ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 227, 2022-03-01 15:00

גלעד קריב: מכובדיי, צהרים טובים לכולם.

גלעד קריב: ברוכים המתכנסים והמתכנסות, אנחנו נמצאים בדיון מיוחד בנושא הזכות להורות – מאבק הקהילה הגאה לשוויון, במסגרת ציון יום מיוחד בכנסת למען זכויות הקהילה הגאה.

גלעד קריב: אני מברך כמובן את חברי וחברות הכנסת היוזמים של היום החשוב הזה, שאני מקווה שימשיך להתפתח כמסורת בבית הזה.

גלעד קריב: בתוך הקבוצה הזו חברינו חבר הוועדה, סגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת איתן גינזבורג.

גלעד קריב: אני מברך גם את כל נציגי ונציגות הארגונים של החברה האזרחית, של הקהילה הגאה וארגוני החברה האזרחית שפועלים בתחום קידום שוויון זכויות הפרט שמתייצבים לצד הקהילה הגאה במאבק הארוך, ובעיניי רב ההישגים, אל עבר שוויון מלא.

גלעד קריב: יצטרף אלינו עוד מעט גם שר הבריאות, חברינו ניצן הורביץ, שגם הוא כמובן ישמיע את הדברים גם מכוח תפקידו כאחד מהשרים הנוגעים לדבר.

גלעד קריב: הנה הזכרנו והצטרפת, השר הורוביץ.

גלעד קריב: אני אבקש לפתוח בשתי אמירות: האחת, יש בעיניי חשיבות גדולה לימים מהסוג הזה בוועדות הכנסת ובמליאה.

גלעד קריב: יש בעיניי חשיבות גדולה לאמירה נורמטיבית ערכית שיוצאת מהבית הזה, מחדרי הוועדות, משולחנה של הממשלה, אבל, האתגר שמונח לפתחנו הוא לא רק אתגר של אמירה ערכית ונורמטיבית, חשובה ככל שתהיה, ישנן סוגיות מעשיות, משמעותיות, שמונחות על שולחנה של הממשלה, על שולחנם של שרים ושרות, על שולחן ועדות בכנסת.

גלעד קריב: הדיון הזה, גם אם הוא לא יהיה דיון ארוך, מבחינתי הוא דיון ראשון מתוך רצף דיונים שאנחנו צריכים לקיים בוועדה הזו, שהיא הוועדה המרכזית שאמונה על הבטחת זכויות היסוד של אזרחי ואזרחיות ישראל.

גלעד קריב: אני מקווה שהנושאים שאנחנו נציף היום על רגל אחת ימשיכו להתברר בוועדה הזו ושאנחנו נירתם לקידום מעשי של הסוגיות שיוצגו כאן בסקירה.

גלעד קריב: האמירה השנייה שאני אחזור אליה גם בסיום דבריי היא שבעצה משותפת עם חברי הכנסת שיזמו את היום הזה בחרנו להעמיד במרכז הדיון בוועדת החוקה את הזכות להורות, וזאת למרות שאנחנו מודעים היטב שטרם הגענו למנוחה ולנחלה במסע הארוך אל עבר השוויון של הקהילה הגאה, של חבריה, של חברותיה, בהרבה מאוד תחומים חשובים אחרים.

גלעד קריב: הבחירה המשותפת בלהציב את הזכות להורות היא בעיניי בחירה שיש בה מסר.

גלעד קריב: יש כוחות, גורמים, תנועות, אישים, כולל בתוך הבית הזה, שמנסים בצורה מובהקת ומכוונת לבוא ולומר שהזכות לחיי זוגיות, שהזכות לחיי משפחה ושהזכות להורות, שהיא חלק מתוך הזכות הרחבה לחיי משפחה, במובהק ובמופגן לא צריכה להיות נחלתם של הומוסקסואלים ולסביות, ביסקסואלים, טרנסג'נדרים וטרנסיות.

גלעד קריב: לא אחת האמירה הזו מלווה בשימוש או בניכוס מזויף של מושג ערכי המשפחה, שימוש מזויף, שימוש בעיניי בזוי, שימוש מניפולטיבי, במושג של ערכי המשפחה.

גלעד קריב: התפקיד שלנו ברמה הנורמטיבית הוא לא רק לעמוד נגד אותם כוחות ריאקציונרים שלא אחת מניפים לא רק את דגל חיי המשפחה אלא גם את דגלה של היהדות, או את דגל המסורת הדתית בכלל, אלא אנחנו צריכים בצורה מכוונת, וכולנו יחד, להעמיד בדיוק את הטענה הנגדית: מי שמאמין בזכות לחיי משפחה ומי שמאמין שחיי משפחה הם אחד מהביטויים המובהקים של האנושיות של כל אחד ואחת מאתנו ושל החברה האנושית, צריך להבטיח את מימוש הזכות הזו, את הנגישות לזכות הזו, לכל אדם שחי בחברה שלנו.

גלעד קריב: וכל מי שפועל לצמצומה של הזכות להורות, של הזכות לחיי משפחה, של הזכות לזוגיות, הוא האויב המר של ערכי המשפחה.

גלעד קריב: הוא זה שלא מכיר בחשיבותה של המשפחה לאושרו של האדם, למימוש העצמיות שלו ולמימוש צלם האלוהים שבו נבראנו כולם.

גלעד קריב: המסר שצריך לצאת מהדיון הזה הוא שאותם אלו שמניפים כביכול ברמה את ערכי המשפחה, הם הסכנה הגדולה ביותר למרכזיותם של חיי המשפחה בחברה הישראלית.

גלעד קריב: אנחנו, אלה שכאן בחדר הזה והרבבות, מאות-האלפים והמיליונים שתומכים במאבקה של הקהילה הגאה לשוויון, אנחנו אלה שמקדמים את ערכי המשפחה בחברה הישראלית ואנחנו ניצבים למול כוחות ריאקציונרים שמבקשים לפגוע במרכזיות חיי המשפחה בחיינו ובחייה של החברה הישראלית והחברה האנושית בכלל.

גלעד קריב: אדוני השר, בבקשה.

ניצן הורוביץ: תודה ליושב-ראש הוועדה, שהוא גם חבר וגם שותף.

ניצן הורוביץ: תמיד אנחנו אומרים שהוא האדמו"ר שלנו.

גלעד קריב: אצלנו אין אדמו"רים.

ניצן הורוביץ: גם בנושא הזה גלעד שם את האצבע על הנקודה הנכונה.

ניצן הורוביץ: מה שנקרא "ערכי משפחה" ע"י אותם חוגים קיצוניים, הכוונה שלהם היא דכאנית.

ניצן הורוביץ: הכוונה היא לא רק להלל את הדרך שלהם אלא להגיד שמשפחות מסוגים אחרים הן לא אפשריות, הן מזיקות ופוגעות ובעיניהם יש רק דרך אחת למשפחה.

ניצן הורוביץ: אגב, אנחנו רואים את זה גם בדברים אחרים, פעם גם הם היו נגד אפשרות של גירושין, הם פועלים נגד הפלות, נגד תרומת איברים, כל מיני סוגיות שבהן הם מנסים להשליט נורמה מסוימת שהשפעותיה על הרבה מאוד אנשים היא קשה ביותר.

ניצן הורוביץ: בנושא שלנו, ההורות, הנורמה שהייתה שלטת כאן הרבה מאוד שנים מנעה מאנשים את הזכות הבסיסית ביותר להקים משפחה.

ניצן הורוביץ: כשאתה חושב על החיים – מה בחיים הדבר הכי חשוב?

ניצן הורוביץ: הזוגיות, המשפחה, הילדים, הבית.

ניצן הורוביץ: בסוף זה הדברים הכי בסיסיים והדברים בסיסיים האלה נמנעו מהקהילה הזאת במשך הרבה מאוד שנים.

ניצן הורוביץ: היה בג"ץ, כי הרי פונדקאות מותרת לפי החוק אבל הייתה מותרת רק לזוגות גבר ואישה ונשים יחידניות, אבל לא הייתה מוכרת לגברים ולא הייתה מוכרת לזוגות של גברים.

