: תודה ליושב-ראש הוועדה על זכות הדיבור ותודה על הדיון.

תיקי אדיסון: אני קצת מרגישה בתור עצמאית ובתור בת של עצמאי ונכדה של עצמאי – משפחה של סוחרים מאוד-מאוד מכובדים מאיראן – אני לא צריכה להתחנן.

תיקי אדיסון: העצמאים לא צריכים להתחנן לרשות המיסים.

תיקי אדיסון: אני מרגישה כאן בדיון כאילו אנחנו צריכים לבוא לפניכם ולהביע ולהגיד לכם למה אתם צריכים לדחות לנו את המענקים.

תיקי אדיסון: קודם כל, זה לא מענקים, זה כסף שלנו, זה כסף שאנחנו משלמים למדינה על כל העבודה שאנחנו עושים.

תיקי אדיסון: אנחנו לא צריכים להתחנן, לא צריכים להסביר, לא צריכים לבוא אליכם בתחנונים.

תיקי אדיסון: כל הדיון הזה מתנהל כאילו אנחנו מורדים מעם.

תיקי אדיסון: אנחנו לא מורדים מעם, אנחנו שווים והזכויות שלנו שוות לשכירים, בדיוק כמו שהשכירים לא צריכים להחזיר שום מענק סוציאלי שהם קיבלו – אגב, יותר מאיתנו, כי השכירים קיבלו 10,500 והמענק הסוציאלי של העצמאים היה 7,500.

תיקי אדיסון: אז גם שם הפליתם אותם לרעה.

תיקי אדיסון: את זה אף אחד לא הזכיר אבל אני אזכיר.

תיקי אדיסון: אנחנו לא מורדים מעם, אנחנו שווים, ואנחנו לא נדבר אליכם כאילו אנחנו מתחננים אליכם.

תיקי אדיסון: אני לא מתחננת לאף אחד.

תיקי אדיסון: אני עצמאית גאה, אני דור עשירי או 15 לעצמאים, אני לעולם לא אדבר בתחנונים לאף אחד.

תיקי אדיסון: עם זה רציתי להתחיל.

תיקי אדיסון: דבר שני – שנת 2021, דובר עליה וגם שר האוצר ליברמן אמר שהיא הייתה שנה בשיא הכנסות ממיסים בישראל.

תיקי אדיסון: אתם באים לפה ומדברים ומתנהגים כאילו אנחנו נמצאים באיזה גירעון או כאילו המדינה נמצאת לפני פשיטת רגל ואתם שמים את כף רגליכם על צוואר העצמאים כדי שיחזירו את המענקים כמה שיותר, כאילו המדינה עוד שנייה פושטת רגל.

יאיר גולן: אין להם מה לאכול.

מיכאל ביטון: אני לא אקבל את המשפטים האלה, גיא.

מיכאל ביטון: אני הזהרתי אותך, אתה לא מכבד אותי, עוד משפט כזה אתה בחוץ בלי התראה.

תיקי אדיסון: יתרות הביטוח הלאומי עומדות על 210 מיליארד שקלים, אז משני הנתונים האלה אנחנו מבינים, כל הנציגים שנמצאים פה וכל העצמאים במדינת ישראל מבינים שמדינת ישראל לא לפני אובדן.

תיקי אדיסון: לא קיבלתי ממך תשובה לגבי השאלה ששאל אותך יו"ר הוועדה לגבי עסקים שנפגעו ב-36%, 37%, 38% - למה הם צריכים להחזיר את המענק?

תיקי אדיסון: הרי אתם החלטתם על 40%.

תיקי אדיסון: יש עסקים שהיו לפני קריסה גם ב-30%.

תיקי אדיסון: למה הם צריכים להחזיר את המענקים?

תיקי אדיסון: הרי זה מיסים שהם שילמו כל החיים למדינת ישראל.

תיקי אדיסון: יש כאן משפחות שלמות שהגיעו לעוני מחפיר, יצאו כאן ארגזים לבתים של עצמאים, ארגזי אוכל מדי שבוע כדי להחזיר משפחות שלמות שלא יזרקו לקו העוני.

תיקי אדיסון: למה לא להתחשב במקרים האלה?

תיקי אדיסון: למה לא לייצר מראש ועדת חריגים ולהגיד: אוקי, לעסקים האלה אנחנו נתנהל אחרת, ותשובה לא קיבלתי על השאלה הזו ששאל אותך כבוד יו"ר הוועדה, ואני מבקשת לקבל עליה תשובה בסוף דברי.

יורם מועלמי: אני יכול להעיר הערה אחת?

יורם מועלמי: זה נמצא בחוק.

מיכאל ביטון: לא, אתה לא יכול להעיר הערה, היא לא הפריעה לאף אחד מכם אז תתנהגו באותה הוגנות שהיא חיכתה לומר את הדברים שלה.

