ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 222, 2022-02-28 12:00

גלעד קריב: שלום לכולם, צוהריים טובים, תודה לכל המתכנסים והמתכנסות, ברכת צוהריים טובים, לחבר הכנסת כלפון, חבר הכנסת טייב וחבר הכנסת האוזר.

גלעד קריב: חברי וחברות כנסת נוספים עתידים להצטרף אלינו במהלך הדיון.

גלעד קריב: תודה לכל המכובדים והמכובדות, נציגי משרדי ממשלה, ארגונים שונים שהצטרפו אלינו לדיון החשוב הזה.

גלעד קריב: בהמשכו של הדיון יצטרפו אלינו גם שרת העלייה והקליטה וגם שר התפוצות ויציגו סקירות על הפעילות של משרדיהם.

גלעד קריב: אני באמת מודה לכל מי שהצטרף.

גלעד קריב: אני מבקש לומר הערה קצרה, לאחר מכן אתן את רשות הדיבור לחברנו, חבר הכנסת האוזר, שצריך להגיע לנשיאות הכנסת בעוד דקות אחדות, ואז אחזור ואשלים את דברי הפתיחה שלי.

גלעד קריב: אני מבקש בפתח הדברים לומר שהישיבה שאנחנו מקיימים כאן היום היא ישיבה חשובה.

גלעד קריב: דומני שאין מי שיחלוק על נחיצותה ועל החשיבות של קיומה בכנסת, עם זאת, כולנו ערים לעובדה שהוועדה היותר מתאימה לקיום הדיון הזה היא ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

גלעד קריב: לצערי הוועדה הזאת טרם הוקמה בגלל המחלוקת בין הקואליציה והאופוזיציה, ואני לא אכנס לגוף המחלוקת.

גלעד קריב: הייתה בקשה של יושב-ראש הכנסת נוכח המצב שתוקם הוועדה, ולו באופן זמני.

גלעד קריב: הנושא בהתדיינות שאני לא אתייחס אליה כאן.

גלעד קריב: אני מקווה שאכן תוקם במהרה ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות במתכונת זו או אחרת.

גלעד קריב: מכוח העובדה שוועדת החוקה היא הוועדה האחראית על חוק השבות, הוועדה שחוקקה את חוק השבות, הדברים גם מתכתבים עם חוק-יסוד: ישראל – מדינת הלאום של העם היהודי, שמוזכר בעקרון השבות, מצאתי לנכון לכנס את הדיון הזה.

גלעד קריב: חשוב לי לומר שככל שתוקם ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כמובן, מטבע הדברים, היא תעסוק בנושאים שנדון בהם היום, אבל אין בכוונתי להפקיר את הדיון בנושאים האלה ובנושאים אחרים שקשורים בחוק השבות ובזכות השבות שעומדת ליהודים ולבני משפחותיהם.

גלעד קריב: ואנחנו בהחלט, גם בתוך שיג ושיח עם חברים בוועדה הזאת מטעם הקואליציה, ככל שלא תוקם ועדת העלייה והקליטה, אנחנו נמשיך לעסוק גם במצב הנוכחי באוקראינה וגם ביישומו של חוק השבות בזירות אחרות.

גלעד קריב: ושוב, אני מקווה שנמצא את הפתרון לסוגיה של הקמת הוועדה.

גלעד קריב: חבר הכנסת האוזר, בבקשה.

גלעד קריב: לאחר מכן אשלים את דברי הפתיחה שלי.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: ראשית, אני רוצה להודות לך, היושב-ראש, על כינוס הישיבה הזאת, וכמו שאמרת הגם שלכאורה זה לא בציר המרכזי של הוועדה, אבל במקום שאין איש – היה אדם, או במקום שאין ועדה – תהיה ועדה.

צבי האוזר: אני חייב להגיד לך שבחודש האחרון אני מנסה לצלצל בכל הפעמונים האפשריים, הן בשיחות טלפון, הן בהתבטאויות, הן בקריאות פומביות, ומנסה להכווין את המערכת הישראלית באשר למיקוד ולהבנה מהו האינטרס הישראלי האסטרטגי באירועים הקשים המתרחשים לנגד עינינו.

צבי האוזר: כמובן אנחנו מצטערים על אירועי מלחמה, על שפיכות דמים בכל מקום שבעולם, זה חלק מהתפיסה הפילוסופית של העם היהודי כעם שוחר שלום, אבל בהינתן אותם אירועים, אנחנו צריכים להבין שהאירועים האלה הולכים לשנות את המצב באזור הזה של העולם, האזור ההוא של העולם, ללא הכר לשנים הקרובות.

צבי האוזר: אשר על כן האינטרס הישראלי, שצריך להיות בסיס המדיניות שלנו, ועליו אנחנו צריכים להסתכל, הוא העובדה שיש לנו סדר גודל של כ-250,000 זכאי חוק השבות באוקראינה, יש לנו אגב כחצי מיליון לפי הערכות זכאי חוק השבות ברוסיה.

צבי האוזר: אנחנו מדינה שזה ייעודה קודם כול בתפיסתה הרעיונית המוסרית ובחוקתה, כפי שהוזכר כאן חוק-יסוד: ישראל – מדינת הלאום של העם היהודי, אבל בהבנה עמוקה באשר להזדמנויות אסטרטגיות בראיית מדינה, אנחנו צריכים להתמקד בשאלה כיצד אנחנו מבטיחים שכמה שיותר יהודים מגיעים למדינת ישראל, כאשר צריך להבין שיש את אירועי הקרבות, אבל יש גם את שוך הקרבות.

צבי האוזר: אנחנו באתגר שיתפרס למשך השנים הספורות הקרובות, ולכן המאמץ צריך להיות מאמץ פרו אקטיבי, לא המתנה סתם, יהיה מה שיהיה.

צבי האוזר: אנחנו צריכים למקד את המאמץ, הן כממשלה, הן כשלטון מקומי, הן כמגזר עסקי שיכול ליטול חלק, והם הראשונים שמבינים את הפוטנציאל הכלכלי באותה עלייה פוטנציאלית וכיצד היא תשפיע על החברה הישראלית ועל המשק הישראלי.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, האירוע הזה דומה לאירוע שעמד בפני ישראל בסוף שנות ה-80, תחילת שנות ה-90.

צבי האוזר: 89 ואילך.

צבי האוזר: ב-1989 היה אדם אחד אז, ראש המערכת, ראש הממשלה, שראה למרחוק, יצחק שמיר.

צבי האוזר: ב-1989, אם היית שואל את האנשים שהתכנסו סביב השולחן הזה או בשולחנות אחרים, האם בתוך עשור יעלו מיליון יהודים לישראל, אף אחד לא האמין אז, באותם רגעים, כפי שהיום אף אחד לא מאמין שבאמת אפשר לעשות את הבלתי אפשרי לכאורה ולהביא את אותה קפיצת מדרגה ולהקפיץ את ישראל הלאה וקדימה.

צבי האוזר: כל מה שאנחנו מתגאים בדין ובצדק הוא, שבנינו כאן ב-25 השנה האחרונות, בדור האחרון, את הסטרטאפ ניישן.

צבי האוזר: זה לא היה מתקיים לולא קהילה של 5 מיליון קלטה קהילה של מיליון אנשים מברית-המועצות לשעבר, ויחד הקהילה הזאת שינתה את עתידה של ישראל ושינתה לחלוטין את האופק הישראלי לטובה.

צבי האוזר: ציינו השבוע שישראל חצתה את ה-50,000 דולר תל"ג לנפש.

צבי האוזר: אלה מספרים שלא היינו מגיעים אליהם ללא אותה עלייה.

צבי האוזר: אשר על כן אני מנצל את הישיבה הזאת וקורא לראש הממשלה, לראש הממשלה החליפי, לכל שרי הממשלה, להתמקד אך ורק באתגר הזה, שהוא אתגר אסטרטגי, וברגע זה הוא חשוב יותר מכל דבר אחר שאנחנו עוסקים בו.

צבי האוזר: הוא חשוב גם לרווחתם של העולים בפוטנציה וגם לעתידה של מדינת ישראל.

צבי האוזר: אני אגיד בצורה ציורית: אם ישראל תשקיע בשנה-שנתיים הקרובות 5 מיליארד שקלים במשימה הלאומית הזאת, היא תקבל 500 מיליארד שקלים ב-30-25 שנים הבאות.

צבי האוזר: כך צריך להסתכל על זה.

צבי האוזר: ולכן, אדוני ראש הממשלה, שר החוץ, שר האוצר, שרי הממשלה, אלה שיהיו כאן ואלה שלא, תהיו "שמירים", תהיו "שמירים" ברגעים האלה, תאמינו בראש ובראשונה שאפשר להביא לכאן מאות אלפי יהודים, ובואו נוביל תוכנית לאומית אסטרטגית, שעם השלמתה ישראל תיראה אחרת לגמרי, לטובה ובגדול.

צבי האוזר: תודה רבה.

גלעד קריב: תודה לסגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת צביקה האוזר, שצריך לגשת אל נשיאות הכנסת.

גלעד קריב: לאחר דבריו אני מבקש לחזור לדברי הפתיחה, לשוב לברך את כל הנוכחים כאן באולם.

גלעד קריב: אני אבקש, מכובדיי, לומר את הדברים הבאים כדברי פתיחה, מעבר להערה שאמרתי לגבי קיום הדיון כאן בוועדה.

גלעד קריב: השבת הזאת אנחנו חותמים את קריאת חומש שמות ונכריז בתום קריאת הפרשה, פרשת פקודי, "חזק חזק ונתחזק".

גלעד קריב: נאמרים רעיונות רבים מדוע אנחנו חוזרים על התיבה "חזק" באותה קריאה מסורתית, ודומני שבעת הזאת, נוכח המתרחש על אדמת אירופה, את הקריאה הזאת של "חזק חזק ונתחזק", אנחנו צריכים להעמיד כנגד ההכרה היסודית והברורה שחוסנו ואיתנותו של העם היהודי תלויים בחוזקה של מדינת ישראל, ביתו הלאומי של העם היהודי, אבל גם בחוזקן, בשלומן וברווחתן של הקהילות היהודיות ברחבי העולם.

גלעד קריב: והיכולת שלנו להמשיך ולהתחזק כעם, כאומה, תלויה באמת בחוזקן של שתי הרגליים, הרגל הישראלית, הלב הפועם של העם היהודי ב-74 השנים האחרונות, ובחוזקה של הרגל השנייה, של יהדות התפוצות.

גלעד קריב: ואת הדיון היום אנחנו מקיימים בצל החשש הכבד לשלומם, לרווחתם, לביטחונם של אחינו ואחיותינו באוקראינה, וההבנה שלמדינת ישראל יש תפקיד חשוב בביצוע החוסן של הקהילות היהודיות באוקראינה, וזו סוגיה ראשונה שנבקש להתייחס אליה, ההיחלצות של מדינת ישראל לטובתן של הקהילות היהודיות באוקראינה.

