ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 198, 2022-03-01 10:30

מיכאל ביטון: שלום, אנחנו שמחים לפתוח את הישיבה.

מיכאל ביטון: על סדר-היום: מתן הנחה לתלמידי נעל"ה בתחבורה הציבורית בישראל.

מיכאל ביטון: הדיון הזה נעשה במסגרת יום הוקרה לתוכנית נעל"ה שיזמה תחברת הכנסת טטיאנה מזרסקי.

מיכאל ביטון: היא מסורה מאוד לסוגית העלייה ובמיוחד לילדי נעל"ה.

מיכאל ביטון: עבדתי גם בסוכנות היהודית לפני 20 שנה ואחרי זה גם במגבית קנדה והבאנו ילדי נעל"ה לשובל ולעוד ישובים.

מיכאל ביטון: לדעתי עד היום יש תוכנית כזו בשובל בפנימייה.

מיכאל ביטון: ילדי נעל"ה הם כבר לא ילדים.

מיכאל ביטון: כבר עשרות שנים, הפרויקט הזה.

מיכאל ביטון: הם הקימו משפחות בישראל, שירתו בצה"ל, רבים מהם שירתו כחיילים בודדים, תרמו תרומתם לחברה הישראלית, למדו, השכילו, הקימו משפחות והמון הורים של ילדי נעל"ה עלו ארצה בעקרבות ילדי נעל"ה.

מיכאל ביטון: זו הזדמנות של הכנסת להוקיר את המיזם האדיר הזה המשותף גם לממשלת ישראל, גם לסוכנות היהודית ולגופים אחרים.

מיכאל ביטון: אנו רוצים לעזור בדבר קטן.

מיכאל ביטון: סך הכול כמות קטנה של תלמידים.

מיכאל ביטון: אנו נותנים הנחות בתחבורה ציבורית להמון מסגרות חינוכית ובני נוער, ואין סיבה שגם ילדי נעל"ה, שרבים מהם בודדים בארץ, לא יזכו להטבה הזאת.

מיכאל ביטון: אנו מאתגרים את משרד התחבורה לבשר לנו, שהוא בוחן את זה בחיוב כדי שלא רק נדבר על ילדי נעל"ה אלא נעשה למענם משהו משמעותי.

מיכאל ביטון: כמי שיזמה את הדיון, טטיאנה, אתן לך להוביל אותו ולאפשר את הדוברים לפי החלטתך, מי ידבר ומתי.

מיכאל ביטון: אני איתך בכול.

מיכאל ביטון: בבקשה, חברתי הכנסת טטיאנה מזרסקי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, היום בכנסת מציינים יום מיוחד לתוכנית נעל"ה, ביוזמה שלי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני היום מארחת גם בוועדה וגם באודיטוריום, מ-14:00 עד 16:0 יתקיים אירוע הוקרה, נציין 30 שנה לתוכנית נעל"ה, תוכנית ייחודית ומיוחדת.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אין כזאת בעולם.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זאת תוכנית של עלייה וקליטה של בני נוער שמגיעים בני 15 עד 17, ומשלימים כאן לימודי תיכון בישראל.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ילדים ממשפחות יהודיות בתפוצות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נכון להיום מעל 19,000 תלמידים במשך שלושים שנה הגיעו לישראל ממשפחות יהודיות משבעים מדינות בעולם, מקנדה, מארצות הברית, ממדינות חבר העמים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה הישג ענק של מדינת ישראל.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מגיעים בני נוער איכותיים אחרי מבחני מיון, מצטיינים, ילדים שמקבלים החלטה להגיע לכאן ולבנות את עתידם כאן בארץ ישראל.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מקבלים חינוך מיטבי בפנימיות ששייכות למשרד החינוך, לחטיבה לחינוך התיישבותי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נמצאים אתנו גם נציגי משרד החינוך וגם נציגי מינהלת נעל"ה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אבקש שימשיך את הדיון ישעיהו יחיאל, שאני קוראת לו אבא של נעל"ה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הוא יזם ומוביל ומנהל את התוכנת הייחודית הזאת כבר שלושים שנה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הסוגיה שאני מבקשת להעלות כאן בוועדת הכלכלה, תשלומים עבור שימוש בתחבורה ציבורית של תלמידים, תלמידים שבתום התוכנית הופכים לאזרחים של מדינת ישראל, תורמים למדינה, משרתים בצבא, משלימים את לימודיהם באקדמיה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בזמן לימודיהם בתיכון כל התלמידים זכאים ל-50% הנחה ברכישת כרטיס, ולא תלמידי נעל"ה, והם כן משתמשים בתחבורה ציבורית, שהם בודדים בארץ, ונוסעים לבקר משפחות מארחות, אפילו לא קרובי משפחה שלהם, שרוצים לארח אותם וקולטים אותם בקהילה ובחברה הישראלית או קרובי משפחה אחרים, שלא גרים בקרבה לפנימייה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה ילדים שגם ככה יש להם דמי כיס מזעריים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הם צריכים מזה להוסיף כסף לנסיעות?