יורם מועלמי: רציתי לחזק אותה.

מיכאל ביטון: אל תחזק אותה, היא חזקה, היא יודעת מה היא אומרת.

מיכאל ביטון: תן לה להשלים את דבריה בלי הפרעות.

מיכאל ביטון: משפטים אחרונים בבקשה.

תיקי אדיסון: אני מבקשת לפטור את העסקים שנסגרו במשבר הקורונה, זה עסקים שנכנסו לחדלות פירעון או פשוט את הרגל.

תיקי אדיסון: אין היגיון להחזיר את המענקים עכשיו, כשהם בקשיים כלכליים.

תיקי אדיסון: אני מבקשת לפטור את העסקים שמחזור העסקאות השנתי שלהם לא עולה על 300,000 שקלים.

תיקי אדיסון: אני מבקשת שאם ישנם עצמאים או עסקים שאכן ידרשו להחזיר את המענקים, לתמוך בפריסה רחבה של ההחזרים.

תיקי אדיסון: אני מבקשת מיושב-ראש הוועדה לקבוע מועד כבר עכשיו לדיון על מענקי האומיקרון.

תיקי אדיסון: לא ברור מה שר האוצר מביא, אם יביא.

תיקי אדיסון: לא יצא עד היום תזכיר חוק אלא רק הודעות בתקשורת.

תיקי אדיסון: אנחנו עד היום לא יודעים מה בדיוק נקבל, איך נקבל ומתי נקבל.

תיקי אדיסון: שוב, זה מרגיש כמו גבינה מחוררת, שגם פה, במקרה הזה, אלפי עצמאים יפלו בין הכיסאות, אלפי עצמאים לא יהיו זכאים, כן יהיו זכאים, 36, 38 או 39.

תיקי אדיסון: זה חיים של אנשים, זה משפחות עם ילדים, זה לא תמונה על הקיר.

תיקי אדיסון: מדובר כאן באנשים שעבדו עבור מדינת ישראל.

תיקי אדיסון: כשאנחנו לא משלמים לכם שקל אחד, אתם ישר נכנסים לחשבון הבנק שלנו ומתלבשים עליו.

תיקי אדיסון: לקחת אתם יודעים, אתם גוף גבייה כמו שאמר אדון אלקובי המכובד אבל כשמגיע לתת, אתם מבקשים גם בחזרה וגם לא מתחשבים בעצמאים שקרסו גם ב-30% וגם ב-35%.

מיכאל ביטון: תיקי, תודה רבה.

מיכאל ביטון: ענבל ג'וריני.

ענבל ג'וריני: אני רוצה להתחיל ולהמשיך את הדיון של תיקי – קודם כל, נראה לי שכולם מדברים פה בסיסמאות ונורא יפה.

ענבל ג'וריני: אז בואו, אני אכיר לכם אותי: קוראים לי ענבל ג'וריני פרץ, אני בת 48, נשואה, אמא לשלושה ילדים ועצמאית במדינת ישראל.

ענבל ג'וריני: אני באה מעולם התרבות, ואני זאת שמדברים עליה, על עצמאית שירדה ב-37% למשל.

ענבל ג'וריני: אני לא פה בשביל להתבכיין לכם אלא בשביל להסביר לכם כי יש לי תחושה שאתם פשוט רואים את זה כאיזו שהיא ניירת ולא רואים את הבן אדם אז נעים מאוד, הנה אני.

ענבל ג'וריני: ה-37 – זה אני.

ענבל ג'וריני: אז ככה – בואו קצת תבינו על מה אנחנו מדברים: ב-8.3.2020 יצאנו לרחובות בפעם הראשונה.

ענבל ג'וריני: בתקופת הקורונה, הקמנו את מאבק עולם התרבות.

ענבל ג'וריני: ישבנו במשך שנה בחוץ, בהפגנות, בדרישות.

ענבל ג'וריני: המענק הראשון נקרא – דמי קיום, כשמו כן הוא.

ענבל ג'וריני: מה אתם עושים היום?

ענבל ג'וריני: רוצים לקחת לנו את הקיום.

ענבל ג'וריני: נתתם את דמי הקיום הראשונים באמירה: תיקחו, זוהי מקדמה.

ענבל ג'וריני: זה היה עוד לפני פסח לפני שנתיים, עמדנו מול האוצר, במשך חודש ימים ישנו באוהלים, החברים שלי לתעשייה, וזה היה ההישג שהבאנו.

ענבל ג'וריני: זה לא באמת הישג כשלוקחים לאנשים את דמי הקיום שלהם.

ענבל ג'וריני: אני לא יודעת כמה אתם יודעים איך נראה במציאות עסק קטן שמרוויח 300,000 שקל בשנה.

ענבל ג'וריני: תעשו חשבון רגע, קחו לכם שנייה, ותבינו שזה כלום ושום דבר.