גלעד קריב: ברוח תפילתו של שלמה בעת חנוכת בית המקדש, שנזכרת בהפטרה של השבת הזאת, בצד הדאגה הפרטיקולרית שלנו לאחינו ואחיותינו, בני הקהילות היהודיות, זכאי חוק השבות, אנחנו כמובן מזדהים גם עם סבלם של אזרחי אוקראינה באשר הם, אלה שהם יהודים, ואלה שאינם יהודים, ואנחנו נבקש לשמוע גם על היחלצותה של מדינת ישראל לסיוע הומניטרי לטובת העם האוקראיני.

גלעד קריב: קראנו את הדברים בתקשורת ונשמח ללמוד עליהם כאן.

גלעד קריב: הסוגיה השלישית הוזכרה על ידי חברנו, חבר הכנסת צביקה האוזר, גם אם בעיצומם של ימי הקרבות קשה על האנשים לשקול את עתידם וקשה להם לממש תוכניות אם יש להם, אין ספק שמדינת ישראל, כמו גם בשגרה, ובוודאי בעקבות מצבי חירום, צריכה להיערך גם לגלי עלייה.

גלעד קריב: בעיצומם של הימים הללו אנחנו ממקדים את הדאגה שלנו בביטחונם, בשלומם וברווחתם של אחינו ואחיותינו באוקראינה, אבל אנחנו בהחלט גם מחויבים להיערך לקליטה בזרועות פתוחות של אותם אלו שיבקשו, או בעיצומו של המשבר, או בעקבות המשבר, לבנות את ביתם כאן במדינת ישראל, ואנחנו כמובן שמחים על כל אדם זכאי שבות שמממש את הבחירה הציונית והיהודית ומגיע לארץ.

גלעד קריב: והנקודה האחרונה שאנחנו נבקש להתייחס אליה כמובן קשורה באזרחים הישראלים שעדיין נותרו באוקראינה, בבני משפחות של אזרחים ישראלים, שלחלק לא מבוטל מהם אין מעמד רשמי בישראל, להתייחס לדאגתם של אזרחים ישראלים ותושבים ישראלים שיש להם בני משפחה באוקראינה והם חרדים לשלומם ורווחתם.

גלעד קריב: ואת הסוגיות הללו, את ארבע הסוגיות הללו: הסיוע לקהילות היהודיות, הסיוע ההומניטרי לאוקראינה, ההיערכות להגעתם של עולים והטיפול בעניינם של אזרחים ישראלים ובני משפחותיהם – אלה הנושאים שנבקש להתייחס אליהם ולשמוע דיווחים ממשרדי הממשלה ומהארגונים.

גלעד קריב: הצטרפו אלינו תוך כדי הדיון, דברי הפתיחה, חברת הכנסת מזרסקי וחברת הכנסת יוליה מלינובסקי, שמשמשת גם כיושבת-ראש ועדה.

גלעד קריב: חשוב לי לציין שנקבע דיון בוועדה, בראשותה של חברתנו יוליה, שיתמקד בשאלת האזרחים הישראלים ובני משפחותיהם, ואני מקווה שדברים שיישמעו פה - - -

יוליה מלינובסקי: אולי היום נקבל את כל התשובות ולא יהיה צורך.

גלעד קריב: אנחנו בהחלט רואים את הישיבה הזאת כהזדמנות למתן תשובות ראשונות, הזדמנות לחברי הכנסת להשמיע עמדות, שאלות, בקשות וציפיות בנושא הזה.

גלעד קריב: אני כבר אומר שביום רביעי הדיון סביב עניין האזרחים הישראלים, בני משפחותיהם, מדיניות רשות האוכלוסין בימי המשבר – נמשיך את הדיון בוועדה בראשותה של חברתנו, חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

גלעד קריב: מכובדיי, כמנהגנו, כאשר נמצאים איתנו שרי ממשלת ישראל, אנחנו נותנים להם את דברי הפתיחה.

גלעד קריב: יפתח ד"ר נחמן שי, שר התפוצות.

גלעד קריב: אחריו, בתקווה שעד אז תגיע, ואם לא, עם הגעתה – שרת העלייה והקליטה, חברתנו, חברת הכנסת הגב' פנינה תמנו שטה.

גלעד קריב: אדוני שר התפוצות, בבקשה.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: אני שמח לברך את כל הנוכחים, אני מודה לחברי, חבר הכנסת עו"ד גלעד קריב, על זימון הישיבה הזאת.

נחמן שי: הייתה גם ישיבה נוספת בתחילת היום, זה בסדר גמור, וגם מתוכננת עוד ישיבה, ובעיקר הפורום המרכזי שצריך להתכנס, שזה ועדת העלייה והקליטה, שהוא איננו, אז ממלאים את החלל הריק הזה בעוד כך וכך ועדות.

נחמן שי: ככל שכנסת ישראל תעסוק יותר בסוגיה הזאת, בעיניי ייטב.

נחמן שי: ככל שהמודעות בציבור הישראלי למצבם של היהודים שמתגוררים באוקראינה, של הישראלים שנמצאים בה ושבדרכם לצאת, שיצאו ממנה וכדומה, יגדל – ככל שהטיפול יגדל, נראה את אחת המטרות שלנו.

נחמן שי: אחת המטרות שלנו היא הגברת העמיות בישראל, תחושת העמיות בישראל, התחושה שכל ישראל ערבים זה לזה, שיש פה עם אחד שמפוצל בין כל אומות העולם ואנחנו רוצים לשמר אותו כמובן ולשמור את הקשר שבין ישראל לתפוצות.

נחמן שי: יש לנו פה אירוע דרמטי מכל היבט שהוא, אבל הוא גם בקטע היהודי-ישראל, ותיכף אני אסביר למה.

נחמן שי: בעיניי המונח "סולידריות יהודית", שאנחנו כל כך מדברים בו, בעיקר הקבוצה שיושבת פה שחרדה לעניין הזה, כרגע מקבל הגדרה חדשה ועיבוד מחודש למאה ה-21.

נחמן שי: הקשרים האלה שנטווים או מתחדשים והולכים בין ישראל לתפוצות או בתוך התפוצות לבין עצמן או בין קהילות רחוקות שאוספות עכשיו משאבים כספיים כדי לסייע לאוקראינה וכדי לסייע לקהילה היהודית שם זו הוכחה ניצחת שאנחנו באמת עוסקים בעם אחד, עם יהודי אחד, שאומנם מפוזר, אבל מתחבר ברגעים קשים, כמו הרגע הזה, ויודע לפעול במשותף.

נחמן שי: אני מצטער אם אני משתמש קצת במילים חגיגיות, אבל זאת התחושה שלי, שזה בדיוק מה שנכון לעשות במצבים מן הסוג הזה.

נחמן שי: אני רוצה לעבור לרמה המעשית, ואחר כך אני אציין כמובן מה אנחנו מתכננים לעשות.

נחמן שי: עוד ערב המשבר חברתי פנינה תמנו שטה, שתצטרף אלינו עוד מעט – ביוזמתה התחלנו לכנס מפגשים תדירים של כל הגורמים הישראליים שעוסקים בנושא התפוצות.

נחמן שי: יושבים פה חבריי לסוכנות היהודית, שהם שחקן מאוד מרכזי במה שנוגע לקהילה שם, לעלייה ולקליטה, נתיב – יושבת פה יוליה – הג'וינט, קרן הידידות, וכל המשרדים הממשלתיים שנוגעים בדבר, שזה לא התפוצות וקליטה, זה גם משרד האוצר, זה גם משרד ראש הממשלה וכדומה.

נחמן שי: ישבנו ביחד לחשוב איך להיערך לקראת המשבר, לא ידענו מתי, לא ידענו אם, אבל חידדנו את הערנות ואספנו מידע.

נחמן שי: ניהלתי גם הרבה שיחות עם הקהילה היהודית באודסה.

נחמן שי: נפרסה לי יריעה מרתקת של חיים יהודיים.

נחמן שי: אני מודה שלא הייתי מודע לזה.

נחמן שי: יש פה אחדים שחיו אותה.

נחמן שי: יוליה מחייכת.

יוליה דור: הרבנים מדווחים גם על הקשר הצמוד שיש לך איתם.

נחמן שי: נכון.

נחמן שי: יש לי הרבה חברים, אני מקווה יום אחד לבוא ולבקר אותם.

נחמן שי: כמובן צריך לציין, לא בישיבה פה, על הנוכחות המאוד דומיננטית של חב"ד בכלל הפעולות שלנו.

נחמן שי: אני רוצה לשלוח מפה אליהם גם ברכה וגם תודה על העבודה הנפלאה שהם עושים.

נחמן שי: יש גם קהילות אחרות, אבל באמת דומיננטיות של חב"ד.

נחמן שי: למדנו את השדה הזה והתחלנו להעריך צרכים ובקשות, מה אנחנו יכולים לעשות.

נחמן שי: סנכרנו את הגורמים הישראליים שפועלים בתחום הזה, ניסינו להבטיח שלא יהיו כפילויות ושהעבודה תיעשה על ידי כל אחד ואחד מהגורמים, וגם חיברנו אלינו גופים לא ישראליים, כמו איחוד הקהילות היהודיות של צפון אמריקה, קרן היסוד וכן הלאה, שהם בדרך כלל מתגייסים לסייע בימים כאלה של משבר.

נחמן שי: מרגע שהמלחמה פרצה, כמובן הגברנו את רמת הפעילות שלנו בהתאם.

נחמן שי: איתרנו ארבעה תחומים שאנחנו מעריכים כקריטיים מבחינת הקהילות שם, תוך כדי הידברות ומשא-ומתן איתם.

נחמן שי: מדובר על אבטחה, הביטחון הפיזי שלהם, ככל שאפשר לעשות - - -

פנינה תמנו: בוקר טוב.

נחמן שי: שלום גברתי, התחלתי בלעדייך, אבל זה לא אומר כלום עד שאת מגיעה.

נחמן שי: מרגע זה התחילה הישיבה.

נחמן שי: דבר שני, מזון ותרופות.

נחמן שי: קליטת פליטים, גם בתוך אוקראינה, אנשים שזזים מבתיהם ומתחילים להיות בסטטוס של פליטים, או עקורים למיניהם, או מתוך אוקראינה החוצה, ומערך של שינוע האוכלוסייה והעברתה, שזה חלק מהמאמץ הזה שצריך לרכוש או לשכור כלי תובלה כדי להוציא אנשים מבתיהם.

נחמן שי: התחברנו לקהילה שם מצד אחד, ולארגונים מצד אחר.

נחמן שי: החלטנו להקצות 10 מיליוני שקלים בשלב הראשון לצרכים הדחופים והמידיים של הקהילה.