אורי מקלב: מה המעמד שלהם?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הם תלמידים שאינם אזרחים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הם זכאי חוק השבות אבל הם אינם אזרחים בינתיים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: רצינו לבקש שיקבלו זכויות והנחות כמו כל תלמידי מדינת ישראל.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בבקשה, ישעיהו.

ישעיהו יחיאלי: תודה רבה, אדוני יושב-ראש הוועדה שלקחת על עצמך להשתתף ביום ההוקרה של נעל"ה בנושא קטן אבל הוא גדול כי הוא מאוד משמעותי עבור תלמידי נעל"ה בארץ.

ישעיהו יחיאלי: אני מודה כמובן לחברת הכנסת טטיאנה, שלא סתם יזמה את האירוע הזה אלא היא בעצמה הגיעה לארץ במסגרת נעל"ה.

מיכאל ביטון: מדהים.

מיכאל ביטון: היא לא רצתה להגיד את זה כי חשבה שהיא בניגוד עניינים אבל זה כבוד.

מיכאל ביטון: בעצם הגיעה נערה לכנסת.

מיכאל ביטון: נוער עולה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נוער עולה ללא הורים ונוער עולה לפני הורים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ההורים שיל עלו ארצה חמש שנים אחריי.

מיכאל ביטון: גם עלתה, גם הביאה את הוריה וגם הגיעה לכנסת ישראל.

מיכאל ביטון: גם אני ילד של עולים שהגיע לכנסת ישראל.

מיכאל ביטון: לא יודע מה עם מקלב.

אורי מקלב: מכל הצדדים שלי, הילדים שלי דור עשירי בארץ.

אורי מקלב: אני דור רביעי.

אורי מקלב: משפחתי עלתה לפני 140 שנה לארץ.

אורי מקלב: עלתה, ייבשה פה ביצות, נטעה כרמים.

מיכאל ביטון: מדהים.

מיכאל ביטון: יפה מאוד טטיאנה על הענווה שלך שלא גילית לנו.

מיכאל ביטון: ישעיהו, אם תוכל כמה נתונים על הפרויקט, וגם להשאיר את רוב הזמן לדיון עם משרד התחבורה, מה ניתן לעשות.

מיכאל ביטון: שלא נפספס מטרת הדיון.

ישעיהו יחיאלי: את הנתון הרב שנתי טטיאנה הזכירה.

ישעיהו יחיאלי: יותר מ-19,000 ילדים הגיעו לארץ.

ישעיהו יחיאלי: אנחנו כרגע בארץ עם 1,900 ילדים, מ-64 מדינות בעולם.

ישעיהו יחיאלי: היינו לפני שנתיים ב-2,100 אבל הקורונה גם פגעה בנו.

ישעיהו יחיאלי: עושים מאמץ לעלות חזרה.

ישעיהו יחיאלי: התלמידים מתחנכים ב-25 מוסדות חינוך בכל רחבי הארץ.

ישעיהו יחיאלי: לצערי שובל כבר לא.

ישעיהו יחיאלי: התנועה הקיבוצית יצאה כמעט כולה מנעל"ה.

ישעיהו יחיאלי: חבל מאוד.

ישעיהו יחיאלי: נשאר מקום אחד.

ישעיהו יחיאלי: אנו נמצאים בכפרי נוער ופנימיות, כולם בפיקוח המינהל לחינוך התיישבותי פנימייתי ועליית הנוער במשרד החינוך.

ישעיהו יחיאלי: כמובן המציאות התהפכה עלינו ביום חמישי שעבר.

ישעיהו יחיאלי: אנו פה עם 460 ילדים מאוקראינה שהמשפחות שלהם שם, על כל המשתמע מזה.

ישעיהו יחיאלי: הרבה מאוד דאגות, הרבה מאוד חרדות.

ישעיהו יחיאלי: רבע מהילדים שלהם הם מאוקראינה.

ישעיהו יחיאלי: הם בני 14 ומעלה, מגיעים כבר בכיתה ט'.

ישעיהו יחיאלי: יחד איתם סכום לא מבוטל של 569 ילדים מרוסיה.

ישעיהו יחיאלי: הדבר הזה כשלעצמו הוא כבר אתגר.

ישעיהו יחיאלי: ילדים שגרים באותו בחדר, מתחנכים באותה קבוצה ומדינה מתקיפה מדינה.