ניצן הורוביץ: במשך כל הזמן הבג"ץ הזה באו בטענות שווא: הנה, הכנסת תכף עושה, והנה הכנסת תכף עושה, ואתם יודעים, זה לא עבר בכנסת בגלל סיבות שאנחנו מכירים, והדברים האלה הלכו ונמשכו.

ניצן הורוביץ: אנשים הוציאו הון תועפות וטרטרו את עצמם ואת התינוקות שנולדו בכל מיני מקומות ותלאות.

ניצן הורוביץ: נורא ואיום.

ניצן הורוביץ: אז בא הבג"ץ וכשבאו אלי בתור שר בריאות– הפרקליטות רצתה שוב פעם לבקש דחייה – אמרו לי: הנה, יש ממשלה חדשה, היא תנסה להעביר את זה בכנסת, כשכולנו ידענו, אמרתי ליועץ המשפטי לממשלה שזה לא יעבור, אז בשביל מה להוליך שולל?

ניצן הורוביץ: בשביל מה ההצגה הזאת?

ניצן הורוביץ: אמרתי: מספיק ודי.

ניצן הורוביץ: אמרתי: זאת תשובתי – אם בג"ץ יפסוק שניתן לקיים את הפונדקאות הזאת, אז אני, בתור משרד הבריאות, אחבק את הפסיקה הזאת ואיישם אותה בלי בעיה.

ניצן הורוביץ: בעצם הזמנתי, אני יכול לספר, סוג של הזמנתי את הבג"ץ לפסוק כפי שהוא פסק, ואכן הוא פסק כך.

ניצן הורוביץ: עמדנו בפסיקה תוך חצי שנה.

ניצן הורוביץ: זה לא היה פשוט גם בתוך משרד הבריאות כי הרבה מאוד שנים הרוח הייתה שונה.

ניצן הורוביץ: עשינו כך שאת אותם כללים שחלים לגבי זוגות בהליכי פונדקאות, גבר ואישה או אישה בודדת, החלנו באותו אופן בדיוק, בדיוק, גם על גברים בודדים, מה שנקרא אבות יחידניים, וזוגות של גברים, את אותה ועדה, אותם הליכים וכו'.

ניצן הורוביץ: כבר ניגשו כמה זוגות של גברים לוועדה הזאת ואני יודע שהם כבר קיבלו אישור והם יוצאים לדרך.

ניצן הורוביץ: אצלנו זו מדינה מסודרת, זו מערכת בריאות מסודרת ומדובר בילדים, ולכן ההליך כאן הוא מפוקח, הוא מסודר, הוא אחראי.

ניצן הורוביץ: זה פה, זה בארץ, זה בעברית, זה בבית חולים ישראלי, לא צריך אזרחויות ובדיקות לשלוח מחו"ל, את כל הדברים שהנה, איתן יוכל לספר לכם כי הוא עשה את התהליך הזה.

ניצן הורוביץ: זה פה.

ניצן הורוביץ: אני חושב שזה עושה את זה הרבה יותר נכון, הרבה יותר נגיש.

ניצן הורוביץ: זה גם שומר, בגלל שזה מסודר ומאורגן, על הזכויות והמעמד של האישה שעושה את הפונדקאות, שגם זה מאוד חשוב לנו לעשות כי אנחנו כולם אזרחים ישראלים, כולם זכאים לבריאות טובה, גם האישה שעושה את הפונדקאות ואנחנו בתור משרד הבריאות צריכים גם לשמור עליה וזה חשוב לנו מאוד.

ניצן הורוביץ: כמובן שגם ההיבט הכספי הוא בלי השוואה בכלל למה שכרוך בחו"ל.

ניצן הורוביץ: אז אני מאוד שמח על זה, ובניגוד לכל רואי השחורות שהיו, שאמרו: מה, ברגע שניתן את זה כך זו תהיה פריצת כל הגדרות, אני לא אתן שתהיה פריצות כל הגדרות ואנחנו נפקח על זה ונעשה את זה כמו שצריך.

ניצן הורוביץ: הנה, כבר הזוגות שהגישו בקשות לוועדה ואושרו, התהליך הלך מהר.

ניצן הורוביץ: כן, יש טפסים למלא, זה לא פשוט, בכל זאת אתה מביא ילד לעולם, זה דבר שצריך להיות מסודר ואנחנו רוצים להבטיח שכל ההיריון וכל הזכויות יישמרו אז אנחנו בודקים, אבל עושים את זה מהר וביעילות וזה קורה.

ניצן הורוביץ: אני מאוד שמח כי זה באמת מאבק – שאתם תראו, עוד כמה שנים לא יבינו על מה נאבקנו, יגידו: מה היה כל כך מסובך?

ניצן הורוביץ: למה זה היה כל כך קשה?

ניצן הורוביץ: – זה באמת סוג של מהלך היסטורי.

ניצן הורוביץ: אני יכול להגיד שזה לא פותר את כל סיפור ההורות.

ניצן הורוביץ: למשל, נושא אימוץ.

ניצן הורוביץ: נכון שאין בישראל הרבה ילדים שמועמדים לאימוץ, אנחנו חברה שמרנית, אין הרבה הריונות שמסתיימים בצורה הזאת, אבל בכל זאת זוגות להט"בים הם לא בעדיפות בתהליכי אימוץ וזה צריך להשתנות.

ניצן הורוביץ: אני חושב שצריך בפני גורמי האימוץ – זה לא אצלי, זה משרד הרווחה - - -

גלעד קריב: ממתינים לתשובת המדינה לבג"ץ.

ניצן הורוביץ: צריך להיות אותו סטטוס.

ניצן הורוביץ: לכל החשוכים האלה שבאים משמיצים ומציקים אני אומר, תסתכלו על המשפחות, תפתחו את העיניים, זה כבר מזמן לא מה שהיה לפני 100 שנה או 50 שנה.

ניצן הורוביץ: החברה התקדמה.

ניצן הורוביץ: המשפחות – עזבו את ההורים, תשאלו את הילדים כבר, יש במשפחות הגאות ילדים גדולים, גדולים-גדולים, תשאלו אותם איך זה לגדול במשפחה גאה, מה הם עברו ותוכלו לשמוע מהילדים עצמם.

ניצן הורוביץ: דבר נוסף שמשלים את כל הסיפור, היות ויש לנו כבר אלפי, אולי עשרות-אלפי, משפחות גאות כאלה והמון ילדים, צריך גם לראות שבמערכות של חינוך, תעסוקה וכו' אותם ילדים מתקבלים ומתייחסים אליהם בצורה שווה ומכבדת, ולא גורמים להם לכל מיני מבוכות בבית הספר או בגן.

ניצן הורוביץ: זה צריך גם לעבור בתוך מערכת החינוך.

ניצן הורוביץ: הדברים האלה מתקדמים אבל צריך ללחוץ יותר חזק כדי שזה יקרה.

ניצן הורוביץ: בסוף ההישג הזה שאנחנו מצליחים לאפשר לאנשים להגיע למימוש הזכות הכל-כך בסיסית הזאת בחיים להורות, זה דבר גדול וזה דבר מרכזי ביותר בתחום זכויות האדם, כי זו אולי אחת מזכויות האדם החשובות ביותר, הזכות שלך לחיות עם בן זוג, בת זוג, לפי בחירתך, הזכות שלך להביא ילדים, לקיים תא משפחתי, לחיות בצורה מכובדת ומכבדת.

ניצן הורוביץ: הדברים האלה הם מאוד חשובים.

ניצן הורוביץ: אני מאוד שמח שאנחנו מצליחים להתקדם בעניין הזה ונצליח עוד.

ניצן הורוביץ: העיקר לא לפחד, באמת לא לפחד מכל ההסתה, כל ההפחדה והדברים האלה.

ניצן הורוביץ: אם היינו הולכים בדרך שלהם אז לא היינו זזים מילימטר, מילימטר לא היינו זזים גם בתחומים אחרים.

ניצן הורוביץ: צריך להעז, צריך אומץ, צריך נחישות והנה אנחנו עושים את זה.

ניצן הורוביץ: אז תודה לכל הגורמים, זה לא משהו אישי, שעשיתי לבד, זו הייתה דרך ארוכה מאוד עם ארגונים ופעילים, באמת כל הכבוד.