נחמן שי: אני מודיע פה שלא חיכינו לשום הקצבה מיוחדת – אם היינו מתחילים את המאמץ, היינו מסיימים אותו יחד עם הקרבות ואולי אחריהם.

נחמן שי: אני מתפלל שהמלחמה תהיה שם קצרה ככל האפשר – בהמשך אני מקווה שגם אוצר המדינה יתגייס.

נחמן שי: כרגע ה-10 מיליון האלה מוקצים למטרות האלה, ויוצאו על ידי ארגונים שפועלים בשטח.

נחמן שי: אנחנו ממשיכים את העבודה ואנחנו נגדיל את הסכומים האלה, כפי שציינתי.

נחמן שי: כלומר, אני מאמין שהסיוע יהיה גם מעבר ל-10 מיליון שקלים.

נחמן שי: נמצאים פה חבריי מהסוכנות היהודית, שביקשנו מהם כבר את ההצעות שלהם לפעילות.

נחמן שי: הם פועלים בעצמם, תיכף הם ידווחו, וגם מארגונים אחרים.

נחמן שי: בקיצור, אני חושב שנתנו אות או סימן או סימנו שדווקא הממשלה מובילה בעניין הזה, היא לא מחכה.

נחמן שי: אני חושב שפה גם סימנו לארגונים גם בישראל וגם בעולם שכאשר הממשלה מתגייסת, סימן שזה רציני ביותר וזה גם אות לכך שלא רק הם עוזרים, אלא גם ישראל יודעת לעזור לאזרחיה וגם לקהילות היהודיות, והיא לא מחכה, אלא היא פועלת במהירות.

נחמן שי: בעיניי זה מסר מאוד מאוד חשוב.

נחמן שי: אני רוצה לסמן את האתגרים הבאים, מה אנחנו מנסים לעשות.

נחמן שי: קודם כול, כפי שציינתי, אנחנו רוצים להמשיך לבקש ולקבל עזרה מהממשלה.

נחמן שי: אנחנו בקשר עם משרד האוצר.

נחמן שי: שר האוצר נתן את הסכמתו העקרונית, אבל הדרך לא קצרה.

נחמן שי: אנחנו נקבל את זה, לפחות עוד 10 מיליון שקלים.

נחמן שי: זאת המטרה המידית שלנו בזמן הקרוב.

נחמן שי: דבר שני, אנחנו רוצים שחלק מהסיוע ההומניטרי שישראל "מזרימה", נקרא לזה כך, מחר, יום שלישי – יגיע לפולין 100 טון של ציוד והוא יועבר לאוקראינה.

נחמן שי: נרצה שגם הקהילה היהודית תובא בחשבון בעת חלוקתו.

נחמן שי: אנחנו רוצים לסייע ואנחנו בודקים מה הצרכים של הקהילות היהודיות במדינות השכנות לאוקראינה, כי גם הן מתגייסות עכשיו לסייע, והשאלה איך אנחנו עוזרים גם להן.

נחמן שי: הן יקלטו בוודאי פליטים וכדומה, לפחות כשלב מעבר, עד שהמדינה תיכנס לתמונה.

נחמן שי: תיכף פנינה תסקור בפניכם את הפעולה המצוינת של המשרד שלה, אבל אני מניח שמאחר שהרבה אנשים יוצאים להרבה מקומות והמהלך הזה הוא מורכב, זה מלחמה, יצטרכו להתלכד בכל מיני מקומות ובטוח שיזדקקו לעזרה.

נחמן שי: כאמור נצטרך לסייע גם לקהילות האלה.

נחמן שי: אנחנו עוקבים במקביל אחרי נושא האנטישמיות, שזה הנושא שהמשרד שלנו מופקד עליו.

נחמן שי: אנחנו מבחינים בסימני עלייה מסוימת.

נחמן שי: אני רוצה להיות מאוד זהיר.

נחמן שי: אני מקווה שאנחנו טועים וזה לא יקרה, אבל אנחנו יודעים שבמצבים כאלה יש גם שיח אנטי ישראלי ואנטישמי, בעיקר אנטישמי.

נחמן שי: צריכים להיות מודעים לכך ולראות מה המשמעות.

נחמן שי: חלק מהדאגה היא כמובן לשלומם ולביטחונם של היהודים באוקראינה.

נחמן שי: העובדה שיש ירי ברחובות ושגם אזרחים קיבלו נשק לידיהם, כנראה בחלוקה מאוד חופשית, היא גם מגבירה את נושא הביטחון או אי-הביטחון של הקהילה, וכשזה מעורב בנושא אנטישמיות זה יכול להיות מאוד קטלני, לכן אנחנו עוקבים אחרי זה בשקט, מבלי להעלות את הפרופיל של הפעילות.

נחמן שי: אלה הנושאים המרכזיים.

נחמן שי: בכוונה לא נגעתי בנושא העלייה והקליטה.

נחמן שי: על זה תדבר חברתי.

נחמן שי: אני מודה עוד פעם לגלעד על הכינוס של הוועדה, ואני אשאר פה כמובן לשמוע את חלקו של הדיון לפחות.

נחמן שי: עוד פעם, תודה רבה לכל המשתתפים, גם חברי הכנסת וגם הארגונים האחרים.

גלעד קריב: תודה לשר התפוצות, ד"ר נחמן שי, וברכות על הפעולה המהירה, עד לפני שבת כמדומני.

נחמן שי: רצינו להיכנס לשבת בידיעה שעשינו משהו טוב.

נחמן שי: אמרתי לעובדים שלי שאני רוצה להיכנס לשבת בידיעה שעשינו את הדבר הטוב, ואם יפטרו אותי אחר כך, אז אני אמצא תעסוקה.

נחמן שי: בכנסת כבר לא ייקחו אותי - - -

גלעד קריב: דומני שהכול בעניין הזה בסדר, וטוב שנעשתה פעולה מהירה.

גלעד קריב: אני שמח שבדיווח שלך, השר שי, כללת גם התייחסות לסיוע ממוקד לקהילות היהודיות, אבל גם למאמץ של ממשלת ישראל להעמיד סיוע הומניטרי כללי לציבור האוקראיני.

גלעד קריב: חשוב לחזור ולהדגיש שההזדהות שלנו כמובן בראש ובראשונה עם אחינו ואחיותינו, אנשי ונשות הקהילה היהודית, אבל גם כמובן הזדהות עמוקה עם כל אדם שמוצא את עצמו במציאות הכמעט בלתי תיאמן הזאת בעיצומה של המאה ה-21.

גלעד קריב: גברתי, שרת העלייה והקליטה, תודה על הצטרפותך.

גלעד קריב: בבקשה.

פנינה תמנו: בוקר טוב, בתחילה אני רוצה לברך אותך, יושב-ראש ועדת החוקה, חבר הכנסת קריב, על כינוס הדיון הכול כך חשוב הזה, כמובן לברך את חברי הכנסת שנמצאים כאן.

פנינה תמנו: רבים מכם אנשים שעוסקים בנושא העלייה, מה שגם מזכיר לנו את היעדר ועדת העלייה והקליטה, שזה מחדל ואפילו רשלנות.

פנינה תמנו: הנושא הזה הוא לא פוליטי, הוא בקונצנזוס.

פנינה תמנו: פה, בתוך הבית הזה עצם העובדה שהוועדה עדיין לא הוקמה, למרות הפניות הרבות של חברי כנסת ושלי ליושב-ראש הכנסת, בגלל התנגדות של האופוזיציה, זה מאוד מצער אותי, בטח כשאני יודעת גם לבוא ולומר מילה טובה, שיש רבים מתוך האופוזיציה שבאמת הנושא של העלייה נוגע להם.

פנינה תמנו: יש כאן כמה חברים שהם מספיק אקטיביים.

פנינה תמנו: לצד זה, שוב אני מברכת אותך שאתה מרים את הכפפה ומקיים את הדיון הזה.

פנינה תמנו: בבוקר קיים גם חבר הכנסת קושניר, יושב-ראש ועדת הכספים, דיון בנושא הזה ועל הקהילות היהודיות.

פנינה תמנו: אנחנו צריכים לבדוק את עצמנו, בסוף הכנסת היא זאת שאמורה לפקח על עבודת הממשלה, ואני אומרת לך: אני בעד שיפקחו עלינו.

פנינה תמנו: אני וגם השר נחמן שי יד ביד במשך חודש וחצי מקיימים הערכות מצב, בהובלת משרד העלייה והקליטה ומל"ל.

פנינה תמנו: יש פה הרבה מאוד מהגופים, נמצא פה המנכ"ל שלי, רונן כהן, אני רואה את הסוכנות היהודית, נתיב, רשות האוכלוסין וההגירה.

פנינה תמנו: אני חושבת שעשינו נכון, גם כשהיו אנשים שאמרו "לא יקרה שום דבר", היה ברור לנו, כממשלה שצריכה למלא אחר החזון של היות מדינת ישראל ביתו המוגן של העם היהודי, עלינו להיות ערוכים ומוכנים לקליטתם של אלפים.

פנינה תמנו: אני אשמח להתחיל במצגת, בתמונת מצב כללית בכלל להבין מה זה אומר כשאנחנו מדברים על עלייה מאוקראינה.

פנינה תמנו: בעשור האחרון עלו כ-250,000 עולים חדשים מכל העולם.

פנינה תמנו: העלייה מאוקראינה היא כחמישית, כ-51,000 עולים חדשים בעשור האחרון.

פנינה תמנו: איפה אנחנו רואים את הקפיצה?

פנינה תמנו: אנחנו רואים את הקפיצה כאשר יש אירועים לא פשוטים, מלחמתיים, אירועים גיאו-פוליטיים.

פנינה תמנו: ב-2014, שימו לב, כאשר הייתה הכרזה על סיפוח חצי האי קרים, קפצנו ממספרים של 2,000 לקרוב ל-7,000.

פנינה תמנו: משמע, בלאו הכי אנחנו יודעים שיש עלייה שהיא משמעותית, שהיא גדולה.

פנינה תמנו: זאת אומרת, ההיערכות שלנו צריכה להיות כך שאנחנו מבינים שאם בשגרה היא עלייה גדולה מבחינה כמותית, עכשיו ההיערכות שלנו היא לאלפים.

פנינה תמנו: אחר כך גם בסוכנות היהודית יציגו את המספרים ואת הפניות שאנחנו מקבלים לגלובל סנטר, שהוא המוקד בשיתוף פעולה עם משרד העלייה והקליטה והסוכנות היהודית שמקבלת את כל הפניות.

פנינה תמנו: אנחנו רואים שם אלפים של פניות, כשמרביתם מתעניינים בעלייה.

פנינה תמנו: כרגע אנחנו מדברים על 475 בקשות.

פנינה תמנו: הנחיתי ביום חמישי שעבר לעבור למצב שאנחנו נותנים אישורים מקוונים.