ענבל ג'וריני: ונתתם 7,500 שקל.

ענבל ג'וריני: איפה משפחה, ילדים, יוקר המחיה?

ענבל ג'וריני: הכסף הזה לא קיים.

ענבל ג'וריני: הפריסה הזאת שאתם מציגים פה שאנשים יחזירו לכם – הכסף הזה לא קיים.

ענבל ג'וריני: יש לי חדשות בשבילכם, גם בתקופת הקורונה לא ממש טסנו לאן שהוא וגם לא כל-כך בזבזנו את הכסף – היינו בדמי קיום, קיום של אנשים, שלי, של משפחתי ושל הקולגות שלי בתחום.

ענבל ג'וריני: ענף התרבות לא עובד שנתיים או עובד לסירוגין.

ענבל ג'וריני: השאירו אותו פתוח, זה נכון ותודה לשר טרופר אבל בסופו של דבר, היה פה סוג של סגר כי הקהל לא הגיע בגלל הפחדות של כל הממשלה הזאת בלי יוצא מן הכלל.

ענבל ג'וריני: אני לא רוצה להיכנס לצד הפוליטי אבל אני רוצה להגיד לכם דבר אחד: אין שכירים בלי עצמאים.

ענבל ג'וריני: תזכרו את זה טוב-טוב כי בסופו של דבר, אתם צריכים אותנו לא פחות ממה שאנחנו צריכים אתכם.

ענבל ג'וריני: ודמי קיום לאנשים לא לוקחים.

ענבל ג'וריני: אתם לא יכולים לקחת את הקיום שלנו.

ענבל ג'וריני: מילה אחרונה שאני רוצה להגיד: עסקים עד 30,000 שקל, אני חושבת שמדינת ישראל יכולה לוותר להם על ההחזרה בכלל של המענק הזה.

ענבל ג'וריני: היא יכולה להגיד להם: אתם משוחררים מהדבר הזה.

ענבל ג'וריני: אין שום סיבה – לכו, תעשו את שיעורי הבית שלכם ואני מודה, אני לא חזקה בכל הנתונים ולתת לך את הנתונים אבל אני בטוחה, מר אוחיון, שאתה יודע לתת פה את התשובות למיכאל ולהגיד לו בדיוק בכמה מדובר, ואני בטוחה במיליון אחוז שהממשלה הזאת יכולה לפטור את העסקים הקטנים, את הפרילנסרים, כי כשאומרים עסקים יש איזו תחושה שיש איזה עסק נורא-נורא גדול מאחורי זה אבל זה בן אדם, זה אני, ה-37, מזכירה לכם.

ענבל ג'וריני: תודה רבה.

צמרת אביבי: ואני 38.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

צמרת אביבי: ומיכאל, אני רוצה להגיד לך שכשפותחים בקשה לוועדת חריגים, זה ישר נסגר, שתדע, והם רושמים שזה החוק.

מיכאל ביטון: אני קיבלתי התחייבות שאת כל המקרים של 37, 38 ו-39 ילוו באופן פרטני, ואני אוודא את זה שיהיה ליווי פרטני.

מיכאל ביטון: שוקי שדה מארגון חברות ההסעה, בבקשה בזום.

שוקי שדה: צהרים טובים לך ולכל הנוכחים.

שוקי שדה: אני רוצה לדבר על נושא חברות ההסעה בשני מובנים: מובן אחד, לגבי נושא התיירות, ומובן שני לגבי ה - - - באופן כללי.

שוקי שדה: קיימת בעיה חמורה מאוד, שמחזורי החברות היו עד היום מחזורים נמוכים מאוד.

שוקי שדה: התוצאה הייתה שאנשים לקחו הלוואות, לקחו כספים, קיבלו מענקים והיום דורשים את זה בחזרה.

שוקי שדה: רק בימים אלה התחילו הדברים להיכנס לתוקפם.

שוקי שדה: התחילה עבודה, התיירות התחילה להיכנס אבל אנחנו צריכים במקביל גם לעשות מספר פעולות: צריך לדאוג לנהגים, צריך להכין את הרכב, ואת כל זה אנחנו צריכים לעשות לאור המצב הקיים נכון להיום.

שוקי שדה: אנחנו בכל מקרה מבקשים שהפעילות תתבצע במובן שכרגע לדחות באופן מיידי את הנושא של החזר המענקים כי הדבר הזה פוגע קשות.

שוקי שדה: רק התחלנו להתארגן.

שוקי שדה: חברות נסגרו, התיירות עדין לא חזרה לפעילות שלמה אלא רק התחילה, ורק עכשיו אנחנו מתחילים להתארגן.

שוקי שדה: לצורך העניין הזה אני מבקש שאם לא תהיה אפשרות אחרת, שתהיה החרגה לפחות למערך ההיסעים, על-מנת שנוכל לעשות את הפעולה ולא להיות "פושעי מלחמה" כמו שנאמר, ולא להחזיר את הכספים כי אנחנו לא מסוגלים.