ניצן הורוביץ: שהחיינו וקיימנו ושנזכה לעוד הצלחות כאלה בקרוב.

גלעד קריב: יישר כוח, השר, תודה על התרומה האישית שלך מחוץ לכנסת, בתוך הכנסת ובממשלה לקידום הנושאים.

גלעד קריב: חבר הוועדה, סגן יושב-ראש הכנסת, איתן גינזבורג, בבקשה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, כל החברים שנמצאים כאן, זה דיון מאוד-מאוד חשוב.

איתן גינזבורג: בתקופת הקורונה הפכנו לסוג של ועדת קורונה כי זו הייתה הוועדה שעסקה בכך, השר זוכר את חוק הקורונה ואת כל התקנות שעברו פה.

גלעד קריב: היום הסתיים מצב החירום.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: מתחיל מצב בריאותי מיוחד, וזה הודות ליוזמתו של יושב-ראש הוועדה והסכמתו של שר הבריאות.

ניצן הורוביץ: סוף סוף לבוא לכנסת ולא לדבר על קורונה, זה כבר טוב.

איתן גינזבורג: בדיוק.

איתן גינזבורג: אז, א', אני מאוד מודה לך על פתיחה, אדוני היושב-ראש, וגם לך, אדוני השר.

איתן גינזבורג: אנחנו מדברים על הזכות להורות, על עצם ההגדרה שלנו.

איתן גינזבורג: אנחנו שומעים כבר הרבה, יש קמפיינים שלמים, ממומנים בכסף רב – איזו מוטיבציה יש לאנשים לשים שלטי חוצות – מיהי משפחה.

איתן גינזבורג: אני מציע לכל בעלי המוטיבציות המיותרות האלה להתחיל להתרגל, פשוט להתחיל להתרגל ולהשלים עם המציאות, כי גם המשפחה שלי היא משפחה.

איתן גינזבורג: אנחנו קיימים, אנחנו לא ניעלם, אנחנו לא נלך לשום מקום.

איתן גינזבורג: אימא ואבא, אבא ואבא, אימא ואימא, אם או אב יחידניים, דתיים, חילונים, מסורתיים, משפחות מעורבות.

איתן גינזבורג: משפחה זו משפחה והדברים צריכים להיות מאוד-מאוד ברורים לכל אלה שמנסים להנדס תודעה אחרת.

איתן גינזבורג: הם קוראים לנו מהנדסי תודעה, נראה לי שמי שמנסה להנדס תודעה אחרת זה אלה שיש להם את המוטיבציות האלה, מממנים קמפיינים, מדברים את כל דברי הבלע האלה.

איתן גינזבורג: מהרגע שאמרנו את זה – וטוב שזה ייאמר, יהדהד ויהודהד בכל מקום – הזכות להורות היא זכות בסיסית בתוך העולם הזה שנקרא משפחה.

איתן גינזבורג: אני מאוד-מאוד מברך אותך, אדוני השר, על ההישג שהובלת את עמדת המדינה בצורה כזאת שבג"ץ בסוף פסק כפי שהוא חושב שדברים צריכים להיראות, לפי עקרון השוויון, לא לפי איזו אג'נדה בג"צית, לפי עקרון השוויון.

איתן גינזבורג: אם מגיע משהו לנשים מגיע גם משהו לגברים.

איתן גינזבורג: That’s it.

איתן גינזבורג: מאוד פשוט.

איתן גינזבורג: Very simple.

איתן גינזבורג: העובדה שהיום אפשר להביא ילדים בישראל זו זכות גדולה, כבוד גדול וזה חשוב מאוד.

איתן גינזבורג: לא כולם זכו לזה, כמו שציינת, והקשיים עדיין קשיים.

איתן גינזבורג: כמו שאמרת היום בשדולה, אתה לא מחכה לאף אחד, אתה רץ קדימה, אז אני מציע שגם בנושא הזה נתחיל לרוץ קדימה מעבר לזה.

איתן גינזבורג: המנגנון שבו מביאים ילדים לעולם בישראל הוא מנגנון ייחודי.

איתן גינזבורג: הפונדקאות בישראל היא פונדקאות ייחודית.

איתן גינזבורג: היא לא קיימת בהרבה מקומות, היא לא חופשית, ולראייה, רוב ההורים שהביאו ילדים מפונדקאות לא עברו את התהליך בארץ, ולא בכדי.

איתן גינזבורג: לא סתם הם מעדיפים לנסוע, חלקם נאלצים לנסוע, למקומות אחרים, כי בארץ זה עדיין תהליך מסרבל.

איתן גינזבורג: אני חייב לומר שהיום לגברים יהיה יותר קל מאשר לנשים כי נשים צריכות להוכיח משהו ולגברים אין מה להוכיח – את חוסר היכולת להיכנס להריון הכוונה, שלא יחשבו דברים אחרים.

איתן גינזבורג: אני חושב שגם בנושא הזה צריך לעשות מחשבה, למה צריך להיות איש דת בתוך הוועדה?

איתן גינזבורג: שאלה גדולה.

איתן גינזבורג: אני לא יודע.

איתן גינזבורג: אני זורק את זה מכיוון שאלה דברים שאנשים יצטרכו להתעסק איתם.

איתן גינזבורג: אני מודה שגברים אולי קצת פחות יתקלו בקשיים האלה במסגרת הוועדה, היום זה יהיה לכם יותר בקלות, אבל עדיין הרוב עושים את זה בחוץ לארץ, אנחנו צריכים גם לחשוב על הדברים האלו.

איתן גינזבורג: ברור לי שהדברים קשורים לחקיקה, ועמדת פה על הקשיים של הדברים והמורכבות, אבל צריך לדבר גם על-כך.

איתן גינזבורג: גם בתחום האימוץ, אדוני, שהזכרת, יש את הצוות הבין-משרדי שדן בזה יותר מדי זמן עם תפיסות מאוד-מאוד מיושנות.

איתן גינזבורג: אנחנו זוכרים את רשימה א' ורשימה ב' ואיפה הקהילה הגאה נמצאת – בתוך רשימה ב', אחרונים ברשימה.

איתן גינזבורג: גם זה צריך לרדת מסדר-היום.

איתן גינזבורג: אדוני, כשגבר ואישה רוצים להביא ילדים הם לא עוברים שום ועדה, לא עוברים שום תהליך ולא עוברים שום בחינה של אף אחד, פשוט באים ויולדים.

איתן גינזבורג: אז אני מבין את המורכבויות ואני לא מיתמם, אבל צריכים להבין שאנחנו, בקהילה הגאה, לא צריכים להיות ברשימות אחרות, בתחתית הרשימה.

איתן גינזבורג: אנחנו צריכים להיות כמו כולם.

איתן גינזבורג: התפיסות היום שנמצאות – בעיקר, אגב, במשרד הרווחה, יש לומר – צריכות להתחיל לעבור מהעולם.

איתן גינזבורג: אמרתי את זה גם לשר הרווחה.

איתן גינזבורג: גם ביחס להורות פסיקתית ופונדקאות חו"ל צריך להתקדם.

איתן גינזבורג: היום אנשים עוברים תהליכים קשים גם בחו"ל.

איתן גינזבורג: נכון שאפשר לעשות גם בארץ, אבל מכיוון שעדיין עושים בחו"ל, הבירוקרטיה שאנשים חווים מחוץ-לארץ היא מיותרת, היא מקשה.

איתן גינזבורג: הרבה מזה זו רשות האוכלוסין וההגירה – דיברנו על זה, זה שיחרר את הפקק, שר הרווחה שיחרר פקק.

איתן גינזבורג: אני מקווה שמשרד המשפטים – שזו הוועדה של משרד המשפטים – יבין שלא צריכים להכביד, יש לנו מספיק משקולות על הכתפיים.

איתן גינזבורג: הסוגיה האחרונה שהייתי רוצה לדבר עליה בתוך הזכות הזו להורות זה עניין הגיור.

איתן גינזבורג: זו גם סוגיה קשה ומורכבת וצריך לבחון אותה, אדוני היושב-ראש – ואתה מומחה לתחום הזה – איך הדברים האלה מופשטים יותר, כי היום, בשביל לעבור תהליך גיור למי שעובר פונדקאות בחו"ל נניח, זה תהליך בלתי אפשרי.