פנינה תמנו: דמיינו לעצמכם את המשפחה שיושבת בביתה בקייב, תחת עוצר, תחת מלחמה.

פנינה תמנו: אנשים צריכים ביטחון כדי לצאת החוצה תחת הפגזות, ובשביל שאנחנו ניתן להם את הביטחון הזה, גם אם לא ב-100% ויהיו לנו בדיקות מסוימות שנצטרך לעשות, אנחנו צריכים לתת להם לפחות את ה-90% ביטחון שאם הם יצאו לדרך, אנחנו נהיה שם בשבילם כדי לאשר את זה.

פנינה תמנו: יתרה מכך, צריך לציין לחיוב את שרת הפנים על כך שהיא אישרה שאנשים יגיעו כתיירים, יגיעו לנתב"ג ונתיב.

פנינה תמנו: מתגברים שם עם עוד ארבעה קונסולים שייתנו את האישורים בנתב"ג עצמו, חוץ מהקונסולים כמובן שנמצאים ופרוסים כרגע בפולין, בוורשה, בהונגריה בבודפשט, ברומניה בבוקרשט, במולדובה בקישינב, אחר כך כאמור ירחיבו על כך גם נתיב, גם הסוכנות היהודית.

פנינה תמנו: פעולה נוספת שצריך לציין לחיוב – כרגע אנחנו מדברים רק על התחנה של איך אנחנו מסייעים שם, לפני שבכלל הם עולים על המטוס – צריך לציין לחיוב את הפעולות של הסוכנות היהודית – נמצא כאן שי פלבר, מי שאמון על מחלקת העלייה – הם שכרו מלונות.

פנינה תמנו: יש לנו כ-130 עולים חדשים שנמצאים בפולין, שכבר יש להם אשרות מעבר ל-450, כי 450 קיבלו את האשרות.

פנינה תמנו: אנחנו מקווים שהתחנות האלה והמלונות האלה מוכנים ומזומנים בשביל היהודים.

פנינה תמנו: כרגע ביושר צריך לומר, אדוני יושב-ראש הוועדה, שהקושי העיקרי כשיש מלחמה זה בשאלה אם אנחנו מסכנים את השליחים ומסכנים את האנשים שאנחנו רוצים להעביר ממקום למקום.

פנינה תמנו: זו שאלה שלא תיפתר בשולחן הזה.

פנינה תמנו: היא נידונה בחוגים היותר דיסקרטיים בממשלה, ואנחנו ניקח על זה החלטה.

פנינה תמנו: אני יכולה לומר שהעבודה של שר התפוצות בקשר האינטנסיבי שמתקיים לאורך חודש ויותר ימים עם הקהילות היא בהחלט פעולה שהייתה נכונה, כי עכשיו גם אנחנו יותר ערוכים לתת את הסיוע שהוא נותן בהחלטה אמיצה.

פנינה תמנו: למשרד התפוצות אין תקציבים גדולים, ולקחת החלטה שאתה מקצה 10 מיליון זה בהחלט משהו שנותן רוח גבית לקהילה.

פנינה תמנו: אני בהחלט תומכת.

פנינה תמנו: הצעד הבא של הוספת עוד 10 מיליון שקלים בשביל לסייע לקהילות היהודיות, לא רק בתוך אוקראינה, אלא שגם יקלטו אותם מסביב לאוקראינה, כך אנחנו צריכים לעשות, כי הם יהיו הראשונים לקלוט אותם.

פנינה תמנו: נצטרך לפתור, כמו שאמרתי, את ההידוק של העבודה של השליחים, של הסוכנות, של נתיב ושל משרד החוץ.

פנינה תמנו: משרד החוץ ביממה האחרונה, במיוחד בלילה האחרון, עבדו מאוד קשה בחילוץ ישראלים.

פנינה תמנו: ההוראה היא מפורשת: נותנים סיוע ליהודים שצריך לחלץ.

פנינה תמנו: גם אם משרד החוץ עוסק בישראלים, הם פועלים לחלץ גם את היהודים, בין אם זה משפחה יהודית אמריקנית, סיפורים שהגיעו אליי, ובין אם זה משפחה אחרת, במטרה לעזור להם.

פנינה תמנו: ולא כולם יגיעו לפה, בואו נאמר ביושר.

פנינה תמנו: לא כולם ירצו להגיע לישראל, ועדיין אנחנו נגיש את הסיוע.

פנינה תמנו: אנחנו מכבדים את מי שלא רוצה להגיע, אבל אנחנו כממשלה צריכים לממש את התכלית שאמרתי, להיות ביתו המוגן של העם היהודי, ולא רק בהצהרה.

פנינה תמנו: אסור לנו להסתפק רק בהצהרות.

פנינה תמנו: ויש תסכול גובר, אי-אפשר להתעלם מהקולות שנשמעים בשטח.

פנינה תמנו: יש תסכול גובר לאור זה שאמרתי שהתנועה מוגבלת, קשה מאוד לשנע אנשים, בטח גברים בני 18 עד 60 שאינם יכולים לצאת את המדינה.

פנינה תמנו: אנחנו כמובן, כפי שאמרתי, בחודש האחרון התמקדנו גם בקבלה בנתב"ג, עיבוי אגף משרד העלייה והקליטה בנתב"ג עם רשות האוכלוסין, ששם אנחנו ננפיק את כל מה שצריך וארבעה קונסולים של נתיב.

פנינה תמנו: אם צריך גם נפרוס שטחי כינוס עם רשות שדות התעופה, פיקוד העורף, משם לדעת להסיע אותם בצורה מסודרת למלונות בכל רחבי הארץ, כאשר כרגע קרוב ל-12,000 מיטות שארגנו מבעוד מועד כדי שאם יגיעו האלפים, ובעזרת השם כולנו מקווים שיגיעו, נוכל לקלוט אותם.

פנינה תמנו: במרכז יש כ-6,000 מיטות, בצפון כ-2,500, בדרום יש לנו כ-3,000.

גלעד קריב: כ-6,500 מקומות.

פנינה תמנו: יותר.

פנינה תמנו: יותר.

פנינה תמנו: אנחנו כרגע עומדים על כ-12,000 מיטות.

פנינה תמנו: בהזדמנות הזאת תודה גם להתאחדות המלונות שהכנסנו אותם לתמונה מוקדם, לאכסניות שגם הן פינו את המקומות שלהן, הרשויות המקומיות שאנחנו מקבלים הרבה מאוד מכתבים והרבה מאוד התגייסות של ראשי ערים שממש מגויסים עם מכתבים ועם פניות לקלוט את העולים.

פנינה תמנו: אין לי ספק שברגע שהם יגיעו, אנחנו ערוכים לקלוט אותם.

פנינה תמנו: משרד הרווחה בתמונה, משרד החינוך בתמונה.

פנינה תמנו: ופה אני אתן את המושכות למנכ"ל שלי, מנכ"ל משרד העלייה והקליטה, שעושה עבודה מאוד מאוד מאומצת עם כלל הגורמים כפי שאמרתי.

פנינה תמנו: אני שוב קוראת מכאן לחברי האופוזיציה המתנגדים להקמת ועדת העלייה והקליטה: זה חסר אחריות בשלב הזה לגרום לכנסת להיות פסיבית ולא לסייע גם לממשלה וגם ליהודי אוקראינה בכלים שיש לכנסת.

פנינה תמנו: אני, כמי שהייתה חברת כנסת הרבה מאוד שנים ומכבדת את הכנסת, חושבת שאין שום סיבה שהכנסת לא תהיה מעורבת.

פנינה תמנו: לך, אדוני היושב-ראש, אני קוראת:

פנינה תמנו: אם לא תוקם ועדה, כמובן אנחנו נבוא לפה בכל פעם שתבקשו, כדי להציג את תמונת המצב, כדי לעבוד אתכם בשיתוף פעולה.

יוליה מלינובסקי: גברתי השרה, אנחנו ממלאים את החלל בכנסת.

יוליה מלינובסקי: ביום רביעי בבוקר דיון מעקב אצלי בוועדה.

פנינה תמנו: חברת הכנסת, את יודעת שאנחנו כאן כדי לשתף פעולה.

פנינה תמנו: ובעזרת השם - - -

יוליה מלינובסקי: עם כל הכבוד, עם כל הניסיונות, נדע למצוא פתרונות.

יוליה מלינובסקי: היום יהיה דיון, נשמע, כמובן סביר להניח שלא הכול 100% מסודר, וביום רביעי דיון מעקב.

פנינה תמנו: בוודאי.

פנינה תמנו: אין עולם מושלם.

פנינה תמנו: מה שאמרתי, מה שלי חשוב, גם אם המערכות מוכנות לבצע פעולה, השאלה האמיתית אם הפעולה שיודעים לעשות עם בודדים, עם עשרות ועם מאות, אם אנחנו יודעים לעשות באלפים בכל נקודת זמן ובכל תחנה.

פנינה תמנו: זה הסיפור.

פנינה תמנו: זה שאנחנו יודעים לעשות עבודה מצוינת עם עשרות ומאות, זה לא מספיק.

פנינה תמנו: אנחנו צריכים לדעת לעשות את זה כמו מכונה משומנת עם אלפים.

פנינה תמנו: בעניין הזה מבחינה תקציבית יש לומר שמשרד האוצר מגויס בהנחיה של שר האוצר.

פנינה תמנו: הבוקר דיברתי איתו, הוא גם מי שאמון על נתיב, ובעיה תקציבית לא תהיה.

פנינה תמנו: תודה רבה.

גלעד קריב: תודה, גברתי השרה.

גלעד קריב: אדוני המנכ"ל, בבקשה.

רונן כהן: תודה רבה, גברתי השרה, אני אולי אחזור על חלק מהדברים.

רונן כהן: חשוב לי לומר שבשישה השבועות האחרונים התקיימו הערכות מצב – בראש השולחן עמדה השרה, כמובן הצטרף אליה השר שי – עם שותפים רבים, אני אמנה אותם בהמשך.

רונן כהן: ההנחיה, או עמדת השר, או הדירקטיבה שניתנה לנו, הייתה מאוד מאוד ברורה, ומי שיעקוב, יוכל לראות - - - התקשורת, אומנם מתחת לרדאר, אבל היא הייתה ברורה.

רונן כהן: הולך להיות פה גל עלייה.

רונן כהן: כשהתותחים ירעמו וכשהכדורים ישרקו, אנחנו נתחיל לראות שינוי דרמטי.

רונן כהן: זה דבר ראשון.

רונן כהן: הדבר השני, זה כמובן להתייחס לתרחישי ייחוס מידיים של אלפי אנשים, לא של בודדים, הם באותה מצגת או גרף שהראתה השרה, מה קרה בסיפוח קרים, אז בואו נדבר על מה קורה עם פלישה של 360 מעלות באוקראינה, אז ברור לאן זה הולך, ואני לא רוצה לחזור על הדברים.