מיכאל ביטון: תודה רבה שוקי, הדברים ברורים.

מיכאל ביטון: מר אוחיון, יצאת לבדוק מה אפשר להגיד באופן רשמי בעת הזאת.

שלמה אוחיון: אז ככה, אדוני:

שלמה אוחיון: לגבי הצד המשפטי – זה נאמר קודם ואני אחזור על זה כדי שזה יהיה ברור, אמרנו את זה גם בבג"ץ, שכל זמן שאנחנו לא בהליך של אכיפה, עדין לא ניתנה אפילו ההזדמנות לאותם - -

מיכאל ביטון: נכון.

שלמה אוחיון: - - אלה של ה-38% ו-39%.

שלמה אוחיון: הם צריכים לפנות אלינו.

שלמה אוחיון: ברגע שאנחנו ניכנס לשלב האכיפה - -

מיכאל ביטון: לא, עצור רגע.

מיכאל ביטון: ה-37,38,39 – תטפלו בהם בלי קשר לאכיפה.

מיכאל ביטון: תורידו את הדאגה של האנשים.

מיכאל ביטון: לגבי זה לא צריך להחליט אם יש אכיפה או אין אכיפה אלא לטפל במקרים האלה.

שלמה אוחיון: ברור.

שלמה אוחיון: אדוני, אולי לא צריך לטפל כי אם ההחלטה תהיה שלא נגיע אליהם ולא נפנה אליהם - -

מיכאל ביטון: יש סיכוי שמראש הם יצאו מהמשחק.

שלמה אוחיון: אז כמו שאמרתי בתחילת דברי, אנחנו מתכוונים בשלושה חודשים הקרובים להתעסק עם המקרים המהותיים, לא אלה שדובר עליהם פה, בוועדה.

מיכאל ביטון: מה הם?

שלמה אוחיון: המקרים המהותיים זה אלה שעלו במחזורים, אלה שהירידה שלהם הייתה מינורית - -

מיכאל ביטון: בוא נתחם את זה.

מיכאל ביטון: האם אנחנו יכולים להגיד שעד תאריך מסוים שעכשיו נגיד אותו - -

שלמה אוחיון: עד 30.6, אדוני.

מיכאל ביטון: עד 30.6 חובת ההחזרים תחול מ-31 במרץ על אלה שלא הפסידו כסף או שהפסידו מינורי, עד 10%.

מיכאל ביטון: אז זאת הבשורה של היום הזה.

מיכאל ביטון: היא לא גדולה אבל זה מה שאנחנו מודיעים עכשיו.

שלמה אוחיון: - - -

מיכאל ביטון: רגע, תן לי לעגן את זה, אני אעגן את זה גם בסיכום.

יורם מועלמי: - - -

מיכאל ביטון: מועלמי, אל תפריע.

מיכאל ביטון: מועלמי, מחזור הוא שנתי, אף אחד לא מדבר על משהו אחר.

קריאה: לא, הוא דיבר על דו-חודשי.

מיכאל ביטון: רגע חברים, זה לא משא ומתן עכשיו.

מיכאל ביטון: אתם מפריעים לי.

מיכאל ביטון: אני אוציא אתכם ואדבר בלעדיכם.

מיכאל ביטון: אוחיון, אנחנו אומרים שעד 31.6, במידה וכן תחליטו על אכיפה שעוד לא החלטתם על אכיפה בכלל, מי שתפעילו נגדו או אולי תפעילו אכיפה הם רק אלה שלא הפסידו כסף או הפסידו עד 10%.

מיכאל ביטון: השאר יקבלו אתה הזדמנות להתארגן לאחר יוני ולהתחיל להחזיר את הכספים.

מיכאל ביטון: עד כאן נכון?

משה אוחיון: אמת.

קריאה: ברמה שנתית.

מיכאל ביטון: מי אמר את ההערה הזאת?

קריאה: צא לכמה דקות, תחזור שוב עוד חמש דקות.

קריאה: אוחיון, אופן החישוב של אותם 10% או היעדר הפסד מתייחס לאותה שנת פעילות כספית?

שלמה אוחיון: כן אבל אדוני, החקיקה מדברת על דוח חודשי ואני לא יכול לעשות את ההפרדה.

שלמה אוחיון: מצד שני, אני יכול לבוא ולומר שאנחנו - -

מיכאל ביטון: רגע, שנייה, המענק לא ניתן לפי דו-חודשי.

קריאות: לפי דו-חודשי.

מיכאל ביטון: כל חודשיים.

שלמה אוחיון: בוודאי.

מיכאל ביטון: אז כל חודשיים יבדקו בנפרד אצל כל אדם?

שלמה אוחיון: בוודאי.