ישעיהו יחיאלי: העניין הזה לא פשוט.

ישעיהו יחיאלי: נערכנו לזה מבעוד מועד, הכנו את הצוותים החינוכיים, אבל כשזה קרה, זה כמו שמלחמה פורצת.

ולדימיר בליאק: אתם רואים את ההשפעה החברתית?

ישעיהו יחיאלי: ודאי.

ישעיהו יחיאלי: איך לא? יש מתיחות, מניפים דגלים, שרים המנונים, אנשים נפגעים.

ישעיהו יחיאלי: בכניסה לחדר סיפר לי חברי דוד שהנפגע הישראלי, שנפגע אתמול מירי, אשתו בוגרת נעל"ה בחוות הנוער הציוני.

ישעיהו יחיאלי: אנחנו ממש על העניין.

ישעיהו יחיאלי: אי אפשר להתעלם מזה.

ישעיהו יחיאלי: גם היום כשאנו עושים פה אירוע חגיגי בכנסת ב-14:00- - -

מיכאל ביטון: תודה שהחזרת אותנו למציאות ולא ידענו עד כמה אתם אתגר קיומי בימים אלה.

מיכאל ביטון: אז אנחנו קודם כל שולחים להורים של ילדי נעל"ה גם ברוסיה וגם באוקראינה תפילה שהשלום יגיע בין אוקראינה לרוסיה, ושילדי נעל"ה בארץ, בין אם הם מרוסיה, אוקראינה או כל מדינה אחרת, יהיו המודל והיוזמים לאפשרות שכולם יכולים לחיות ביחד ואולי אפילו לעזור להם לעשות מיזם פה בארץ שמבטא את הערך הזה בזמן מלחמה שהם בנעל"ה יודעים לחיות ביחד.

מיכאל ביטון: זה אירוע לא קל בתוך החגיגיות הזאת.

מיכאל ביטון: מחזקים את ידיכם וגאים בכם על ההתמודדות עם המצב המורכב.

ישעיהו יחיאלי: תודה.

ישעיהו יחיאלי: כמובן באירוע נהיה מאוד חגיגיים אבל הלב שלנו יהיה במקום אחר, והדברים האלה יבואו לידי ביטוי בתכנים של האירוע עצמו שהתאמנו אותם למצב.

ישעיהו יחיאלי: אבל נשמור על החגיגיות כי יום הולדת זה יום הולדת.

ישעיהו יחיאלי: ודאי אם נעשה בכנסת.

מיכאל ביטון: כך זה החיים שלנו – תמיד משולבים בכאב ובשמחה, והדברים מופיעים באותו יום או יום למחרת.

מיכאל ביטון: אלה הם חיינו.

ישעיהו יחיאלי: בתשובה לשאלת חבר הכנסת מקלב, תלמידי נעל"ה נחלקים לשני סוגים.

ישעיהו יחיאלי: כרבע מהם באים עם מספרי זהות ישראליים, מאחר שאחד מהוריהם ישראלי, גם אם לא נולדו פה.

ישעיהו יחיאלי: לפי החוק הם חייבים להיכנס ארצה כאזרחי ישראל.

ישעיהו יחיאלי: איתם אין בעיה.

ישעיהו יחיאלי: הם יכולים לקבל הנחה בתחבורה ציבורית כמו כולם.

אורי מקלב: איך ההורים שלהם ישראליים?

ישעיהו יחיאלי: או נולדו פה, ועזבו את הארץ.

ישעיהו יחיאלי: להרבה מאוד מהילדים האלה יש פה בארץ סבא וסבא.

ישעיהו יחיאלי: לא שליחויות.

ישעיהו יחיאלי: המינימום שהייה בחו"ל הוא ארבע שנים.

ישעיהו יחיאלי: לא מדובר באנשי עסקים אלא באנשים שעזבו את הארץ.

ישעיהו יחיאלי: רוב הילדים האלה לא נולדו פה.

ישעיהו יחיאלי: במקרה הטוב הם יודעים לדבר עברית, אבל הם לא יודעים לקרוא ולכתוב, והם זקוקים לאולפן כמו תלמיד נעל"ה אחר.

ישעיהו יחיאלי: אלה שאינם אזרחי ישראל מקבלים אשרת א2 לשנה.

ישעיהו יחיאלי: כעבור שנה מאריכים להם את האשרה לשנתיים נוספות ובכיתה י"ב הם עומדים בפני צומת החלטה.

ישעיהו יחיאלי: מי שרוצה להישאר בארץ, ואלה יותר מ-90% מתלמידי נעל"ה, הופכים לאזרחים, מקבלים תעודת עולה, תעודת זהות על כל המשתמע.