רונן כהן: חשוב לי לומר עוד כמה דגשים שניתנו על ידי השרה: דבר אחד, תהיה פה נחיתה רכה.

רונן כהן: תעלו בדמיונכם מה הם עוברים שם, תחשבו על מה קורה בדרך, אנחנו רואים את התורים, אנחנו מבינים מה הם עוברים בדרך.

רונן כהן: הדבר הכי חשוב זה לנסות לעשות חוויה מתקנת פה, ואני תיכף אפרט.

רונן כהן: דבר שני, קליטה עוטפת.

רונן כהן: לא רק קולטים ומשחררים.

רונן כהן: אם נשווה את זה לעלייה רגילה, אז אנשים נערכים, הם חושבים, הם שוקלים, הם מקבלים מידע.

רונן כהן: פה אנחנו מבינים שאנשים מקבלים את המידע ברגע, ב-24 שעות.

רונן כהן: אתה דיברת על מזוודות במקרה הטוב, אנחנו מדברים על אנשים שהם בלי מזוודות.

רונן כהן: ולכן כמובן הבנו שאנחנו צריכים לייצר את מרחב קבלת ההחלטות בתנאים יותר נוחים, את מרכזי המגורים לדיור הזמני הזה, כדי שניצור להם את מרחב קבלת ההחלטות בתנאים פחות מלחיצים, עם יכולת ליצור להם את המידע הדרוש, וגם בזה אני ארחיב.

רונן כהן: הדבר הרביעי שהשרה אמרה: מה שחשוב שכאשר הם יוצאים מהדיור הזה, תהיה להם קפיצה לא למצב שעוברים, אלא ייווצרו התנאים כדי שהמעבר להשתלבות הרבה יותר מיטבית תהיה בקפיצה.

רונן כהן: ושוב אני אומר: בצוק העתים אנחנו חייבים לייצר פה את מרחב הזמן הזה, וזה מה שאיחד את כולנו.

רונן כהן: ברשותך, עכשיו אני טיפה אפרט.

רונן כהן: כרגע אני מתייחס רק למה שקורה בגבולות ישראל.

רונן כהן: הדיונים האלה, כמובן השרה דיברה עליהם ואולי אחרים גם יצטרפו ויציגו מה קורה בחו"ל, אבל אני מדבר אתכם עכשיו על מדינת ישראל.

רונן כהן: הדבר הראשון זה הנושא של נתב"ג.

רונן כהן: בנתב"ג אנחנו נערכים לכך שתהיה גם רכבת אווירית, שיתחילו להגיע לפה מאות ביום, אלפים בתקופה קצרה, ולכן יצרנו ביחד עם רשות האוכלוסין מתחמי כינוס נרחבים, נוחים, בתנאים מצוינים, כאשר נוכל לקלוט 1,000 אנשים בעת ובעונה אחת.

רונן כהן: הדבר השני, מתחמי טיפול, כאשר במתחמי הטיפול אנחנו כבר ערוכים – מחר אני הולך לראות את העמדות – לעמדות שיוכלו במקביל לטפל בהרבה משפחות.

רונן כהן: שוב, המטרה היא לקצר את לוח-הזמנים שבו הם נמצאים בנתב"ג.

רונן כהן: אני מזכיר, הם עברו דרך לא קלה, בייחוד במעברים, ואנחנו רוצים לייצר להם סוף-סוף מעבר הרבה יותר מהיר.

רונן כהן: הדבר השלישי זה מתחם בדיקות יחד עם משרד הבריאות, מתחם בדיקות מרוכז, מאורגן, עם מעקב, נדע מי נמצא שם, כי אנשים יתחילו ללכת לבתי מלון, נרצה לעקוב יחד איתם כמובן, לייצר להם את אותם נתונים, את אותו מעקב.

רונן כהן: הדבר הרביעי זה כמובן מתחמי פיזור.

רונן כהן: פיזור אומר היסעים מסודרים לבתי המלון, כמובן כך שיהיה - - -

יוליה מלינובסקי: לכמה זמן בתי מלון?

רונן כהן: כרגע לחודש.

פנינה תמנו: אנחנו רוצים מקומות קבועים אחרי זה.

יוליה מלינובסקי: זה למוחרת.

יוליה מלינובסקי: לא ליומיים.

רונן כהן: לא.

רונן כהן: השרה אמרה - - -

יוליה מלינובסקי: מניסיון אני שואלת.

רונן כהן: לא.

רונן כהן: אנחנו לא רוצים לצאת ידי חובה.

פנינה תמנו: היינו עולים, יוליה.

פנינה תמנו: כולנו היינו עולים.

יוליה מלינובסקי: יודעים בדיוק מה זה, שלא יספרו לנו.

פנינה תמנו: כולנו היינו עולים.

יום טוב חי כלפון: לא כולנו.

יום טוב חי כלפון: לא זכיתי אף פעם.

יוליה מלינובסקי: לא הפסדת הרבה.

גלעד קריב: מכובדיי, יש לנו עוד דוברים רבים.

גלעד קריב: אדוני המנכ"ל.

רונן כהן: כמה מילים על הדיור הזמני.

רונן כהן: המטרה בדיור הזמני, עוד פעם, קודם כול, אמרתי לכם, לייצר להם את התנאים הנוחים.

רונן כהן: דבר שני, למפות את הצרכים, לראות מה אנשים צריכים, קשישים, ילדים, תעסוקה, דברים שאנחנו עושים בשוטף.

רונן כהן: אנחנו נגיע אליהם, נקיים את כל הפעילות אצלם.

רונן כהן: מי שצריך להשלים דברים שקשורים לרשות האוכלוסין, זה רשות האוכלוסין.

רונן כהן: משרד הרווחה יהיה בתמונה.

רונן כהן: משרד החינוך נמצא שם.

רונן כהן: ננצל את הזמן הזה.

רונן כהן: נביא את הביטוח הלאומי.

רונן כהן: נעשה פה אוטובוס של משרדים שיבואו למקומות האלה וינגישו לאנשים את המידע.

רונן כהן: בסוף אנחנו רוצים להנגיש לאנשים את המידע.

רונן כהן: אין לנו כוונה לקבוע להם מה לעשות, אבל שיהיה להם את כל המידע, כדי שיחליטו מה התחנה הבאה, לאיזה רשות הם רוצים לעבור.

רונן כהן: כמובן נאפשר להם ניוד, לא נקבע להם לאן הם הולכים.

רונן כהן: אנחנו ערוכים, כמו שאמרה השרה, לאכלס באופן מידי 11,000 איש.

רונן כהן: התאחדות בתי המלון איתנו all in.

רונן כהן: כמובן שחלק יגישו הוצאות, לא תהיה בעיה מהבחינה הזאת.

רונן כהן: כמובן אני מדבר אתכם על אותם היקפים שדיברה השרה בשלב הראשון.

יוליה מלינובסקי: תושב חוזר גם במספר הזה?

רונן כהן: לא.

רונן כהן: כרגע תושב חוזר לא בפנים.

רונן כהן: זה לא המיקוד כרגע.

פנינה תמנו: תושבים חוזרים גם לא זכאים למרכזי קליטה.

גלעד קריב: תיכף נדבר על התושבים החוזרים.

גלעד קריב: אדוני המנכ"ל.

רונן כהן: אנחנו גם חושבים איך הם יוצאים, חוץ מהצד של הידע והמידע.

רונן כהן: אנחנו מדברים גם על הקטע החומרי.

רונן כהן: אמרת "מזוודות", הם לא יצאו בלי שנותנים להם מענק שמגיע עד 15,000 שקל, הוא תלוי בהרכב המשפחה, משפחה עם ילדים תקבל 15,000 שקל, יחיד יקבל 6,000 שקל.

רונן כהן: השרה הקציבה לטובת הנושא הזה, במסגרת קרן מיוחדת לנמלטים – הקציבה כל סכום.

רונן כהן: אין מגבלה של תקציב.

רונן כהן: התקרה הזאת נקבעה וכל מי שייכנס מאוקראינה ויצא מבית המלון, יצא גם עם צידה לדרך.

רונן כהן: שמענו על יוזמות שעושות רשויות מקומיות גם לצייד אותם בדברים נוספים.

רונן כהן: נחבור ונראה מה עושים כדי שהם יצאו מבתי המלון הכי טוב שאפשר.

רונן כהן: סביב הנושא הזה גייסה השרה הרבה משאבים וכוחות: משרד הביטחון, פיקוד העורף – אני מדבר אתכם על כוח-אדם שימצא את העולים, שיפגוש אותם בכל התחנות שתיארתי, מהנחיתה ועד השלב שהם יוצאים – רשות האוכלוסין, משרד החינוך, משרד הרווחה, משרד התפוצות, משרד הבריאות, רשות השירות הלאומי, בנות שירות לאומי.

רונן כהן: כמובן אנחנו עושים את הדברים האלה ביחד עם השותפים שלנו שהיו ויהיו תמיד.

רונן כהן: נמצא פה יושב-ראש הסוכנות היהודית, נתיב, התאחדות בתי המלון.

רונן כהן: אנחנו כמובן בנקודת הבקו"ם הזאת של הקליטה, וזה המשפט האחרון, כמובן השרה הנחתה לייצר מצב שבו אנשים שהגיעו לפה כתיירים, אנחנו מייצרים פה תנאים שאם אנשים יגיעו כתיירים, תהיה להם גם עמדה שתוכל לתת להם את אשרת העלייה, מפה כמובן אנחנו חוברים לכל מיני תהליכים שקשורים במסע, אנשים שכבר נמצאים פה, במקום לחזור, את כל השירות שצריך כדי לסייע להם לעבור ולהיות במעמד עולה.

רונן כהן: תודה רבה.

גלעד קריב: יישר כוח על המאמץ.

נחמן שי: אני מבקש להתנצל, אני צריך לצאת, יש לי שיחה עם הקהילה בהודו, יש לנו גם שם יהודים.

נחמן שי: תודה רבה לכולכם.

נחמן שי: אני שוב מתנצל.

גלעד קריב: תודה לשר התפוצות.

גלעד קריב: מכובדיי, לאורך כל הדיון ננוע בין המבט שלנו קדימה בהקשר של עלייה אפשרית, שהיא תמיד ברוכה, לבין ההתמדדות שלנו עם המצב של הקהילות היהודיות באוקראינה עכשיו והצורך שלנו לסייע.

גלעד קריב: יצא שר התפוצות, אני אציין שאני מפה בהחלט קורא למשרד התפוצות גם לראות כיצד מצטרפים למאמץ בתוך משרד התפוצות.

גלעד קריב: המשרד כפי שאמרה השרה, הוא לא עתיר תקציבים, ועדיין פינו 10 מיליון שקלים לטובת סיוע ראשוני או עזרה ראשונית לקהילות היהודיות.