איתן גינזבורג: זה תהליך כמעט בלתי אפשרי.

איתן גינזבורג: אני אומר את זה מתוך ניסיון וידע אישי.

גלעד קריב: יש גם גישה של גיור אורתודוקסי מטעם המדינה.

גלעד קריב: אני מכיר מאות זוגות גאים ומאות הורים יחידניים שחווים חוויה מאוד טובה בגיור שמוביל את רישום ילדיהם כיהודים במרשם האוכלוסין ואין לי אלא להמליץ על השיטה הזו.

איתן גינזבורג: אני מסכים.

איתן גינזבורג: אני מכיר את זה מקרוב ועד לכך.

איתן גינזבורג: אני רק אומר שהאופן שבו בסוף המדינה מקשה על כל הסיפור הזה הוא דבר שצריך לדון בו ולראות איך אפשר להתעסק בו.

איתן גינזבורג: אבל אם נתמקד, ראשית אני רוצה להודות לך על הנכונות המידית שלך לקיים את הדיון הזה.

איתן גינזבורג: אנחנו היום איחדנו את כל ישיבות ועדות הכנסת, ועוד מעט גם את המליאה, לציון יום הקהילה הגאה, להציף את הנושאים שמטרידים את הקהילה הגאה, לראות איך פותרים אותם.

איתן גינזבורג: אני רוצה להודות גם לך, השר, על הנכונות.

איתן גינזבורג: לא צריך להכביר במילים.

איתן גינזבורג: תודה לך, השר הורוביץ.

איתן גינזבורג: גם לגבי הנושא הזה, אני מקווה, אדוני, למרות שזה כאילו לא טבעי שהוועדה הזאת תעסוק בתחום הזה, זה צריך להיות דיון ראשון, סטרטר כמו שאמרת, לעקוב אחר הדברים האלה.

איתן גינזבורג: יש ועדה בין-משרדית בראשות משרד המשפטים, אין שום סיבה שלא נעקוב אחריה ונבקש ממנה תשובות ותגובות.

איתן גינזבורג: אני מאחל לכל מי שרוצה לממש את החלום להיות הורה לממש את החלום הזה.

איתן גינזבורג: לכולם ולכולן הזכות להיות הורים.

איתן גינזבורג: אני מודה לכם מאוד.

גלעד קריב: תודה, חברינו חבר הכנסת גינזבורג, על הדברים החשובים.

גלעד קריב: אני קיבלתי את הדף החשוב והמרגש של "חברותא" בנושא הליכי גיור אורתודוקסיים לילדים.

גלעד קריב: אני אומר רק משפט אחד ואני אשמח לפתח אתכם את הנושא אחר כך.

גלעד קריב: בזכות מאמצי הזרמים הלא אורתודוקסיים מדינת ישראל היום מכירה בהליכי גיור של בתי דין פרטיים פה במדינת ישראל, לרבות בתי דין אורתודוקסיים.

גלעד קריב: אני קורא לכם מכאן, בצד המשך המאבק על מה שקורה במערכים הממלכתיים, תפעלו להקמת בית דין לגיור אורתודוקסי מחוץ למערכי המדינה של 3 רבנים ויותר, אורתודוקסים, שמכירים בעניין הזה.

גלעד קריב: כל הפסיקה קיימת.

גלעד קריב: לא תהיה בעיה להגדיר את זה כגיור שנעשה ע"י בית דין של קהילה מוכרת.

גלעד קריב: אל תחכו, אל תחכו לאיזושהי התפכחות של ממסד שלא מתפכח גם בעשרים-אלף סוגיות אחרות.

גלעד קריב: עשו את המעשה.

גלעד קריב: בתוך הקהילה האורתודוקסית הישראלית יש מספיק רבנים שילכו אתכם, ואם אין מספיק, תמצאו מי מכם הולך ולומד רבנות, מקבל סמיכה ומקים בעצמו את בית הדין האורתודוקסי לגיור שמקבל לא רק כי צריך אלא חוגג את ההורות הגאה כאן במדינת ישראל.

איתן גינזבורג: אמירה חשובה מאוד.

גלעד קריב: מכובדיי, אני רוצה לבקש שנתייחס לסוגיות מעבר לאמירות החגיגיות.

גלעד קריב: בואו נבחן את הסוגיות.

גלעד קריב: אני זורק לעבר השר הורוביץ, חבר הכנסת גינזבורג וגם ארגוני הקהילה את השאלה האם נכון במסגרת הוועדה הזו להקים ועדת משנה שתעסוק בקידום זכויות היסוד והשוויון של הקהילה הגאה.

גלעד קריב: יש טעמים לכאן ולכאן בהקשר של ועדות משנה.

גלעד קריב: חברינו חבר הכנסת גינזבורג מומחה גדול לענייני הבית הזה.

גלעד קריב: אני שם את זה פה על השולחן.

גלעד קריב: בעיניי, ככל שהחברה האזרחית של הקהילה הגאה תחשוב שהדבר הוא מתאים וחברי כנסת שעוסקים בנושאים יחשבו שזה מתאים, אני בהחלט חושב שצריך ונכון לעשות את הדבר, אבל נעשה את זה מתוך דיאלוג.

גלעד קריב: ראשון הדוברים עו"ד אור קשת, האגודה למען הלהט"ב.

גלעד קריב: בבקשה.

אור קשת: תודה רבה, כבוד היושב-ראש, תודה רבה גם לשר הבריאות ניצן הורוביץ על השתתפותו בכל היום הזה, בדיונים, בשדולה, וכמובן לחבר הכנסת גינזבורג על הובלת האירוע הזה ביד רמה יחד עם חבריו לשדולה.

אור קשת: לגבי הסוגיה של ההורות, האפליה עוד רחוקה מאוד מסיומה.

אור קשת: היה לנו הישג מאוד משמעותי בפונדקאות ולכן נושא שמיני ירד מנייר העמדה ששלחנו לוועדה, אבל הצגנו לכם שבע סוגיות שהן סוגיות חשובות שמשפיעות על נגישות להליכי פריון ולכינון הורות למאות-אלפי אנשים מהקהילה הגאה, נשים, גברים, סיסג'נדרים וטרנסג'נדרים.

אור קשת: אני לא אעבור עכשיו על כל הסוגיות כי יש סוגיה אחת, שהיא גם הוזכרה והיא סוגיה בוערת שיכול להיות שעומדת בפני איזושהי הכרעה, הכרעה היסטורית, סוגיית האימוץ.

אור קשת: ב-16 במרס, בעוד שבועיים, שר המשפטים ושר הרווחה ימסרו את העמדה שלהם לבג"ץ.

אור קשת: יש עתירה שהגשנו – המרכז הרפורמי יחד עם ארגונים גאים, יחד עם זוגות של גברים שיושבים פה, שממתינים כבר שנים ארוכות לאמץ אבל נמצאים ברשימה ב', בסוף התור, ויש לנו הזדמנות לתקן את העוול הזה.

אור קשת: הסיפור של פונדקאות המתין להכרעה 10 שנים עד שקרה מה שקרה – אני אקרא לזה מעשה הורוביץ – שבעצם שם סוף לסאגה הזאת, שם סוף לעינוי דין, ומתוך הבנה מושכלת של הנסיבות הפוליטיות, של חוסר היכולת לקדם את זה כאן בכנסת, נתן אור ירוק לבג"ץ לקבל הכרעה שהיא הכרעה מובנת מאליה לכולנו.

אור קשת: אותו דבר צריך לקרות באימוץ.

אור קשת: אם שר המשפטים ושר הרווחה לא יכולים לקדם את הנושא הזה בכנסת, יש אפיק אחר, יש דרך אחרת ויש דד-ליין.

אור קשת: אין סיבה שנושא האימוץ ימשיך להתגלגל עוד שנה ועוד שנה ושנמצא את עצמנו בעוד 5 שנים שואלים: מה קרה פה?

אור קשת: למה סוגיית הפונדקאות הצליחה להיפתר בתוך ממשלת השינוי, בהזדמנות הפוליטית הייחודית הזאת שעומדת לפנינו, וסוגיית האימוץ, שהיא סוגיה שבעיניי אפילו באיזשהו מובן הרבה יותר פשוטה, נותרת באוויר?