ישעיהו יחיאלי: מכאן אנו באים לבקשה שלנו שלמרות שפורמלית הם כמו תיירים אבל הם ישראליים בפוטנציה.

ישעיהו יחיאלי: הם בכרטיס כיוון אחד.

ישעיהו יחיאלי: הם לא באו לפה לטיול, לא באו לשלושה חודשים.

ישעיהו יחיאלי: הם נכנסים לבתי ספר ישראלים, לומדים עם ישראלים, חיים בפנימיות עם ישראליים.

ישעיהו יחיאלי: הם ישראלים לכל דבר.

ישעיהו יחיאלי: לרובם אין תעודת זהות.

ישעיהו יחיאלי: יש לנו בעיה עם 1,500 ילדים שבאים בדרכון זר ורובם ככולם כעבור שלוש שנים יהיו ישראליים לכל דבר ועניין.

ולדימיר בליאק: 90% הופכים לישראליים.

ישעיהו יחיאלי: נכון.

ישעיהו יחיאלי: חלק עושים את זה קודם, אם ההורים עלו אחריהם אז הם הופכים לישראליים יחד עם ההורים.

ישעיהו יחיאלי: מה זה התחבורה הציבורית, למה זה כל כך חשוב – הילדים האלה חיים בפנימייה.

ישעיהו יחיאלי: היא הבית שלהם לכל דבר ועניין.

ישעיהו יחיאלי: אני בעצמי גם גדלתי בפנימייה אבל פעם בשבועיים שלושה בייתי נוסע הבית.

ישעיהו יחיאלי: ילד שחי בפנימייה צריך אוויר אחר, צריך אווירה אחרת, צריך לצאת.

ישעיהו יחיאלי: כשכל התלמידים הישראליים יוצאים בחמישי אחר הצהריים, הם גם רוצים לצאת.

ישעיהו יחיאלי: משרד החינוך באדיבותו מעניק להם דמי כיס, גם מעניק להם סכום מסוים לדמי נסיעות אבל אנחנו מדברים על ילדים שנוסעים בכל רחבי הארץ.

ישעיהו יחיאלי: הם גרים בכל רחבי הארץ.

ישעיהו יחיאלי: הצפוניים שלנו בצפת, הדרומיים שלנו, עד לפני שנה היו בקיבוץ אילת.

ישעיהו יחיאלי: עכשיו הם בסילבר ליד אשקלון.

ישעיהו יחיאלי: הקרובים שלהם, משפחות מארחות, נמצאות בכל רחבי הארץ, ולמה שילד יצטרך להתלבט האם להישאר בשבת בפנימייה כי אין לו כסף לנסוע, בעוד שיכול היה להיות כמו חברו הישראלי?

ישעיהו יחיאלי: מאחר שבתוך קבוצות נעל"ה יש לנו ילדים משני הסוגים, מתפתח מתח פנימי על סתם.

ישעיהו יחיאלי: על מה?

ישעיהו יחיאלי: כאילו שחסר לנו מתחים בימים אלה.

ישעיהו יחיאלי: כל הילדים הישראליים זכאים.

ישעיהו יחיאלי: ילדי נעל"ה הישראליים גם זכאים.

ישעיהו יחיאלי: נשאר המיעוט הזה.

ישעיהו יחיאלי: אני מניח שזה כרוך בהצעה כספית, אבל- - -

אורי מקלב: סטודנטים זכאים ל-50%.

ישעיהו יחיאלי: הם מעל גיל 18.

ישעיהו יחיאלי: זה עולם אחר.

ישעיהו יחיאלי: עוסקים בקטינים.

אורי מקלב: יש להם גם אפשרות לקבל הנחות.

ישעיהו יחיאלי: כל בקשתנו, להכיר בהם בעניין הזה.

אורי מקלב: שר התחבורה לשעבר ישראל כץ בעניין הזה, בעקבות גם שאילתות ששאלתי על תושבים קבע, וכאלה שמרכז חייהם כאן בארץ.

אורי מקלב: חשבנו שמן הראוי לתת להם את ההנחה על רב קו על כל סוגי ההנחות.

אורי מקלב: זה דבר – יש מדינות שנותנות לסטודנטים.

אורי מקלב: גיל 18 זה שאלה של הגדרה.

אורי מקלב: זה סבסוד שמשרד התחבורה צריך לתת.

אורי מקלב: לכן גם הקריטריון שקבע אז ישראל כץ, הם נמצאים – מי שלומד פה ונמצא פה וכאן מרכז חייו, בזמנו היה מדובר שמשרד התחבורה ייתן את ההנחה.

מיכאל ביטון: בבקשה, חבר הכנסת בליאק.

ולדימיר בליאק: אני בוגר תק"א - תוכנית לקליטת אקדמאיים.