גלעד קריב: צריך להגדיל את הסכום הזה, וזה לא יכול להגיע מתוך התקציבים הפנימיים של משרד התפוצות, ולכן גם בעניין הזה, מן הראוי שתהיה היחלצות או התגייסות של משרד האוצר, ואנחנו נבוא בדין ודברים עם המשרד.

פנינה תמנו: ברשותך, אם יורשה לי להוסיף, בעקבות הודעות שאני מקבלת.

פנינה תמנו: נחמן יצא לדבר על הקהילה היהודית בהודו, ששם אנחנו מניסם לזרז, אבל יש לנו את האחים והאחיות גם של יהודי תיגראי.

פנינה תמנו: אי-אפשר להתעלם מזה שיש שם מלחמה כשנה, אני באופן נחוש נלחמת על הדבר הזה, וזה דורש מאיתנו לעשות חשבון נפש איפה כל הקולות היו כשמדובר ביהודי תיגראי.

פנינה תמנו: שוחחתי אתמול עם שרת הפנים אחרי הרבה מאוד דיונים, ויואל, אתה יודע כמה אני נלחמת על הדבר הזה, הגיע הזמן לתת להם את הסיוע המידי, להעלות את כל זכאי חוק השבות של המשפחות שלהם שנמצאות כאן בארץ ומרגישות שהן שקופות.

פנינה תמנו: זאת הנחיה שהגיעה משרת הפנים אחרי ששוחחנו, להביא במידי, להגיש סיוע יחד עם הסוכנות היהודית – היושב-ראש נמצא כאן, חגואל – יחד עם רשות האוכלוסין.

פנינה תמנו: יש לכם אור ירוק להביא את כל זכאי חוק השבות, לנסות לחלץ אותם מאזור הקרבות בתיגראי ולהביא אותם ארצה, כי בסוף אנחנו אחים כולם, וכולנו צריכים להיות למען כל יהודי באשר הוא שצריך עזרה בשעת מצוקה.

פנינה תמנו: תודה.

גלעד קריב: תודה, השרה, נכלול את האמירה הזאת גם בדברי הסיכום שלנו.

גלעד קריב: תודה על התזכורת החשובה הזאת.

גלעד קריב: המלחמה מתרחשת גם באירופה וגם במקומות נוספים, ומדינת ישראל חובתה כלפי כל היהודים בעולם וזכאי חוק השבות.

גלעד קריב: ברשות

גלעד קריב: כם נבצע פנייה לסירוגין לחברי וחברות הכנסת שאיתנו, לנציגי משרדי ממשלה ונציגי ארגונים, אבל קודם לכן אנחנו נשמע דובר מכובד, הרב אברהם וולף, שמדבר איתנו מאודסה, ואנחנו נבקש קודם כול לשלוח לו ולחברי וחברות קהילתו ולכל הציבור בעיר ובאוקראינה כולה את הברכה שלנו ואת התפילה שלנו לביטחונכם ושלומכם.

גלעד קריב: לאחר דבריו של הרב וולף ידבר יושב-ראש ההסתדרות הציונית העולמית שצריך לצאת, ואז נפנה לחברי הכנסת ונמשיך להקשיב לכולם.

גלעד קריב: הרב וולף, בבקשה.

אברהם וולף: צוהריים טובים.

אברהם וולף: קודם כול אני רוצה להודות לכולכם על ההתארגנות, שהתאספתם ואתם עושים הכול בשביל לחשוב איך עוזרים לנו.

אברהם וולף: עצם זה שמתאספים ביחד וחושבים עלינו, זה כבר מחמם את הלב.

אברהם וולף: אני רוצה להגיד לכם שכולנו תמיד מסתכלים על הדברים המטרידים בינינו והמחלקים בינינו, צבע העור, צבע הזקן, צבע הכיפה, סגנון הכיפה וסגנון החליפה, אנחנו כל הזמן נמצאים במין מריבות פנימיות כאלה, ואני נמצא פה כבר שבועיים בבלגן כשהתקרבו למלחמה ובימים האחרונים במלחמה עצמה, ופתאום אתה מגלה שאנחנו בסך הכול משפחה טובה, שהאחים רבים קצת, האבא קצת כועס על המריבות, אבל אבא יודע שהוא הקים משפחה נפלאה.

אברהם וולף: העזרה שאנחנו מקבלים מכל העולם, הטלפונים, החשיבה, האימיילים, והווטסאפים, אנחנו מוצפים בכל כך הרבה חום ואהבה, וכעת גם הוועדה שלכם מתעסקת בדבר הזה.

אברהם וולף: קודם כול, תודה רבה לכולנו שאנחנו באמת משפחה נפלאה שברגע הנכון כולנו מושיטים יד אחד לשני.

אברהם וולף: המצב באוקראינה עכשיו, כפי שאתם יודעים, הוא גרוע מאוד.

אברהם וולף: יש ערים שקצת פחות, יש ערים שקצת יותר, אנחנו נדבר על קייב שהיא תחת אש, אנחנו נדבר על חרקוב שהיא תחת אש, זפוריז'יה, חרסון.

אברהם וולף: אלה ערים שממש מוקפות צבא רוסי ושלוחי חב"ד נמצאים שם במרתפים ובמקלטים כבר מיום שישי.

אברהם וולף: אחי למשל, שהוא הרב של חרסון, לא יוצא מהבית כבר מיום שישי, הוא שולח וידיאו וסרטונים על האש מול הבית, כל הפיצוצים כל הלילה והטנקים של הרוסים שנכנסים, המצב כמובן הוא קשה ביותר.

אברהם וולף: אבל יש כמה דברים שהיה כדאי לשים לב אליהם, שאולי לא מספיק אנחנו שמים לב אליהם, וזה דבר שאני חושב שהמדינה כמדינה יכולה לפתור.

אברהם וולף: נתחיל מהדברים הפשוטים, שהם דברים הומניטריים, שיכולים להפוך לאסון הומניטרי אם לא יטפלו בהם כרגע, והטיפול בהם הוא לא דבר שאמור לעלות כסף אפילו.

אברהם וולף: לצורך העניין למולדובה הגיעו כבר למעלה מ-100,00 פליטים שיצאו מהאזורים, בהתחלה של אודסה, כי היא קרובה יותר, מיקולאייב, חרסון, שהם דרום אוקראינה, גם מקייב, היה מסדרון בלילה, אז נסעו אוטובוסים וברחו.

אברהם וולף: יושבים עכשיו במולדובה כ-100,000 פליטים.

אברהם וולף: לא צריכים להמתין שיהפוך להיות שם אסון הומניטרי, שאין איפה לחיות, אין איפה לאכול, אין תרופות ואין כלום.

אברהם וולף: עכשיו הזמן פשוט להפעיל את ישראייר, אפילו תמורת תשלום על הכרטיסים שלהם, להביא מטוסים שיביאו את האנשים לארץ, אלה שהם ישראלים, ואלה שהם לא ישראלים ורוצים לעשות מיד אשרת עלייה ולהפוך לישראלים, נקבל אותם, ופשוט לא לתת שבעוד שבוע נשמע שיש אסון הומניטרי במולדובה רק מהפליטים שהגיעו מאוקראינה.

אברהם וולף: זה דבר ראשון.

אברהם וולף: דבר שני, שצריך לשים אליו לב עכשיו – אני אומר לכם את זה מתוך ידיעה – אנחנו פה אישית התארגנו קצת מראש בגלל האחריות שיש לנו, לא רק על הקהילה, אלא על כמה מן המוסדות של הקהילה, שלא יכולים לטפל בעצמם.

אברהם וולף: יש לנו מושב זקנים של חב"ד באודסה, שיש בו 50 ניצולי שואה, יש לנו 120 ילדים בבתי יתומים של חב"ד באודסה, יש לנו 140 סטודנטים יהודים מכל אוקראינה שלומדים באוניברסיטה של חב"ד באודסה.

אברהם וולף: אלו אנשים שנמצאים עלינו, על הכתפיים שלנו, לא רק באופן מטפורי ולהרגיע אותם, אלא גם להאכיל אותם.

אברהם וולף: אנחנו מראש, כבר לפני שבועיים, התחלנו להתארגן, וקרן הידידות בראשות יעל אקשטיין התנהגו באופן מפתיע, או באופן רגיל, אבל אני הייתי מופתע מההיענות המדהימה שלהם לעזור לנו בכספים, יש עוד כמה קרנות שלא שאלתי אותם אם הם מוכנים שאני אגיד את שמם, אבל יש כמה קרנות שעזרו לנו ורכשנו 30 טון קמח, 30 טון סוכר, מקרוני, אורז, כוסמת, מה שנקרא אצלנו "גרצ'קה", שימורים, טונות של מים.

אברהם וולף: בקטע מסוים התארגנו ואצל הילדים והסטודנטים וניצולי השואה נוכל להאכיל אותם, אבל אני כבר עכשיו רואה את הקצב שהאוכל נגמר לנו, בגלל ש-8,000 יהודים מבוגרים חיים באודסה שמתקשרים כל יום ומבקשים לשלוח להם מים, לחם, אורז, כי הם לא התארגנו, הם פוחדים לצאת מהבית, ובעיקר מה שגרוע זה שהמדפים בכל החנויות ריקים.

אברהם וולף: אנחנו פה קצת מרושתים וקשורים עם היהודים שיש להם סופרמרקטים, מהמחסנים שלהם היום רכשנו עוד כמה טון אוכל, אבל אני חייב לציין שכל מה שאני אומר, אני מדבר לא בשמי, אני מדבר בשם 32 ערים גדולות באוקראינה, שמכהנים בהם רבנים ראשיים של חב"ד.

אברהם וולף: 180 שלוחי חב"ד גרים בכל אוקראינה ולא עוזבים, עושים את כל העבודה.

אברהם וולף: כל מה שאני מספר זה כולנו.

אברהם וולף: אני משתמש באודסה, כי אני פה.

אברהם וולף: כל הרבנים, כולם כבר עומדים לפני מחסור של אוכל, כל בתי המרקחת סגורים, אלה שפתוחים כבר אין בהם תרופות מינימליות, הולך להתרחש פה אסון הומניטרי לא היום, בעוד שבעה עד עשרה ימים.

אברהם וולף: אני רואה את זה עכשיו, הקהל עוד לא רואה את זה, כי תמיד אנחנו מתעוררים כשהדבר הזה קרה.

אברהם וולף: אבל אם היום רבני חב"ד בכל הערים יקבלו כספים, אני כבר לא צריך כסף באודסה, בפרט שהבנקים פה כבר לא עובדים, אבל כל היהודים האלה שמנהלים את כל הרשתות הגדולות וכולנו מכירים אותם בכל אוקראינה, יש להם גם חשבונות בנק בארצות-הברית, אם חב"ד מקבלת היום תקציבים, לא מחר-מוחרתיים, שזה כבר לא יעזור, כי לא יהיה אוכל – קודם כתב לנו אחד השלוחים, אני לא זוכר מאיזה עיר, בקבוצה של שלוחי חב"ד, הוא כותב: חבר'ה, תצילו אותי, יש פה ילדים שאין לנו מה לתת להם אוכל, תשלחו לי כמה גרושים.