מיכאל ביטון: ואין לזה איזונים בין כל החודשים?

שלמה אוחיון: האיזונים יהיו שאנחנו לא ניקח את אלה שפעם אחת פספסו.

שלמה אוחיון: אנחנו ניקח את אלה שיש להם שלושה מקרים, ארבעה מקרים.

מיכאל ביטון: באופן רציף.

שלמה אוחיון: בוודאי.

מיכאל ביטון: בתוך התקופה לפחות שלושה, ארבעה מקרים זה שמונה חודשים, שזה כמעט שנת פעילות, שיראו ששם באופן עקבי אין הפסד או הפסד של עד 10% ולא אירוע חד-פעמי של חודשיים.

שלמה אוחיון: נכון.

מיכאל ביטון: הבנתי.

ענבל ג'וריני: ממה עם עסקים עונתיים?

ענבל ג'וריני: סליחה שהתפרצתי.

מיכאל ביטון: שאלה טובה אבל היית צריכה להרים יד.

שלמה אוחיון: לגבי עסקים עונתיים, אדוני, זה יהיה במסלול – אם נפספס ונגיע לעסק מהסוג הזה שנכנס לתוך ההגדרה שאדוני הגדיר, הם יוכלו להגיש אלינו את ההשגה ואנחנו נבחן אותה ונתייחס אליה.

מיכאל ביטון: וגם נאמר פה - -

משה אוחיון: תהיה התייחסות פרטנית לכל מקרה.

ענבל ג'וריני: אבל אתם סוגרים - - -

מיכאל ביטון: רגע.

מיכאל ביטון: תקראו לאורן בוטא כי אני רוצה לסכם את הדיון.

מיכאל ביטון: בליאק, משפט.

מיכאל ביטון: שקט בבקשה.

מיכאל ביטון: אדוני, איך קוראים לך?

אמיר שושני: אני אמיר ממטולה.

מיכאל ביטון: אמיר, לא דיברת וחיכיתי בסבלנות.

מיכאל ביטון: אתה גם תדבר.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת בליאק, בבקשה.

ולדימיר בליאק: אני קודם כל רוצה לומר שמהניסיון שלי מול העבודה עם רשות המיסים – חבל שאתם תוקפים את רשות המיסים כי רשות המיסים הפעילה פה אופרציה מטורפת בתקופת הקורונה לתשלום המענקים, ובסופו של דבר, רשות המיסים היא גוף מבצע, היא מבצעת את החלטות הממשלה והכנסת.

ולדימיר בליאק: מי שקיבל את החוק זה הכנסת - -

יורם מועלמי: - - -

מיכאל ביטון: מועלמי, צא החוצה בבקשה.

מיכאל ביטון: נא להוציא אותו.

מיכאל ביטון: צמרת, נא לצאת שניכם.

מיכאל ביטון: בליאק, תסיים את הדברים.

ולדימיר בליאק: אם אתם רוצים לתקוף אז תתקפו אותנו.

יורם מועלמי: בליאק, 13ג.

יורם מועלמי: אני אצא, זה בסדר.

מיכאל ביטון: אל תצעק עליה, אדוני.

מיכאל ביטון: צא החוצה בבקשה.

ולדימיר בליאק: אתם מוזמנים לתקוף את חברי הכנסת ואני רוצה להזכיר לכם שמי שקיבל את החוק הזה זו הממשלה הקודמת, לא אני.

ולדימיר בליאק: אם אני הייתי מחוקק את זה, הייתי מחוקק את זה אחרת.

ולדימיר בליאק: גיא, אני רוצה להגיד לך רק משפט: בסופו של דבר, ואני יודע את זה כי הייתי עצמאי, עברתי את שלושת הסגרים כעצמאי, כבעל משרד רואי-חשבון.

ולדימיר בליאק: כל עצמאי שנכנס למערכת לפני שהוא קיבל את המענק, הוא הצהיר שהוא ירד 25% או 40% בנסיבות העניין.

ולדימיר בליאק: הוא נתן את ההצהרה, ובהתאם להצהרה שלו הוא קיבל את הכסף.

ולדימיר בליאק: אם בסופו של דבר הוא לא ירד במחזור בהתאם לתקנות, הוא קיבל את המענק בניגוד לחוק.

ולדימיר בליאק: אין דרך להגדיר את זה אחרת, לצערי.

ולדימיר בליאק: מצד שני - -

קריאות: - - -

מיכאל ביטון: גולן נא לצאת, צמרת נא לצאת שניכם בבקשה.

מיכאל ביטון: בליאק תסיים, אמרת קצר ואתה לא מסיים.

ולדימיר בליאק: מצד שני, אני מברך את רשות המיסים על הגמישות ואנחנו נמשיך בעבודה מולם.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

מיכאל ביטון: לצאת בבקשה.