ולדימיר בליאק: אשתי הגיעה דרך סל"ע.

ולדימיר בליאק: כמובן אני מכיר את התוכנית ואת המשמעות שלה והיא מזמן הפכה למפעל ציוני חשוב ומשמעותי בקליטת העלייה.

ולדימיר בליאק: גם בימים אלה אנו ניצבים מול אתגר אמיתי, ואנו חייבים להיות מוכנים וערוכים לגל עלייה משמעותי גם מאוקראינה וגם מהמדינות הסמוכות.

ולדימיר בליאק: את הבעיה הלא גדולה הזאת שאנו מעלים פה עכשיו ראוי לפתור אותה ובהחלט אתמוך בהחלטה לתת הנחה לילדים האלה.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: אפשר לקבל תשובת משרד התחבורה, איך אפשר לעזור לילדי נעל"ה?

דוד טמיר: שלום.

דוד טמיר: אשמח שנשמע קודם את שלומית עמוס מרשות התחבורה הציבורית שתציג את העניין המקצועי מבחינתנו.

מיכאל ביטון: בבקשה.

שלומית עמוס: שלום.

שלומית עמוס: קודם כל, חשיבות התוכנית מוכרת לנו.

שלומית עמוס: באופן אישי, חברה הכי טובה שלי, הקימה כאן בית בישראל, היא עולת נעל"ה.

שלומית עמוס: זה באמת תרומה מהותית מאוד למדינה.

שלומית עמוס: היינו מאוד רוצים לסייע.

שלומית עמוס: כפי שציינתם, כרגע בצו הפיקוח שלנו זכאים להנחה בתחבורה ציבורית מי שמוגדרים תושבי ישראל.

שלומית עמוס: חלק מהתלמידים האלה יש להם תעודת זהות ונחשבים תושבי ישראל, אבל חלק הניכר לא.

שלומית עמוס: אנו כרגע בוחנים אם יש לנו אפשרות להכניס אותם להגדרת תושב ישראל לפי הצו.

שלומית עמוס: אנו בוחנים את אשרות השהייה.

שלומית עמוס: עושים בזה סדר.

שלומית עמוס: אני מבטיחה לחזור לנציגי נעל"ה בהקדם עם תשובה מסודרת.

שלומית עמוס: זה לא עניין כלכלי.

שלומית עמוס: אני יודעת שהם מתקצבים את התלמידים ב-120 שקלים לחודש, כך שאם התקציב הוא עוד 100 שקל לרכוש להם חופשי חודשי, זה בשוליים.

שלומית עמוס: זה לא עניין כלכלי.

שלומית עמוס: זה רק עניין של כן להכניס את זה במסגרת הצו משפטית.

שלומית עמוס: זה בבחינה שלנו.

ולדימיר בליאק: אבל תושב ישראל, שמרכז חייו בישראל, אז יכול להיות שזה יכול להקל.

מיכאל ביטון: שלומית, הדיון הזה קרה כי טטיאנה היא אשה נחושה.

מיכאל ביטון: אם לא היה דיון, לא היינו יודעים שאולי התקדמנו.

מיכאל ביטון: אני רוצה שתגדירו זמן, נניח חודש, להשיב לכנסת בכתב איך פתרתם את הנושא כל שכן שזה לא עניין תקציבי וזה עניין של נוהל וחוקים.

מיכאל ביטון: גם אם צריך לשנות את הנוהל או להוסיף סעיף חריגים בצו או כל דבר אחר, להביא את זה לכנסת ונעשה את זה.

מיכאל ביטון: עדיף בכלים הקיימים המשפטיים ולהביא פתרון.

מיכאל ביטון: אבל אם אתם רוצים לשנות חקיקה, גם נעשה את זה.

שלומית עמוס: אצטרך שיתוף פעולה של רשות האוכלוסין.

שלומית עמוס: אני רואה שנטלי אתנו כדי לעבור על ההגדרות מה יכול להיכלל במסגרת הצו.

מיכאל ביטון: דוד, בבקשה.

מיכאל ביטון: אני מבקש מכתב מכם בעוד חודש, איך פתרתם את הנושא, ואם לא פתרתם, מה המתווה לפתרון, אם זה מחייב תיקוני חקיקה.

מיכאל ביטון: אני מעדיף שלא.

מיכאל ביטון: מעדיף מכתב שמבשר שעשינו את זה.

מיכאל ביטון: בבקשה.

דוד טמיר: תודה, כבוד היושב-ראש.

דוד טמיר: כפי שאמרה שלומית וכפי שנאמר קודם, הפרויקט אין ספק ביחס לחשיבותו.

דוד טמיר: הקושי שלנו כאן יש שיגידו בירוקרטי אבל בסוף הצו מדבר על לשון תושב.