פנינה תמנו: כבוד הרב, זאת שרת הקליטה.

פנינה תמנו: כולנו מחבקים, מחזקים אתכם.

פנינה תמנו: אנחנו איתך.

פנינה תמנו: אנחנו יכולים להבין את הקושי.

אברהם וולף: עכשיו הזמן.

אברהם וולף: לא צריכים להמתין שהמצב יהיה יותר קשה.

אברהם וולף: אם נחמן שי, שר התפוצות, וכל הכבוד, הוא מדבר איתנו כמעט על בסיס יומי, אומר: אני מעביר לכם 10 מיליון שקל, אין לי מושג איך עובדת כל הביורוקרטיה בארץ מההחלטה עד שזה מגיע לתכל'ס, אבל אם אנחנו יודעים עכשיו – אני מקווה ששומעים אותי, כי יש לי פה טלפונים ללא הפסקה - - -

גלעד קריב: אנחנו שומעים אותך, אדוני.

אברהם וולף: אם עכשיו לשר התפוצות יש תקציב שהוא יכול להעביר, לא צריכים להמתין שזה יעבור בכל הביורוקרטיה, אלא להעביר את זה עכשיו, לא משנה בכלל איפה.

אברהם וולף: תעבירו שנרכוש אוכל עכשיו, שנרכוש תרופות עכשיו, לפני שלא נוכל לעזור כאן.

אברהם וולף: זה הדבר הראשוני והדחוף.

גלעד קריב: תודה, הרב וולף.

גלעד קריב: אנחנו כמובן שולחים לך ברכה נאמנה על כל המאמצים שלך, של רבנים וראשי קהילות נוספים.

גלעד קריב: תודה ואנחנו רושמים בפנינו את הדברים, גם נפעל בכיוון הזה.

גלעד קריב: אין ספק שהמהירות של הגעת הסיוע, גם הכספי, גם ההומינטרי בציוד ומזון, זה דבר קריטי.

גלעד קריב: תודה, אדוני.

גלעד קריב: יושב-ראש ההסתדרות הציונית.

גלעד קריב: בבקשה, אדוני.

גלעד קריב: מר חגואל.

יעקב חגואל: תודה, היושב-ראש.

יעקב חגואל: אנחנו בחמישה ימים לא פשוטים, אבל אני רוצה פה לומר שבזכות עקשנותה של שרת הקליטה לפני כחודש וחצי להתחיל הערכת מצב ולהתחיל להתארגן בצורה רצינית וטובה למלחמה הזאת, אנחנו ברוך השם ערוכים טוב.

יעקב חגואל: אני אומר את זה כי אני לא האמנתי שיקרה משהו, אבל אמרתי שצריך להיערך, נערכנו.

יעקב חגואל: שאפו גדול למשרד הקליטה ולעומדת בראשו, השרה פנינה תמנו שטה.

יעקב חגואל: אין ספק שבהיערכות טובה אנחנו נמצאים במקום אחר היום בראייה הזאת.

יעקב חגואל: ביום חמישי הקמנו מוקד ביחד עם הקרן לידידות ומשרד העלייה והקליטה, מוקד של מספר חינם גם באוקראינה וגם בישראל, ומאז יש לנו אלפים של פניות.

יעקב חגואל: הגעתי עכשיו מהמוקד הזה.

יעקב חגואל: מדהים לראות את העובדים המקצועיים שלנו, של הסוכנות היהודית, ופה להגיד שאפו גדול לעובדי הסוכנות היהודית, גם בארץ וגם בתפוצות, שעובדים ימים ולילות למען המטרה הזאת כעת, וגם עשרות מתנדבים.

יעקב חגואל: עם ישראל פשוט מגיע.

יעקב חגואל: מגיע, מתקשר.

יעקב חגואל: הווטסאפ שלי והרשתות החברתיות מוצפות ב"אנחנו רוצים לעזור".

יעקב חגואל: מדהים לראות את העניין הזה.

יעקב חגואל: אני רוצה לומר פה לפני שאני נכנס פנימה לעניינים, שעצם ההכנה המוקדמת גרמה לכך שיש פה היום עבודה משותפת, גם במשרדי הממשלה השונים, משרד החוץ, משרד הקליטה שכבר אמרתי, משרד התפוצות, משרד הפנים, וגם עם הארגונים השונים, הקרן לידידות, קרן היסוד, כל הארגונים יודעים איך לתכלל את העבודה, וזה נראה טוב, ברוך השם.

יעקב חגואל: עד לפני 36 שעות עבדנו מתוך אוקראינה, שליחים ישראלים של הסוכנות היהודית עבדו באוקראינה.

יעקב חגואל: בשל החלטה של משרד החוץ של הוצאה של הגורמים הדיפלומטיים הישראלים מתוך אוקראינה אל פולין ואל ארצות אחרות אנחנו יצאנו.

יעקב חגואל: אני חושב שזאת נקודת תורפה שלנו כעת.

יעקב חגואל: אני חושב שהעבודה שלנו כשליחים ישראלים שנמצאים שם קושרת את הידיים מאחורי הגב, והאפקט הוא אפקט לא מספיק טוב.

יעקב חגואל: אני מקווה שנשנה את ההחלטה הזאת בקרוב.

רות וסרמן לנדה: אתה יכול להסביר בבקשה את המשפט האחרון?

יעקב חגואל: בהחלט.

יעקב חגואל: הסוכנות היהודית עובדת בכל העולם, לא רק באוקראינה, בכל השנה.

יעקב חגואל: יש לנו תשתיות שבנויות על עובדים מקומיים, שכרגע זה עשרות עובדים מקומיים שנמצאים בשטח, אבל יש שליחים ישראלים שמנהלים את העובדים המקומיים האלה.

יעקב חגואל: כרגע, על פי הוראת משרד החוץ, לפני 36 שעות הוצאנו את השליחים הישראלים מגבולות אוקראינה, כדי לשמור על ביטחונם.

רות וסרמן לנדה: וזה לדבריך בעוכרנו?

יעקב חגואל: אני חושב שזה מנהל את המערך הזה בצורה פחות טובה.

יעקב חגואל: לנהל מרחוק זה לא אותו דבר כמו לנהל בתוך העניין.

יעקב חגואל: ואני אומר לכם, השליחים שלנו שהיו שם, תוך סיכון חיים, העברנו אותם קודם כול, כמו שאתם מכירים, מקייב, ששם המשרדים שלנו נמצאים, העברנו אותם ללבוב, כולל תשתיות וכל מה שבא סביב זה, ועם ההוראה בשבת של משרד החוץ נאלצנו להוציא אותם מגבולות אוקראינה.

יעקב חגואל: הם נמצאים על הגבול, הם מנהלים משם את העניין.

יעקב חגואל: אני אומר שאנחנו כעת עם ידיים קשורות מאחורי הגב בהקשר הזה של טיפול יותר טוב באתגר שיש לנו מול העיניים, ואנחנו רואים את האתגר.

יעקב חגואל: כמו שאמרה פה השרה בצדק, יש אלפי פניות, המוקד שלנו מוצף באלפי פניות של יהודים שבראש ובראשונה רוצים לצאת מגבולות אוקראינה, וחלקם הלא קטן רוצה גם לעלות לישראל.

יעקב חגואל: ובהקשר הזה אנחנו צריכים לבדוק את עצמנו שוב ולעשות הערכת מצב.

יעקב חגואל: אנחנו עושים את זה כל הזמן, אני לא בא בביקורת.

יעקב חגואל: אני אומר פה תמונת מצב.

יעקב חגואל: אני מקווה שעוד מעט נצליח להכניס בחזרה את השליחים שלנו.

יעקב חגואל: כשאני אומר "השליחים שלנו" זה גם נתיב, זה גם הקונסולים ממשרד החוץ.

יעקב חגואל: אנחנו לא לבד.

יעקב חגואל: אנחנו עובדים יד ביד, אבל גם אם יהיה צורך להחזיר רק את השליחים שלנו, אנחנו רוצים לחזור פנימה.

יעקב חגואל: אני רוצה לגעת פה בעוד שלוש נקודות זריזות, אדוני היושב-ראש, ואני יודע שזמנך קצר.

יעקב חגואל: האחת, הסוכנות היהודית שמה כעת 2.5 מיליון דולר לצורכי ביטחון באוקראינה.

יעקב חגואל: מיליון דולר לבקשות בחודשים האחרונים ושחררנו אותם, שלא קשורים למלחמה הזאת, ועוד 1.5 מיליון דולר חלוקה למוסדות יהודיים באוקראינה, על מנת לעזור להם בביטחון כעת.

יעקב חגואל: יש בעיה גדולה מאוד של חשש מביזה, ובכלל לייצר תחושת ביטחון.

יעקב חגואל: זה משהו שהולך לקרות בשבוע הקרוב, נקבל את זה ממש.

יעקב חגואל: הדבר האחרון, אנחנו נכנסים ביחד עם השלטון המקומי, ביחד עם חיים ביבס יושב-ראש השלטון המקומי למבצע איסוף מוצרים מכל החברה הישראלית, מבצע ארצי.

יעקב חגואל: עם אחד אנחנו, אנחנו רוצים לרתום את העם בהקשר הזה ולאסוף מוצרים שאנחנו נדאג להעביר לאוקראינה בכלל וליהודים בפרט.

פנינה תמנו: זה בשיתוף פעולה גם עם אופק ישראלי?

יעקב חגואל: הסוכנות היהודית זה גם אופק ישראלי.

יעקב חגואל: בהחלט כן, כל הסוכנות היהודית.

יעקב חגואל: אנחנו פה נרתמים לעניין הזה.

יעקב חגואל: ירון שביט, שהוא סגן יושב-ראש הסוכנות היהודית, הוא מוביל את המהלך הזה, ואנחנו רצים עם זה קדימה.

גלעד קריב: תודה רבה למר יעקב חגואל, יושב-ראש הנהלת ההסתדרות הציונית.

גלעד קריב: סגן יושב-ראש הסוכנות היהודית, עו"ד שביט, אם תרצה להוסיף ולהתייחס, בבקשה.

ירון שביט: צוהריים טובים, אני אתייחס רק לעובדה שהדבר הכי חשוב זה המשך שיתוף הפעולה ומיצוי הכוח.

ירון שביט: הקטע שכרגע עובד טוב ועליו צריך לשמור זה הערכת מצב יומית שמתקיימת עם כל המשרדים וכל הארגונים, כדי לוודא שכולנו מתואמים - -

גלעד קריב: שהיא מתקיימת, אתה אומר.

גלעד קריב: יש הערכת מצב יומית?