אור קשת: אז אם יש קריאה שיכולה לצאת מהוועדה הזאת שהיא גם רלוונטית לזמן הקרוב זו הקריאה הזו בנושא האימוץ ואני מקווה שהיא תיפול על אוזניים קשובות של שני השרים.

אור קשת: תודה.

גלעד קריב: תודה לעו"ד קשת.

גלעד קריב: יישר כוח לאגודה ולכל חבריה, עובדיה וראשיה.

גלעד קריב: גב' לילך זהר, חוקרת מכון מאיירס של ג'וינט-ברוקדייל, בבקשה.

לילך זהר: תודה רבה.

לילך זהר: כבוד יושב-הראש, שלום לכולם, אני מייצגת כאן את המחקר שערכנו במכון מאיירס ג'וינט-ברוקדייל.

לילך זהר: הוא הוזמן עבור משרד הרווחה והביטחון החברתי.

לילך זהר: יושבות כאן אתנו בזום מזמינות המחקר, ד"ר טלי בורלא ורקפת עצמון.

לילך זהר: במחקר הזה אנחנו סקרנו 7 מדינות מהעולם שמפותחות במיוחד מבחינת זכויות ללהט"ב והורות ללהט"ב.

לילך זהר: הסתכלנו על כל מיני סוגיות, שגם עלו כאן וחלקן גם לא עלו, גם מבחינת המדיניות והחקיקה בנושא וגם מבחינת הפרקטיקה והיישום שלה בשטח, סוגיות ואתגרים שקיימים.

לילך זהר: הסתכלנו על אוסטרליה, ניו-זילנד, סקוטלנד, צפון אירלנד, הולנד, מחוז אונטריו בקנדה ומדינת קליפורניה בארצות הברית והנה כמה נקודות מעניינות שמצאנו ולדעתנו חשובות לדיון היום.

לילך זהר: קודם כל, בכל המדינות שסקרנו המדיניות והחקיקה מתבססות על התפיסה שלהט"ב הם הורים ראויים.

לילך זהר: בכל המדינות רואים חוקים המכירים בנישואין וברובן גם הכרה בשותפות האזרחית וישנן אפשרויות חוקיות לממש את ההורות של להט"ב, גם באמצעות אימוץ, גם באמצעות תרומות זרע, ביצית, טיפולי פוריות והפריה וכן גם בפונדקאות עם הגבלות מסוימות.

לילך זהר: אם אנחנו מדברים באמת על האימוץ, אז כמו שאמרתי, בכל המדינות שסקרנו יש חקיקה שמאפשרת ללהט"ב לאמץ ולהיות הורים אומנים גם.

לילך זהר: חשוב להגיד שכמובן אחרי חקיקה – זה שלב ראשון – יש עבודה על עמדות הציבור ועמדות אנשי המקצוע בשטח שמאפשרים לממש את הזכויות האלה, ששם נתקלים הרבה פעמים בחסמים ואתגרים במימוש הזכויות.

לילך זהר: אימוץ הוא אפשרות חוקית בכל המדינות המתקדמות שסקרנו.

לילך זהר: חשוב גם להגיד שניתנות זכויות להורות ללהט"ב ברוב המדינות עוד לפני ההכרה הרשמית בזוגיות, זאת אומרת, לפני חוקים של נישואין או הכרה בזוגיות אזרחית.

לילך זהר: טרם לזה כבר ניתנו זכויות להורות כך שלא תמיד צריך לחכות.

לילך זהר: חשוב להגיד ולציין גם שמאוד-מאוד חשוב להסדיר את ההורות החוקית, כינון ההורות.

לילך זהר: אנחנו רואים בכל המדינות שסקרנו שההכרה בהורות היא קריטית במצבים של פרידה בין בני זוג.

לילך זהר: כדי לשמור על טובת הילד ועל הזכויות שלו צריך להסדיר חוקית את ההורות.

לילך זהר: יש עוד סוגיות רבות אבל אני חושבת שכאן נעצור.

לילך זהר: אני מודה לכם שנתתם לנו את הבמה.

גלעד קריב: תודה רבה.

גלעד קריב: חבר הכנסת יוראי להב הרצנו הצטרף אלינו.

גלעד קריב: בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני יושב-הראש, אדוני שר הבריאות, אני ביצעתי את כל מה שהמדינה ביקשה ממני ואז עוד קצת.

יוראי להב-הרצנו: הלכתי לתיכון וכמו בן לאם יהודייה טובה הוצאתי ממוצע ציונים סביר פלוס, ואז התנדבתי לצה"ל ושירתי 6 שנים, פי 4 ממה שדרשו ממני, והתנדבתי למילואים כקצין ובגאווה גדולה אני פטריוט ישראלי בכל רמ"ח אבריי.

יוראי להב-הרצנו: אני אוהב את המדינה הזאת, את המקום הזה, אין מקום אחר שבו הייתי רוצה לקבוע את ביתי.

יוראי להב-הרצנו: כל מה שאמרתי הוא חשוב אבל הוא לא רלוונטי, כי יש גרעין בסיסי של זכויות שאמורות להינתן לאדם, לא משנה כמה הוא תורם ומה הוא תורם למדינה.

יוראי להב-הרצנו: זה בסיס החוזה האזרחי שבין מדינה ובין אזרחיה.

יוראי להב-הרצנו: הזכות להפוך להיות הורה היא בתוך אותו גרעין זכויות בסיסי.

יוראי להב-הרצנו: אני – אני אשתף פה ברמה האישית – רוצה מאוד להיות אבא.

יוראי להב-הרצנו: בן זוגי צפריר ואני בחרנו את השמות של הילדים שאין לנו עדיין.

יוראי להב-הרצנו: אני מוכרח לומר שאני גאה להיות חבר בקואליציה הזו ולתמוך בממשלה הזו, גם ברמה הפוליטית כי יש רוחות של שינוי – אדוני הוא חלק מאותן רוחות – אבל גם ברמה האישית, כי בזכות העמדה של שר הבריאות, של ממשלת ישראל, ובזכות היישום של פסיקת בג"ץ, בן זוגי ואני יכולים להתחיל תהליך פונדקאות פה בארץ, כי מה לעשות, שנינו אנשים צעירים, צפריר כותב דוקטורט בפיזיקה באוניברסיטת תל אביב, אני כל חיי עבדתי בסקטור הציבורי, אין לנו את המשאבים לעשות את זה בחו"ל, ועל כן, בזכות ממשלת השינוי, בזכות החלטתו של שר הבריאות והיישום הבאמת מהיר ונדרש, אנחנו יכולים להפוך להיות הורים במדינת ישראל, אנחנו ועוד מאות אלפי אזרחים במדינה.

יוראי להב-הרצנו: על כן אני אומר שזה רק תחילתו של תהליך.

יוראי להב-הרצנו: כמו ששמענו פה קודם, צריך להסדיר את עניין האימוץ וצריך לראות שבהסכמי האימוץ שלנו עם מדינות אחרות מבטלים את הסעיפים המפלים שנתניהו הסכים להם ודרש להם לאורך כל שנותיו עם כל מדינה ומדינה על מנת באמת לוודא שהזכות הבסיסית הזו של להפוך להיות הורים תינתן לכל אזרח ואזרח במדינת ישראל, ללא קשר לזהותו המגדרית, לנטיית ליבו, לא משנה מיהו, מנין הגיע ומי יהיה מעורב.

יוראי להב-הרצנו: לכן אני מברך את שר הבריאות, את חברי ניצן הורוביץ.

יוראי להב-הרצנו: אני מברך אותך על קיום הדיון החשוב הזה ואני בעיקר גאה, נרגש ומאושר שיש במדינת ישראל ממשלה שרואה את כל אזרחי ישראל.

גלעד קריב: תודה, חבר הכנסת להב הרצנו על הדברים המרגשים ובהצלחה.

גלעד קריב: אנחנו מקווים שבעזרת-השם - - -

יוראי להב-הרצנו: זה עוד קצת ארוך אבל כן.