דוד טמיר: ראינו הנחיית נוהל של רשות האוכלוסין שלא הכרנו אותה לפני הדיון, שלא תואמה אתנו, ואנו צריכים לבחון, האם בעקבותיה אנו כן מצליחים להיכנס להגדרת תושב ואם יהיה צורך לעשות פרשנות מרחיבה או כזו שתאפשר לצו את ההכנסה שלהם לתוך הצו הקיים כמובן שנעדיף לעשות זאת ככה.

דוד טמיר: לשם כך נעשה את התיאום ששלומית דיברה עליו מול רשות האוכלוסין.

דוד טמיר: נקווה שהתוצאות יהיו טובות.

מיכאל ביטון: בסוף זו תוכנית שמעודדת עלייה של הסוכנות היהודית שהיא מוסד לאומי, שיש לה מעמד ייחודי בחוק הישראלי, לסוכנות ולקק"ל ולהסתדרות הציונית.

מיכאל ביטון: גם על בסיס זה אפילו האמירה שכל משתתף בתוכנית של קליטת עלייה שמעודדת עלייה של הסוכנות היהודית יהיה זכאי לעניין הזה, זה נותן לך עוד גושפנקא וזה גוף שפטור ממכרז בקשר שלו עם הממשלה ושמעמו נדיר בחוק.

מיכאל ביטון: אין עוד גופים כאלה בחוק הישראלי כמו שלושת הגופים הללו שיש להם חוק המוסדות הלאומיים שמבחין אותם מאחרים.

מיכאל ביטון: הם היו פה לפני המדינה הזאת.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ברשותך, אפשר להושיט קו מקביל למשרד החינוך שמקצה שעות לימוד עברית, שהוא גוף ממשלתי, שגם מכיר בהם כזכאים להטבות מסוימות כתלמידים עולים.

מיכאל ביטון: טטיאנה אומרת: הנה משרד שבגלל שהם במסלול עלייה נתן להם את הזכאויות שלהם כאילו הם אזרחי ישראל בשל המסלול של העלייה.

מיכאל ביטון: רשות האוכלוסין, בבקשה.

נטלי אור חן: בוקר טוב.

נטלי אור חן: אנו כרשות האוכלוסין מקיימים שיתוף פעולה מלא עם הנהלת נעל"ה.

נטלי אור חן: יש לנו נוהל ייחודי לנעל"ה ועל בסיס יום-יומי שלנו, כמה שיותר לעזור, ולייעל את השירות שאנו נותנים לאוכלוסייה הזו ומבינים את החשיבות.

נטלי אור חן: האשרה שאנו מנפיקים לנעל"ה נקראת א2 מסוג נעל"ה.

נטלי אור חן: כלומר אותם חניכים, אפשר לדעת שהם בתוכנית.

נטלי אור חן: זו אשרה ייחודית להם, וניתן להבדיל אותם מיתר האוכלוסייה של א2.

נטלי אור חן: ככל שמשרד התחבורה יחליט שהוא רוצה לקבל את הרישומים שלהם, ולדעת איך לתגמל אותם בהתאם לגבי הנסיעות, אנו נעביר את הרשימות.

נטלי אור חן: אין לנו דרך אחרת לעשות את זה.

נטלי אור חן: עד שהם לא עושים עלייה, אנו לא מקצים להם מספרי זהות אלא אשרה שנמצאת בדרכון שלהם ואפשר בהחלט יהיה לדעת שמדובר בחניכי נעל"ה כי זה רשום באופן מובהק על הדרכון.

אורי מקלב: אני מציע, אדוני היושב-ראש, שנעשה הצעת חוק פרטית שתבוא במקביל לפעילות של משרד התחבורה.

אורי מקלב: אם משרד התחבורה יתקדם בעניין וימצא פתרונות – נעדיף את זה.

אורי מקלב: אם לא, נעשה חקיקה פרטית.

אורי מקלב: לאור מה שהיא אומרת, שיש הגדרה ספציפית.

מיכאל ביטון: אף אחד לא מגביל אותנו לחוקק חוקים פרטיים אבל אני מרגיש שהנושא הזה פתיר בלי חוק.

מיכאל ביטון: רק רצון טוב, גישה מרחיבה של המצב המשפטי, התייחסות למעמדם ולזיקה שלהם כתוכנית עלייה בסוכנות היהודית.

מיכאל ביטון: העובדה ש-90% מהם נשארים בארץ.

מיכאל ביטון: כל הנתונים האלה מאפשרים להחריג אותם לדעתי.

מיכאל ביטון: צריך פגישת עבודה של משרד התחבורה ורשות האוכלוסין ובא לציון גואל.