מיכאל ביטון: אף אחד לא יפריע פה, אנחנו בסיכום.

מיכאל ביטון: גיא לצאת, צמרת לצאת.

מיכאל ביטון: אבוטבול, בבקשה.

משה אבוטבול: היות שבאמת הדברים הם דברי סיכום, העמדה שלי מאוד ברורה: היושב-ראש חייב לקחת את זה בצורה עוצמתית, כמו שאתה יודע, ואני בטוח שתצליח להוביל את זה אבל בגלל שנאמרו פה דברים, שהחברים שלי אומרים לי שלא לסטות מהתגובה העקרונית, אני רק רוצה להפנות את ידידי המלומד, חבר הכנסת מיש עתיד, על דברים קשים שהוא אומר:

משה אבוטבול: החרדים הם כת קיצונית שרוצה רק כסף, והם מדברים נגד דודי אמסלם - -

מיכאל ביטון: עזוב אותך, אבוטבול.

מיכאל ביטון: זה לא רלוונטי.

משה אבוטבול: אבל הוא לא יקרא לי גזען שהוא בעצמו גזען.

משה אבוטבול: שלחתי לך את החומר ובזה אני מסיים.

מיכאל ביטון: זה לא רלוונטי.

מיכאל ביטון: אבוטבול, קריאה שנייה.

מיכאל ביטון: אמיר שושני, בבקשה.

אמיר שושני: צהרים טובים.

אמיר שושני: אני הייתי זה שפנה ליו"ר הוועדה, ולעניות דעתי אני חלק מזה שבכלל היה הדיון הקודם בסוף שנה שעברה.

אמיר שושני: יש לי שתי הערות, ההערה הראשונה מאוד-מאוד פגעה בי: כשאנחנו יושבים במקום כזה, אני מצפה שכל הצדדים ידברו אמת, אני לפחות מדבר אמת, ולא יכול להיות מצב שנציג של גוף ציבורי לא ידבר אמת או לחלופין יציג אותי כנוכל.

אמיר שושני: ולמה הכוונה?

אמיר שושני: כשאומרים 30% או לא משנה כמה מהעצמאים היו ישרים והחזירו, זאת אומרת שמי שלא החזיר לא היה ישר.

אמיר שושני: אני לא מקבל את זה.

אמיר שושני: אני לא החזרתי לא בגלל שאני לא ישר.

אמיר שושני: ראשית, אני עדין מחזיר ארבע הלוואות נוספות שלקחתי מהבנקים.

אמיר שושני: דבר שני, עדין אני מצפה שתקיימו את מה שהבטחתם ליושב-ראש הוועדה, שתהיה איזו שהיא ועדת ערר.

אמיר שושני: ולמה ועדת ערר?

אמיר שושני: כי כשאתה לוקח את החודשים שלי ב-20 מול 19, ואני הסברתי לך, אתה היית כאן אז, שב-19 כמעט ולא הרווחתי כי היו אירועים ביטחוניים בצפון וצימרים לא עבדו, אז בעצם אתה אומר לי: תשמע, ב-19 דפקנו אותך כי כשהיו אירועים ביטחוניים לא שילמנו לך, ולכן נדפוק אותך גם בקורונה כי אנחנו עושים השוואה ל-19 שממילא לא הרווחת שם וממילא יש לך גם עסק בצמיחה שיש לו איזה מחזור צמיחה אבל אנחנו לא מתחשבים בזה, ולכן אתה תחזיר לנו כסף שאין לך.

אמיר שושני: אז אני חושב שזה לא תקין להגיד את זה.

אמיר שושני: דבר שני – לא יכול להיות מצב להגיד כל הזמן וולונטרי.

אמיר שושני: כולנו יודעים מה זה וולונטרי, ואני מחזיק מסמכים שלכם, שאת חלקם הוצאתי אתמול בערב כדי להיות עדכני והמילה "הנך נדרש" מופיעה שם עשרות פעמים.

אמיר שושני: אז "הנך נדרש" זה לא וולונטרי.

אמיר שושני: זה שלא כתוב "הנך נדרש אחרת נערוף לך את הראש או ניקח לך ריביות נוראיות" – זה לא אומר שלא "הנך נדרש".

אמיר שושני: ואני, כשכתוב לי "הנך נדרש", אם הייתה לי את האפשרות, קודם כל הייתי מחזיר ואחר-כך הייתי מתווכח.

אמיר שושני: זה שלא החזרתי זה לא בגלל שאני נוכל אלא זה כי אין לי מאיפה להחזיר עדין.

אמיר שושני: הדרישה שלכם להחזיר את זה בסד של זמנים מאוד קצר עבורנו, עבור העסקים הקטנים, זו דרישה שבגללה נצטרך עוד פעם לקחת הלוואות מהבנקים כדי לא להסתבך אתכם כי אתם הגוף הכי מפחיד מבחינתי כעצמאי.