גלעד קריב: אנחנו רוצים שהממשלה תאריך ימים כך שזה עוד יהיה בתוך כהונת הממשלה הנוכחית.

גלעד קריב: חברנו רן פול-דיין, מנכ"ל Men Having Babies, בבקשה.

רן פול-דיין: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, ארגון Men Having Babies עובד ב-8 ארצות ברחבי העולם.

רן פול-דיין: יש לנו עשרות-אלפי חברים שעזרנו להם להיות הורים דרך פונדקאות.

רן פול-דיין: הוא בעצם מנוהל בניו יורק, שם אני גר.

רן פול-דיין: אני גליתי מארצי וילדיי, שהם בני 21, תאומים, בן ובת, שלא היו קיימים אם הייתי נשאר כאן.

רן פול-דיין: אני נרגש ממש, כבוד השר, לראות את היום הזה מגיע מכיוון שאנשים כמוני – והילדים שלי היו בין הראשונים בכלל מפונדקאות בעולם – לא היו יכולים להיות בגילי הורים מפונדקאות, והגיע הזמן שזה יקרה בארץ.

רן פול-דיין: שהחיינו.

רן פול-דיין: אני רוצה רק לתרום בכמה דקות מהראייה ההשוואתית שלנו, כמו שהחוקרת קודם דיברה.

רן פול-דיין: ברוב המדינות שבהן אנחנו עובדים יש התנגדות לפונדקאות מימין אבל גם בשמאל בגלל החשש מזכויות הנשים שעוזרות לנו להפוך להורים.

רן פול-דיין: אנחנו ראינו את השלב הראשון הנומינלי שבו אנחנו מצליחים להנגיש את הפונדקאות בצורה חוקית, שזו מכשלה כמובן ראשונה במעלה, מגיע אז השלב שבו מבינים שיש מכשולים כספיים, מכשולי נגישות אחרים.

רן פול-דיין: למשל, אחד מהדברים הכי משמעותיים שאנחנו עוסקים בו כרגע זה מה שהם קוראיםfertility quality, ההבנה שההגדרה הרפואית של אי פריון הרבה פעמים משאירה עקבות ברגולציה ובחוקים שמקשים עלינו.

רן פול-דיין: אפילו בארץ, נגיד הביטוחים המשלימים עדיין, אני לא יודע אם הם יכסו את נושא יצירת העוברים.

רן פול-דיין: יצירת העוברים עצמה היא בעייתית.

רן פול-דיין: כל הנושא של הבנה ששוויון הוא בעצם לקבוצות שהן לא זהות, יש לנו התחלה ממקום שהוא לא זהה, ולכן צריכים להבין את הצרכים המיוחדים שלנו.

רן פול-דיין: יש לנו, יחד עם ארגון "אבות גאים", כנס הפונדקאות השנתי שמיועד לאפשר לאנשים גם לקבל מידע ואנחנו גם מספקים תמיכה כספית למאות הורים בכל העולם, אבל גם עשרות זוגות ויחידים מהארץ.

רן פול-דיין: צריך פשוט להבין שבאמת בגלל שאין הרבה אפשרויות אימוץ, בסופו של דבר המצוקה הכלכלית שאנשים שחשבו פעם שהם לא יכולים להיות הורים ועכשיו רואים את ההורות, רואים אותה בטלוויזיה, רואים את הסלבריטאים, רואים את חברי הכנסת והשרים שיש להם ילדים מפונדקאות, באיזשהו מקום המצוקה הופכת להיות יותר קשה, מכיוון שכשאתה יודע שזה אפשרי.

רן פול-דיין: בני הדור הקודם של ההומואים חשבו שזה לא אפשרי אז מילא, אבל אם אתה יודע שזה אפשרי והסיבה היחידה שאתה לא תהיה הורה היא שכלכלית אתה לא יכול לאפשר את זה לעצמך, המצוקה היא מצוקה גדולה ואנחנו מציעים את עזרתנו ואת ניסיוננו, כלל מאגר מידע מחקרי יחידי בעולם לפונדקאות ולהורות גאה, שבו יש לנו עשרות רבות של מחקרים שמראים שאנחנו הורים הרבה מאוד פעמים אפילו מעל הממוצע.

רן פול-דיין: תודה רבה על האפשרות לתרום כאן ושוב, תודה, תודה, תודה רבה, כבוד השר ואחרים שעסקו במלאכה.

גלעד קריב: תודה רבה.

גלעד קריב: עו"ד ריקי שפירא, המרכז הרפורמי לדת ומדינה, בבקשה.

ריקי שפירא: תודה רבה.

ריקי שפירא: אני רוצה להזכיר את העובדה שהעתירה שלנו בנושא האימוץ הוגשה ב-2016 וכבר ב-2017 בית המשפט העליון אמר שיש לתקן את החוק כדי לאפשר לבני זוג בני אותו המין לאמץ.

ריקי שפירא: עוד אני רוצה להזכיר את העובדה שעוד בשנות ה-2000 כבוד השופט חשין ציין שמדובר בחוק שהוא לא מעודכן, שלא משקף את ערכי החברה, ואנחנו עומדים היום כבר 21 שנה אחרי האמירה הזו ולא נעשה דבר בנושא תיקון החוק.

ריקי שפירא: לצערנו, בית המשפט העליון, בעתירה שהגשנו ב-2016, לא ראה אפשרות לפרש את החוק ורצה לאפשר לכנסת הזאת לתקן את החוק, ואני חושבת שהגיע העת שעכשיו התיקון הזה ייעשה, אחרי שעברו כל כך הרבה שנים.

ריקי שפירא: אני רוצה להזכיר שכאשר העתירה הוגשה ב-2016 הייתה ועדה שישבה על חוק האימוץ במשך 11 שנה ולא היו לה שום מסקנות, וכתוצאה מהעתירה היו לה מסקנות די עגומות ביחס לבני זוג באותו המין והיא הביעה עמדות די מבישות שגרמו לציבור גדול מאוד – אני לא יודעת כמה מכאן זוכרים – להפגנות ענק.

ריקי שפירא: יצא הציבור החוצה להפגין ולומר: לא ייתכן שזאת עמדת המדינה.

ריקי שפירא: זה היה ב-2017 והיום אנחנו עומדים 4 שנים אחרי כאשר בג"ץ מכוון אצבע ברורה לכנסת הזאת ואומר לה: תקני את החוק, והדבר הזה לא נעשה עד היום.

ריקי שפירא: אז אני באמת רוצה לבקש מהוועדה שתוציא מכאן קריאה ברורה שהגיעה העת ששר המשפטים, שר הרווחה והכנסת הזאת יעשו מעשה, יתקנו את החוק ויאפשרו באמת לאנשים בני אותו המין לאמץ במדינת ישראל.

ריקי שפירא: יש בזה גם אמירה מוסרית וערכית.

ריקי שפירא: גם אם האימוץ לא פותח שער מאוד רחב מכיוון שאתם יודעים שאין הרבה אימוצים במדינת ישראל, עדיין ברמה הסמלית והערכית אי אפשר לחיות עם הוראת חוק כל כך מפלה.

גלעד קריב: תודה רבה.

גלעד קריב: מיה אליצור, חברת הוועדה המנהלת של ארגון "בת קול", בבקשה.

מיה אליצור: תודה רבה.

מיה אליצור: כבוד יושב-הראש, כבוד השר, חברי הכנסת, כל מי שיושב כאן, תודה על עצם קיום הדיון.

מיה אליצור: התלבטתי אם בכלל לדבר כי מול הסוגיה של גיור ילדים ופונדקאות בחו"ל הסוגיות שאני הולכת להעלות נראות לי כאילו בקטנה, אבל שכנעתי את עצמי שגם הקושי שלי הוא קושי ודורש התייחסות.

מיה אליצור: בתור אימא לילד שילדה אשתי וגם לילדה שילדתי בעצמי, כל פעם היה צורך בצו הורות, למי שמכיר את הנושא, ועצם קיום הצורך הזה הוא מקומם וגם נטו אפליה.

מיה אליצור: אני ואשתי החלטנו ביחד להקים משפחה ולהשתמש בזרע תורם.