אורי מקלב: זו לא פעם ראשונה שנעל"ה פונים למשרד התחבורה בעניין.

מיכאל ביטון: נכון, אבל שמנו את כולם בשולחן אחד והיום יום חגיגי לילדי נעל"ה, ואנו רואים את הבית שהם עזבו, את המלחמות שהם צריכים להתמודד איתן, את הבדידות שלהם בארץ, ואולי זו שעת רצון ביום החגיגי הזה בכנסת ישראל שנעשה מעשה קטן למען ילדי נעל"ה.

אורי מקלב: אני בטוח שגם הייעוץ המשפטי במשרד התחבורה רוצה.

אורי מקלב: רק לפעמים הם נתקלים בבעיה.

מיכאל ביטון: הם רמזו שנפתח פה פתח בהגדרות ובסעיפים, ושהם יבחנו את זה ואולי יכולים לעשות את זה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אם משרד החינוך הצליחו, גם משרד התחבורה יכולים.

מיכאל ביטון: אני לא אומר שהם חייבים אבל מרגיש שהם יכולים.

מיכאל ביטון: אני רוצה לתת לטטיאנה ולישעיהו לסכם – אני אסכם מעשית מבחינתי.

מיכאל ביטון: הם יסכמו ערכית.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: היועץ המשפטי רוצה להוסיף משהו?

דוד טמיר: מה שאמר היושב-ראש לדעתי משקף את הגישה.

דוד טמיר: זה משהו שנרצה לעשות.

דוד טמיר: עוד אין לנו הפתרון המשפטי אבל עצם זה שהאשרות הן ייחודיות.

מיכאל ביטון: גם הסוכנות היהודית יש לה מעמד מיוחד בתחומים האלה.

אורי מקלב: רשות האוכלוסין יש לה הגדרה, הרבה יותר ספציפי ומקל.

דוד טמיר: נכון.

דוד טמיר: זה בדיוק מה שנצטרך לעשות בתיאום שלנו מול רשות האוכלוסין, ברגע שנשלים את התיאום.

נירה שפק: נכנסתי כי חשוב לי להאיר לא את הנושא אלא את העבודה הפרלמנטרית.

נירה שפק: ראינו כאן, ואתה אומר את זה הרבה, מיכאל, שהח"כים בשתי שורות – אבל כשיש עבודה פרלמנטרית שנוגעת באלה שאין להם לובי, ויש חבר כנסת או חברת כנסת בהקשר הזה טטיאנה שקרובה לנושא ומבחינתה לא יהיו פה מצלמות של ערוץ 2 אבל יהיו פה כמה אנשים פטריוטיים, נשים וגברים, אכפתיים גם בקהל שיושב פה, גם בבעלי התפקידים להרים דבר כזה.

נירה שפק: באתי להצדיע לך כשותפה פרלמנטרית.

נירה שפק: זה העבודה הפרלמנטרית, להתעסק בפרטים הקטנים.

מיכאל ביטון: היא גם תביא תוצאה.

מיכאל ביטון: זה היופי של העניין.

מיכאל ביטון: אני מסכם את העניין התכליתי ואז ישעיהו וטטיאנה תסכם את הדיון.

מיכאל ביטון: התכלית: אנו מבקשים שתוך חודש נקבל דיווח כתוב ממשרד התחבורה ורשות האוכלוסין, רצוי מכתב משותף או מתואם לאחר פגישות עבודה ביניכם שבו בחנתם את הבקשה לאפשר את הסבסוד של תחבורה ציבורית לילדי נעל"ה בתקופת שהותם בארץ לאלה שאין תעודת זהות.

מיכאל ביטון: אנו רוצים שהוא יאמר שמיום זה וזה תחול ההטבה הזאת, ושפתרתם את העניין המשפטי.

מיכאל ביטון: אם העניין המשפטי לא נפתר בתוך חודש, המכתב יכתוב לנו מה ההליכים החקיקתיים או הנהלים או השינוי בצו שנדרש כדי שההטבה הזו תיכנס לתוקף.

מיכאל ביטון: אנו מעדיפים בלי חוקים ובלי שינויי צווים אלא בגישה מרחיבה של הפרשנות המשפטית כפי שנאמר כאן.

מיכאל ביטון: אנו מחכים בוועדת כלכלה למכתב הזה עם העתק לטטיאנה ולפרסם את הבשורה הזאת ולעשות את המעשה הקטן הזה ליום החגיגי של ילדי נעל"ה בכנסת.

מיכאל ביטון: ישעיהו, בבקשה.

ישעיהו יחיאלי: ראשית תודה לחברתנו טטיאנה, לך יושב-ראש הוועדה ולכל המשתתפים.