אמיר שושני: רשויות המס, כל עצמאי יודע שזה הדבר הכי מפחיד בעולם.

אמיר שושני: עצמאי לא ישן בלילה כשהוא יודע שיש לו איזה שהוא אינצידנט עם רשויות המס.

אמיר שושני: אתם חייבים להבין את מצבנו, אתם חייבים להבין שאנחנו בני אדם עם משפחות.

אמיר שושני: לא יכול להיות מצב שכשאני בא לכאן ממטולה, לפני זה אני מתקשר ב-SMS לבנקאית שלי: אל תחייגי אלי היום כי אני עם אשתי באוטו ואני לא רוצה להעציב אותה.

אמיר שושני: לא יכול להיות דבר כזה.

אמיר שושני: אתם חייבים להבין שקודם כל, אתם גובים מאיתנו במשך כל החיים, בתשלומי המיסים, לפי שקל.

אמיר שושני: אתם יודעים בדיוק כמה שילמנו, ופתאום כאן אתם לא הולכים לפי השקל אלא לפי 40% שאתם קבעתם, לא אנחנו וגם לא התייעצתם איתנו וגם לא עם חברי הכנסת.

אמיר שושני: אתם קבעתם 40%.

אמיר שושני: למה?

אמיר שושני: למה?

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: אני רוצה לשאול אותך, שלמה, באשר למנגנון – אנחנו שלחנו, המשרד שלי לבדו שלח כמה מאות אנשים לרשות המיסים, אותם אנשים גבוליים או אותם מקרים שבהם רשות המיסים אמרה שהיא תטפל פרטנית ברגישות.

מיכאל ביטון: השאלה אם יש לנו פה שיטת עבודה או שזה מצב אקלקטי, שאני שולח את השם של מישהו, וכן יפגשו אותו, לא יפגשו?

מיכאל ביטון: כן יסגרו את סוגיית ה-37, 38, 39?

מיכאל ביטון: פה דיברו על מעין ועדת חריגים, אז אתם לא רוצים לעבוד בוועדה אבל האם יש לאדם דרך מהירה לשים את טענותיו אצלכם ולדעת שהם יתקבלו תוך שבוע?

מיכאל ביטון: אותם מקרים של 37, 38, 39?

שלמה אוחיון: אדוני, החוק דיבר על 40% ועל 25%, ולכן לסטות מהחוק אני לא רשאי, אין לי שום סמכות שבדין לעשות את הדבר הזה.

שלמה אוחיון: מצד שני, כפי שאמרתי, אנחנו יודעים גם למי לפנות.

שלמה אוחיון: אם אנחנו נראה את המקרים שאדוני מדבר עליהם - -

מיכאל ביטון: כן, זה נחמד שלוועדת הכלכלה יפנו 200 איש ויסדרו להם פגישה עם רשות המיסים - -

שלמה אוחיון: לא לזה התכוונתי.

מיכאל ביטון: האם יש לנו שיטה לאותם מקרים גבוליים?

מיכאל ביטון: לאותם מקרים רגישים, שהם יטופלו בעדיפות, תפגשו אותם בעדיפות?

מיכאל ביטון: יש איזו אפשרות פנייה שיטתית בדבר הזה?

שלמה אוחיון: אדוני, בדיוק לזה כיוונתי.

שלמה אוחיון: אם אנחנו מראש באים ואומרים שאנחנו נפנה לאנשים לא במהלך הוולונטרי אלא במהלך האכיפה ונזהה את המקרים האלה ומראש נוציא אותם מהרשימה ולא נפנה אליהם, כל מה שאדוני מציג מתייתר.

מיכאל ביטון: אבל יבוא רגע שהם ירצו לשבת אתך כי הם באי-ודאות.

שלמה אוחיון: כשנגיע אליהם הם יוכלו לשבת איתנו, לא סגרנו את - -

מיכאל ביטון: אבל באיזו שיטה הוא יוכל לשבת איתך?

מיכאל ביטון: הוא לא צריך לעבור דרכי, אתה מבין?

מיכאל ביטון: אני עושה את זה בלב שלם אבל אני קצת מוצף פניות.

מיכאל ביטון: מה עם אלה שלא הגיעו אלי, אתה מבין?

מיכאל ביטון: רגע, לא להרים ידיים, אנחנו בסוף הדיון עם כל הכבוד.

שלמה אוחיון: השיטה שנקבעה, נקבעה בדין.

שלמה אוחיון: היא מסודרת.

שלמה אוחיון: השיטה באה ואומרת שאם מנהל החליט לשלוח למישהו שירד ב-35% נניח ושלח לו דרישה, אני לא מבצע את הדרישה, היא לא הופכת לחוב.

שלמה אוחיון: היא הופכת להידברות, ואז יש לך 30 יום להגיש לי את ההשגה - -

מיכאל ביטון: והאנשים האלה יכולים לפגוש אתכם פיסית?