מיה אליצור: כל זוג הטרוסקסואלי שמקבל החלטה כזאת יכול לחתום על טופס אחריות בקלות, שתי שניות, אולי מקסימום הצהרה במשרד הפנים וסיימנו את העניין.

מיה אליצור: האב לדעתי אפילו יכול להיות בתעודת לידה, שזה נשמע לי אחלה, לא מכירה את זה בעצמי כמובן.

מיה אליצור: זה פשוט לא פייר.

מיה אליצור: עצם הדבר הזה הוא לא פייר והוא לא נכון.

מיה אליצור: אבל אני רוצה להוסיף ולהגיד שהפרוצדורה הכביכול נעימה של צו הורות, שזה "סך הכול להגיש ניירת ומה קרה" – זה לא.

מיה אליצור: זו לא פרוצדורה נעימה בכלל.

מיה אליצור: אפילו כשזה קל ונעים זה לא.

מיה אליצור: כל מי שגם לא מרגיש בנוח, כמוני, לעשות את הדבר הזה בעצמו, כי אני עולה, אני לא גדלתי פה ועברית היא לא שפת האם שלי – ואני גם לא עורכת דין ולא עובדת סוציאלית אז אני לא מרגישה בנוח להגיש את הדברים האלה בעצמי אז זו גם הוצאה של כסף לעורכת הדין כמובן – אבל גם כל הפרוצדורה זה, הדברים שהם מבקשים, היינו צריכות ללכת לבנק הזרע לבקש מכתב על הזרע, כמה עוברים וזה פשוט חשיפה מוחלטת של כל פרט רפואי או כל דבר אחר.

מיה אליצור: למי שעושה גם טיפולי IVF, שתדעו שבכל טופס יהיה רשום "טיפול IVF" וכל אחד צריך לדעת את פרטי הפרטים שלך רק בשביל שתקבלי את הזכות להורות, שזה לא הוגן.

מיה אליצור: בקיצור, הפרוצדורה היא לא נעימה וזה גם לא דבר שיש חוק שקשור אליו, זה פשוט לפי תקדים משפטי.

מיה אליצור: אז גם אם אני אגיש צו הורות דרך עורכת דין מרשימה, אז מה אם לא יענו לי?

מיה אליצור: מה האופציות שלי?

מיה אליצור: אין חוק.

מיה אליצור: פשוט הולכים ליועצת המשפטית לממשלה ומקווים שיענו לך בזמן סביר, ואם לא, אז מה את עושה?

מיה אליצור: לא יודעת.

מיה אליצור: היה איזה עיכוב עם צו ההורות הראשון שלנו לבן שלי, ופשוט: מה אני אעשה עם עצמי?

מיה אליצור: אין לי זכות הורות עליו.

מיה אליצור: אני אספר משהו אישי, כי זה לא היה מספיק אישי עד עכשיו, הייתי בבית יום אחד, הבן שלי – שאני אוסיף שהבן שלי נולד מוקדם אז הוא גם היה מאושפז 3 חודשים, אז בנוסף לכל הזמן הזה של האשפוז וכל מה שהורה צריך להתמודד אתו, כל הסיפור של צו ההורות, אני צריכה עכשיו לאסוף ניירת ואני לא יודעת אם הבן שלי יחיה.

מיה אליצור: ברוך השם, הוא חי והוא בריא.

ניצן הורוביץ: בן כמה הוא היום?

מיה אליצור: בן 5.

מיה אליצור: כל הזמן הזה היינו עסוקות עם צו ההורות.

מיה אליצור: אנחנו צילמנו את התמונה לצו הורות כי צריך תמונה של המשפחה, אנחנו שם והוא באשפוז ואני עם מסכה וחלוק.

מיה אליצור: תבינו מה זה הדבר הזה.

מיה אליצור: אני יודעת שזה מקרה מאוד ספציפי אבל זה המקרה שלי.

מיה אליצור: זה לא תהליך נעים.

מיה אליצור: ואז חיכינו, יענו לנו, לא יענו לנו.

מיה אליצור: לילה אחד הייתי בבית, הוא כבר היה בבית, השתחרר מבית החולים, הכול היה בסדר, אשתי יצאה לפגוש חברה ונגמרה לה הסוללה בטלפון.

מיה אליצור: ניסיתי להתקשר אליה כי היא לא חזרה וכבר היה מאוחר, היא לא ענתה וזה הגיע ישירות למשיבון.

מיה אליצור: אמרתי: מה קורה פה?

מיה אליצור: אני יודעת שיש לי נטייה לדיכאון וחרדה, אני מודה, עדיין נלחצתי מזה.

מיה אליצור: ואז פתאום מצאתי את עצמי על הרצפה בוכה כי חס וחלילה אם יקרה לה משהו אין לי זכות הורות על הילד שלי.

מיה אליצור: מה אני אעשה?

מיה אליצור: יבואו וייקחו לי אותו?

מיה אליצור: אין לי כלום.

מיה אליצור: אני יודעת שהם לא יעשו את זה.

מיה אליצור: אמרתי את זה פעם לעורכת דין והיא אמרה לי: לא, מה פתאום, משרד רווחה לא יבואו, לא ייקחו לך את הבן.

מיה אליצור: היא אמרה שהיא מבינה את הקושי שלי אבל זה לא יקרה בחיים.

מיה אליצור: אבל עדיין זה לא הגיוני.

מיה אליצור: אני מטפלת בילד הזה, הוא בבית, הוא הבן שלי ואני צריכה לפחד שאם יקרה משהו אני לא אהיה האימא שלו.

ניצן הורוביץ: עכשיו כבר סידרתם את זה?

ניצן הורוביץ: אתן מוכרות?

מיה אליצור: כן.

מיה אליצור: אחרי שנה, ביום ההולדת שלו, קיבלנו את הצו של בית המשפט.

מיה אליצור: הבת שלי נולדה אחרי הזמן אז זה היה פחות מלחיץ.

מיה אליצור: סידרנו את הכול, זה היה תיק-תק.

מיה אליצור: אבל זה לא צריך להיות תיק-תק, זה צריך להיות בבית חולים.

מיה אליצור: אלו הילדים שלנו.

מיה אליצור: אני אוסיף עוד מילה אחת על בתי חולים ואסיים.

מיה אליצור: כל פעם שהיינו צריכות לקבוע תורים בהדסה לבן שלי, שזה המון תורים כי ילד שנולד מוקדם יש לו רשימת תורים מרשימה, כל פעם שמתקשרים להדסה אומרים: אגב, גברת, לא עדכנת את פרטי הילד, מה השם של אבא שלו?

מיה אליצור: אז אני אומרת: גברת, אין לו אבא, יש לו שתי אימהות.

מיה אליצור: היא אומרת: אבל במערכת של בית החולים זה אב ואם.

מיה אליצור: אמרתי לה: מה, באיזו שנה אנחנו?

מיה אליצור: וזה היה כל פעם, כל פעם שמתקשרים לקבוע תור שואלים על זה, כי הרי זה נראה שפרטים חסרים.

מיה אליצור: פעם כתבתי להדסה ואמרתי: חבר'ה, אתם אחד מבתי החולים המתקדמים בארץ, אולי בעולם, לא יודעת, באיזה קטע אני צריכה כל פעם להסביר לכם שלבן שלי אין אבא ולא יהיה לו גם?

מיה אליצור: אז היא אמרה לי: כן, זה קשור למשרד הפנים.

מיה אליצור: קודם כל, אני לא מבינה את הקשר בין מערכת בית החולים למשרד הפנים, אני מבינה שיש שיקולים פוליטיים, אבל יש מציאות.

מיה אליצור: גם אם יש שיקול פוליטי יש מציאות.

מיה אליצור: זה לא שאם לא תכירו בנו אנחנו לא נהיה קיימים.

מיה אליצור: אנחנו קיימים.

מיה אליצור: אנחנו כאן ואני לא צריכה להגיד לאף אחד כל פעם כשאני קובע תור שלבן שלי אין אבא.

מיה אליצור: הם צריכים לרשום את זה בצד בהערות.

מיה אליצור: תודה רבה על ההקשבה.

גלעד קריב: מה שהם צריכים כמובן לכתוב זה שלבן שלך יש שתי אימהות, לא שאין אבא.