ישעיהו יחיאלי: שמחנו לשמוע את כל נציגי המשלה אוהדים את תוכנית נעל"ה, יודעים במה מדובר.

ישעיהו יחיאלי: זה לא מובן מאליו.

ישעיהו יחיאלי: עבדנו קשה על המותג הזה והגענו לשלושים שנה.

ישעיהו יחיאלי: גם זה לא מובן מאליו.

ישעיהו יחיאלי: לגופו של עניין, אני מציע באווירת הימים האלה, תעמידו מול עיניכם את 460 הילדים מאוקראינה.

מיכאל ביטון: לא חייב שיהיה תוך חודש.

מיכאל ביטון: זה יכול להיות תוך שבוע.

מיכאל ביטון: אולי דווקא בעת הרצון הזו במלחמה הזו לומר: עשינו מעשה מיוחד.

ישעיהו יחיאלי: אני מציע שלכל המאוחר זו תהיה מתנת הכנסת ומשרד התחבורה לילדי נעל"ה לחג הפסח.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הילדים האלה לא יקבלו דמי כיס מההורים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ההורים שלהם מרוסיה ומאוקראינה אין אפשרות לשלוח להם דמי כיס, מה שפעם אולי היתה אפשרות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בתקופה הזאת של פעולות לחימה זה בלתי אפשרי.

מיכאל ביטון: הגורל שלהם בידיים שלנו.

מיכאל ביטון: האחריות שלנו גדלה בימים האלה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ברשותך, אדוני היושב-ראש, רציתי לתת זכות דיבור לנציגת משרד החינוך כי התוכנית ממומנת נכון להיום באופן מלא על ידי משרד החינוך.

מיכאל ביטון: בשמחה.

שרה שלזינגר: שלום רב.

שרה שלזינגר: מדובר ביום מרגש.

שרה שלזינגר: אישית גם אני הייתי שליחת עלייה לפני כמה עשרות שנים, בברית המועצות, אוזבקיסטן וקזחסטן וגם ברוסיה עצמה.

שרה שלזינגר: באוקראינה השורשים.

שרה שלזינגר: נולדתי ישראלית.

שרה שלזינגר: אמא שלי מארצות הברית עשתה עלייה.

שרה שלזינגר: התוכנית הזאת היא אחת מתוכניות הדגל של משרד החינוך ושל המינהל לחינוך התיישבותי.

שרה שלזינגר: אנו משקיעים משאבים גם תוספתיים כדי לוודא שהתלמידים האלה מקבלים את כל המענים הנדרשים.

שרה שלזינגר: נמצאת פה לצידי טירה ממשרד החינוך.

שרה שלזינגר: גם למימון של הרכיבים של שכר הלימוד בבית הספר וגם לרכיבי הפנימייה של החזקת תלמיד הפנימייה שהיא בהחלט תוספתית ותלמידי נעל"ה מתוקצבים ביתר כדי לתת להם מענים בגלל שהם נמצאים פה ללא הוריהם.

שרה שלזינגר: משרד החינוך בהחלט רואה חשיבות בתוכנית הזאת ומנסה לתת פתרון לכל המענים.

מיכאל ביטון: זה מקסים.

מיכאל ביטון: גם עכשיו צריך תגבור שם של טיפול רגשי, של גישור, של חיבור.

מיכאל ביטון: עכשיו יותר מתמיד.

שרה שלזינגר: נכון.

שרה שלזינגר: מעטפת שלמה.

מיכאל ביטון: תודה רבה לכם על פועלכם.

מיכאל ביטון: יפה לראות שותפות בין משרדים, בין גופים, אווירה נכונה ובלי אגו, לעבוד ביחד.

מיכאל ביטון: כל הכבוד.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זו הדוגמה שאפשרי לתת מעמד מיוחד ולהעביר תקציבים ממשרד ממשלתי למסגרת מסוימת.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כלומר אפשרי לעשות גם במשרד התחבורה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה רבה לך, היושב-ראש מיכאל ביטון שהסכמת לקיים את הדיון והובלת אותו.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה על כל העזרה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נחכה לתוצאה.

מיכאל ביטון: אנחנו הולכים אחרי המנהיגות שלך.

מיכאל ביטון: את הבאת לכנסת חזון ורעיון טוב ואנחנו חיילים שלך למען ילדי נעל"ה ובכנס הגדול הבא אם נספיק להיות איתך ולברך אותם - בשמחה, אבל אם לא נביא להם את ההטבה של התחבורה עדיף שלא נבוא לכנס.

מיכאל ביטון: שנבוא עם משהו בכיס, כי סתם לבוא לכנסים – חבל על הזמן.

מיכאל ביטון: תודה רבה, הישיבה נעולה.