מיכאל ביטון: כי אז דיברנו על האפשרות להיפגש, לשמוע את הבן אדם.

שלמה אוחיון: בוודאי.

שלמה אוחיון: במידת הצורך תהיה גם פגישה פיסית, החוק גם אומר את זה.

משה אבוטבול: אז למה שלא תפנו רק לאלה ש - - -

מיכאל ביטון: בסדר, הוא אמר את זה, אבוטבול.

מיכאל ביטון: תודה רבה לכולם.

מיכאל ביטון: חברים, אני מסכם את הדיון.

מיכאל ביטון: אוחיון, נא להקשיב לסיכום.

מיכאל ביטון: אני רוצה שהוא יבוצע - -

אורן בוטא: ב-1 בנובמבר, כשאנחנו נהיה ברחובות.

מיכאל ביטון: בוטא, לא הספיק לך?

מיכאל ביטון: אנחנו בסוף.

מיכאל ביטון: חברים, ראשית, אנחנו רוצים לברך את הבהרת משרד האוצר ורשות המיסים על-כך שעד ה-30 ביוני, במידה ותחליט רשות המיסים להתחיל אכיפה, החלטה שלא התקבלה אבל גם אם היא תחליט להתחיל אכיפה עד ה-30 ביוני, היא תחול רק על אותם מקרים שבהם לא היו הפסדים אבל לא בחודשיים בלבד אלא במספר פעימות של חודשיים שמבטאות מגמה של היעדר הפסדים מתוך כלל המקטעים של החודשיים.

מיכאל ביטון: ורק כלפיהם, מי שלא הפסיד כלל או עד 10% הפסד – מולו תפעל באכיפה, רק אם היא תחליט שהיא פועלת באכיפה ונכון לעכשיו, לא החליטה.

מיכאל ביטון: בתקופה הזאת הרשות גם תגבש את המדיניות שלה לגבי המקרים של ה-37,38,39 ובאיזו דרך היא יכולה גם בחוק להכיר ולעגן.

מיכאל ביטון: אנחנו פונים אליכם ומוסיפים שתי התייחסויות בתקופה הזאת, של עד 30 ביוני והן: עסקים מאוד קטנים, בין אם זה עד 300 שהוצע פה או מספר אחר, שזה עסקים שממש נאבקים על קיומם, זה one man show, שזה עובד אחד, גג עובד וחצי.

מיכאל ביטון: אלה אנשים שאין להם הון, אין להם נכסים או העסקים שלהם מושפעים בתנודתיות ועונתיות – שלא יפגעו מהעובדה שייבחנו חודשיים מסוימים, שאלה החודשיים היחידים או המרכזיים של פרנסתם.

מיכאל ביטון: אנחנו מבקשים שבמדיניות הזאת תפעלו וכמובן כלפי אף אחד מהעסקים בישראל, בכל מקרה, לא תהיה אכיפה מולו אם הוא לא הפסיד 10% ומעלה עד 30 ביוני ויתכן אפילו יותר, זה דבר שאתם בודקים אותו.

מיכאל ביטון: הערות על התכנית החדשה – אנחנו חושבים שהתכנית החדשה צריכה להתבצע גם אם היא חלקית, גם אם היא לא טובה.

מיכאל ביטון: אי-הוודאות של אנשים בקשיים תזרימיים ונאמר להם שהם יקבלו איזה שיפוי כוללני ואיחוד כלל סוגי המענקים שנתתם – סוציאלי ולעסק וארנונה, ופה האמירה היא לאחד את המהלך הזה, הדבר הזה צריך להתבצע ואין שינוי ואין עיכוב ואי אפשר לחכות כי אנשים קורסים.

מיכאל ביטון: אנחנו מעירים לכם שלפני ההחלטה הסופית על התכנית ובגלל שהיא לא הוצגה, לבחון גם מדרגות סיוע של 30% ו-25% וגם לבחון הוספה של חודשים של סוף שנת 21, שגם בהם הייתה פגיעה.

מיכאל ביטון: כרגע התכנית המוצעת שלכם חלה רק על החודשים ינואר-פברואר 22, ואנחנו מבקשים לכלול גם חודשים שהם מסוף שנת 21.

מיכאל ביטון: הוועדה, כפי שנאמר כאן, תבצע דיון מעקב על הנושא לפי הדחיפות ולפי התשובות שנקבל.

מיכאל ביטון: את ההבהרות על המדיניות שדיברנו עליה לגבי 30 ביוני וכולי – אני מבקש לקבל מכם בכתב בתוך שבועיים שזה יעוגן בכתב מה שסוכם כאן.

מיכאל ביטון: אני נועל את הדיון.

מיכאל ביטון: תודה רבה לכולם.

מיכאל ביטון: הישיבה נעולה.