גלעד קריב: מה שחשוב זה מה שיש.

מיה אליצור: אני מסכימה.

גלעד קריב: אנחנו מחזקים את ידייך ואומרים לך תודה על גילוי הלב.

גלעד קריב: אני חושב שחשוב מאוד לומר, אנחנו נמצאים בעיצומו של קרב בעיניי מטורלל – יש פה איזה חבר כנסת שמאוד אוהב לדבר על הטרלולים הפרוגרסיביים – אנחנו נמצאים בעיצומו של אחד מן הקרבות הכי מטורללים מבחינתי, מבחינה דתית-אמונית, שינוי מוחלט של דיני פיקוח נפש בעולם היהדות, כאילו שינוי של שמות בטופס מצדיק אי תרומת דם.

גלעד קריב: זו ממש רפורמה גדולה בדיני פיקוח נפש בעולם ההלכה.

גלעד קריב: אבל אני כן רוצה לדבר על העניין הזה בעקבות הדברים החשובים שאמרת כי בעניין הזה באמת אין קטן וגדול, וצריך לומר, זה חלק מחזית מאוד-מאוד רחבה שבה גם כשמושגים הישגים חשובים כדוגמת ההחלטה של מד"א לשנות את הטפסים לא באופן שמוציא אל מחוץ למחנה קבוצה אחרת, אלא באופן שמרחיב את המעגל, אז גם כאן אנחנו מוצאים את עצמנו בתוך מאבק על שמירת ההישג.

גלעד קריב: אני חושב שזה דבר שכולם צריכים להיות ערים אליו, שגם כשמשיגים את ההישג צריך להשקיע הרבה מאוד מאמץ כדי לשמר, להגן ולבצר.

גלעד קריב: תודה על הדברים שלך.

גלעד קריב: אין בעניין הזה קטן וגדול.

גלעד קריב: מכובדיי, יש לנו עוד חמש 5 דקות עד תחילת המליאה, אני רוצה להציע את הדבר הבא: א', יש לנו באמת פה מסמך מאוד-מאוד מפורט של הקואליציה שסוקר את 7 הסוגיות שאתם ציינתם, גם הדברים ששמענו עכשיו נכללים ונזכרים בדברים.

גלעד קריב: אני חושב שיחד עם השדולה כאן בכנסת צריכה להיבנות מפת דרכים.

גלעד קריב: אנחנו לא כאן על מנת להעביר פעם בשנה "וי" על העיסוק בנושא הזה.

גלעד קריב: צריכה להיבנות כאן מפת דרכים איך מתקדמים בכל 7 החזיתות.

גלעד קריב: אני בהחלט מסכם את הדיון עם אמירה מאוד ברורה שיוצאת מכאן, מאולם הוועדה, קריאה לשר המשפטים, לשר הרווחה והביטחון החברתי, לקבל את ההחלטה הנדרשת ההכרחית מבחינה ערכית, מוסרית, דמוקרטית, משפטית, בכל מה שנוגע לתשובת המדינה לבג"ץ בנושא האימוץ.

גלעד קריב: אנחנו נמשיך לפנות לשר המשפטים ולשר מאיר כהן כדי שזו תהיה התשובה.

גלעד קריב: אם נתאכזב – ואני מאוד מקווה שלא נתא

גלעד קריב: כזב – אנחנו נדע איך לפעול כחברי כנסת וכמחוקקים שחברים בקואליציה.

גלעד קריב: הסוגיה הזו צריכה להגיע לקו הגמר המוצלח שלה.

גלעד קריב: יתר הסוגיות גם הן משמעותיות מאוד.

גלעד קריב: כפי שאמרתי, אני מוכן בהחלט לקיים כאן בוועדה דיוני מעקב בעניין הזה.

גלעד קריב: אם יש מקום להקמת ועדת משנה אז אנחנו נדבר עם ארגוני הקואליציה, ארגוני הקהילה וחברי הכנסת ונבחן האם זו הדרך להתקדם.

גלעד קריב: הזכרתי את העניין של הטפסים של מד"א, אז בניגוד למאבק נגד השינוי במד"א, בסידור התפילה שלנו, של התנועה הרפורמית הישראלית, בדף שבו מובאות 7 הברכות של הנישואין חתימת שתי הברכות האחרונות היא לא רק "משמח חתן וכלה" או "משמח החתן עם הכלה", אלא גם "משמח חתנים" ו"משמח כלות", ו"אוהבים בחופתם", ו"אוהבות בחופתן".

גלעד קריב: אני לא אחת אומר שטקסי החופה המרגשים ביותר שאני זכיתי לערוך כרב הם טקסי חופה של בני ובנות זוג מאותו מין.

גלעד קריב: כל טקס חופה הוא טקס מרגש אבל כשאתה מבין שהטקס הוא לא רק נקודת ציון אישית וזוגית אלא גם נקודת ציון בתיקון עם ועולם ובקידום ערכים של שוויון, קבלה והכלה, אז השמחה כפולה ומכופלת.

גלעד קריב: באותן חופות, ובכל החופות, אני לא אחת אומר שיש סיבה מדוע הברכה של יוצר האדם נאמרת פעמיים.

גלעד קריב: מתוך 7 הברכות שתי ברכות הן ברכות יוצר האדם, האחת היא בעבור הזוג – בין אם זה זוג של גבר ואישה ובין אם זה סוג של שני גברים או שתי נשים – שעומד מתחת לחופה.

גלעד קריב: הברכה השנייה של יוצר האדם היא בעבור הילדים והצאצאים שיבואו להם אם הם יבחרו ויעשירו את משפחתם.

גלעד קריב: אני רוצה לומר שהנושא של קידום הזכות להורות של הומוסקסואלים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים הוא לא דבר שמיועד רק למימוש הזכות לחיי משפחה ולהורות של חברי וחברות הקהילה הגאה, יש לעניין הזה חשיבות דרמטית לדרך שאנחנו במדינת ישראל ובחברה הישראלית מבינים את מושג המשפחה, חוגגים את מושג המשפחה, חוגגים את מושג ההורות וכל אדם בישראל ייתרם ממצב שבו ערכי המשפחה המקובלים במדינת ישראל יהיו ערכים של קבלה ושל גיוון.

גלעד קריב: כן, בבקשה.

שחר גלוברמן: שלום, אני שחר, אני ממתין ברשימה לאימוץ משנת 2015.

שחר גלוברמן: אני גם אבא מאמץ לילדה בשם טניה שאימצתי בארצות הברית, שלא יכולתי לאמץ פה אבל כן יכולתי בארצות הברית למרות שאני לא אזרח ארצות הברית.

שחר גלוברמן: מה שתיארת לגבי האימוץ – אנחנו מחכים לתגובת המדינה.

שחר גלוברמן: התגובה תהיה ככל הנראה "אנחנו צריכים עוד זמן".

שחר גלוברמן: יש פה רגע קריטי שאפשר, בדיוק כמו שקרה עם השר הורוביץ, להגיד: אין פה היתכנות, זה לא הולך לקרות ופשוט לשנות את זה בדרך אחרת.

שחר גלוברמן: כי כרגע כולם יודעים איך זה הולך לקרות, כולם מכירים את המבנה של הממשלה, ברור שזה כרגע לא יכול לקרות, אז פשוט להגיד בצורה ברורה – המדינה צריכה להחזיר לי תשובה, אני כרגע הגשתי את הבג"ץ – לתת תשובה אמיתית: זה לא יכול לקרות, בוא נחזיר את זה לבג"ץ.

שחר גלוברמן: מאוד מאוד פשוט.

גלעד קריב: אני לא בטוח שזו תהיה תשובת המדינה.

גלעד קריב: בג"ץ יקבל בכל מקרה את התשובה ויפסוק את פסיקתו ואני מקווה, א', שהוא לא יצטרך לפסוק פסיקה כי תהיה תשובת ממשלה, ואם לא, אני מאוד מקווה שבג"ץ יאמר את דברו.

שחר גלוברמן: כפי שנאמר, זה בג"ץ שהוא כבר מ-2016.

גלעד קריב: נכון.

גלעד קריב: תודה רבה לכולם.

גלעד קריב: יום טוב.

גלעד קריב: הישיבה נעולה.