ירון שביט: - - ואת זה צריך להמשיך, כדי שלא יהיה לנו מצב שבו אחד דורך על הרגליים של השני, וחלק מהמשאבים הולכים לאיבוד.

ירון שביט: זאת נקודה שאני מבקש להדגיש ולשמר.

ירון שביט: תודה.

גלעד קריב: תודה, עו"ד שביט.

גלעד קריב: חבר הכנסת כלפון, בבקשה, ולאחר מכן אנחנו נשמע עוד עדות מן ההתמודדות המורכבת.

יום טוב חי כלפון: תודה, אדוני היושב-ראש, אני מצטרף לברכות בנוגע לקיום הדיון החשוב הזה, זה אולי הדיון החשוב ביותר שמתקיים בעניין זה היום, ובכלל אולי בימים אלה.

יום טוב חי כלפון: בשמונת החודשים האחרונים אני זועק מעל כל במה פה בכנסת בנוגע להקמת ועדת העלייה והקליטה.

יום טוב חי כלפון: לפני למעלה מחודש החתמתי את חבריי חברי ועדת העלייה והקליטה, שרשומים, יושבת פה לידי חברת הכנסת טטיאנה מזרסקי, שהיא חברה בוועדה, וכל החברים האחרים, ופניתי ליושב-ראש הכנסת מיקי לוי לפני למעלה מחודש, עוד לפני שהמלחמה הזאת פרצה, ולצערנו הרב עד היום בכנסת העשרים-וארבע אין ועדת העלייה והקליטה.

יום טוב חי כלפון: זו תעודת עניות לכנסת, לכולנו כאן.

יום טוב חי כלפון: כפי שנאמר בצדק רב על ידי שרת העלייה והקליטה, עניין העלייה והקליטה הוא עניין שבקונצנזוס, אין מחלוקת בין אופוזיציה לקואליציה על זה שצריך להעלות לכאן את אחינו יהודי התפוצות, שצריך לדאוג ליהודים שנשארו שם, ולכן אני שוב קורא מכאן לחבריי מהקואליציה, מהאופוזיציה, לשבת סביב השולחן ולעזור לאחינו היהודים.

יום טוב חי כלפון: לענייננו, מדינת ישראל היא הבית של העם היהודי, ייעודה של המדינה זה קיבוץ גלויות, לשם מטרה זו היא הוקמה.

יום טוב חי כלפון: זו מהותה של הציונות.

יום טוב חי כלפון: לכן יש לנו כאן אחריות היסטורית, אחריות כבירה להעלות לכאן כל יהודי וכל זכאי שבות שנמצא כרגע בעת צרה, בעת מלחמה, בעת רדיפה, ולעשות את כל המאמצים, וכמובן גם לעזור לאלה שבוחרים ברגע זה להמשיך לחיות שם.

יום טוב חי כלפון: כל ישראל ערבים זה לזה, כפי שנאמר בצדק.

יום טוב חי כלפון: לכן אני רוצה לברך את שר התפוצות, שהוא כבר יצא, על הפעילות המהירה, ולכן הוא פעל ביום שישי, וזה מצוין, זה הרבה יותר חשוב מלדאוג לשבת, לדאוג קודם כול לאחינו היהודים שם ולעזור להם.

יום טוב חי כלפון: מדינת ישראל בעבר הוכיחה שהיא יודעת לטפל במצבי חירום ולהעלות בהצלחה עשרות אלפי יהודים.

יום טוב חי כלפון: אנחנו מכירים את עליית יהודי ברית-המועצות, כפי שהוזכר על ידי חברי, חבר הכנסת האוזר, מקודם, לאחר נפילת מסך הברזל, את מבצע משה ומבצע שלמה עם אחינו יהודי אתיופיה.

יום טוב חי כלפון: מדינת ישראל יודעת לארגן רכבות אוויריות באמצע אזורי עימות, היא עשתה את זה כבר לפני 70 שנה ויותר, ואין סיבה שבמדינת ישראל הכול כך חזקה של שנת 2022 לא נוכל לעשות את זה עם המצב כרגע באוקראינה.

יום טוב חי כלפון: ואני רוצה בכל זאת גם לסייג את הדברים, כי היו גם מקרים שלא ידענו לזהות הזדמנויות.

יום טוב חי כלפון: אני יכול להזכיר לפחות שני מקרים.

יום טוב חי כלפון: בתחילת שנות ה-2000 היה משבר כלכלי עצום בארגנטינה, והיה רצון עז של יהודי ארגנטינה לעלות לישראל, ומדינת ישראל לא ידעה לקלוט אותם, והרבה מהם חזרו לארגנטינה לאחר שעלו לארץ.

יום טוב חי כלפון: אני גם רוצה להזכיר את הפיגועים בצרפת.

יום טוב חי כלפון: אנחנו נציין בעוד כמה ימים עשר שנים לפיגועי טולוז, וציינו לפני כחודש שבע שנים לפיגועי "היפר כשר".

יום טוב חי כלפון: גם בצרפת היה גל עלייה ב-2015, שלצערנו הרב לא נמשך, והרבה מהם חזרו בגלל שמדינת ישראל לא ידעה לזהות את ההזדמנות ההיסטורית.

צבי האוזר: יש עכשיו הזדמנות בצ'ילה.

יום טוב חי כלפון: נכון.

יום טוב חי כלפון: משק כנפי ההיסטוריה מהדהד בפנינו.

יום טוב חי כלפון: ומכאן בכנסת, עלינו חברי הכנסת, כולנו, אני חוזר על זה, אופוזיציה וקואליציה כאחד, לקרוא, לתמרץ, לפעול בכל דרך כדי לגרום לכך שממשלת ישראל, שמדינת ישראל, תעשה את כל המאמצים הקיימים והאפשריים כדי להעלות את יהודי אוקראינה.

יום טוב חי כלפון: עברתי על השקפים ושמעתי את הדברים של שרת העלייה והקליטה.

יום טוב חי כלפון: אני רוצה ברשותכם בנוגע לנקודה ספציפית, הניירת שצריך להמציא כדי לקבל אשרת עולה.

יום טוב חי כלפון: קיבלתי פנייה הבוקר מתושב אומן, שעכשיו מתחיל תהליך עלייה, וכבר הוא אומר לי שאין לו את כל המסמכים.

יום טוב חי כלפון: יש לו במשפחה מישהו שהתגייר וצריך להביא את התעודות.

יום טוב חי כלפון: מכאן אני יודע שיש לנו כללים, ויש לנו חוקים ותקנות, ואנחנו יודעים להיות נוקשים.

יום טוב חי כלפון: זה לא הרגע.

יום טוב חי כלפון: במקרה חירום צריך לדעת להקל.

יום טוב חי כלפון: אנחנו בעת מלחמה.

יום טוב חי כלפון: אני רואה שחלק מהבקשות כבר סורבו.

יום טוב חי כלפון: אני קורא מכאן לכל הגורמים, אם זה ברשות האוכלוסין, אני רואה שיש פה נציג, אם זה לשכת נתיב, הסוכנות: חברים, תקלו על האנשים.

יום טוב חי כלפון: על תעמדו על הנייר, מס' 4, מס' 5, על הטופס.

יום טוב חי כלפון: יש לפעמים נטייה בישראל לביורוקרטיה, הפכנו להיות עם של אוהבי ביורוקרטיה.

יום טוב חי כלפון: חברים, מדינת ישראל, אני חוזר על זה, הוקמה כדי לעזור לעם היהודי, כדי לקלוט את אחינו.

יום טוב חי כלפון: יש מלחמה, לאחר מכן נטפל בניירת.

יום טוב חי כלפון: קודם כול, נעלה את האנשים ולאחר מכן נטפל בזה.

יום טוב חי כלפון: ועוד עניין.

יום טוב חי כלפון: הדיון כאן הוא במקום הדיון בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, יש לנו גם אחריות כלפי התפוצות.

יום טוב חי כלפון: קראתי לפני כמה ימים להעלות ארצה את קבר רבי נחמן מברסלב.

יום טוב חי כלפון: העיר אומן מופגזת, היא הופגזה ביום חמישי, העשן עלה מעל הקבר של רבי נחמן מברסלב באומן, יש חלקה מוכנה בהר הזיתים בירושלים, יש רצון מצד לפחות חלק מהחסידים כאן בישראל להעלות את הקבר, במיוחד אם המצב יחריף וההפגזות על אומן יימשכו, זה עניין של מדינת ישראל.

פנינה תמנו: הרבה נשים ישראליות יודו לך אם זה יקרה.

יום טוב חי כלפון: נכון.

יום טוב חי כלפון: זו קריאה ערכית של המדינה.

יום טוב חי כלפון: הזכרתי את רבי נחמן כי הוא הכי מוכר.

יום טוב חי כלפון: יש עוד צדיקים כמובן שקבורים באוקראינה.

יום טוב חי כלפון: גם כאן למדינת ישראל יש אחריות כלפי המורשת היהודית, ההיסטוריה שלנו, וחשוב שגם בעניין הזה תצא קריאה מהכנסת.

יום טוב חי כלפון: אני שוב מודה לך, אדוני היושב-ראש, ואני מקווה שנוכל למצוא פתרון לעניין ועדת העלייה והקליטה.

יום טוב חי כלפון: תודה רבה.

גלעד קריב: תודה, מכובדיי.

גלעד קריב: יש לנו עוד מעט ישיבות סיעה, אני מבקש מכל הדוברים לומר את עיקרי הדברים.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: אני אקפיד גם על הקשבה לקולות שעולים מן השטח.

גלעד קריב: נמצאת איתנו כאן ליזה כץ, שמתמחה בכנסת, מתמחה בלשכתי, הוריה נמצאים באוקראינה.

גלעד קריב: ביקשתי ממנה לשתף אותנו בתחושות של הימים האלה ובדיאלוג שלה עם הוריה.

גלעד קריב: בבקשה, ליזה יקרה.

אליזבטה כץ: שלום, תודה רבה, אני מתמחה בלשכה של חבר הכנסת הרב גלעד קריב, אני בת 22, ועליתי לארץ לבד לפני שבע שנים וחצי במסגרת תוכנית נעל"ה.

אליזבטה כץ: כל המשפחה שלי שם.

אליזבטה כץ: כשאני אומרת "כל המשפחה" זה אומר שגם ההורים, גם סבתות וסבא שנולדו לפני או בזמן מלחמת העולם השנייה.

אליזבטה כץ: גדלתי על ערכים יהודיים בקהילה רפורמית בעיר שלי.

אליזבטה כץ: כששואלים אותי בארץ: איך היית מסוגלת בגיל 14 לעלות לארץ לבד, לארץ זרה, זה מאוד מוזר לי לשמוע, כי אף אחד בקהילה היהודית באוקראינה לא חושב שישראל זאת ארץ זרה.

אליזבטה כץ: בגלל זה אני היום כאן.

אליזבטה כץ: חשוב לשמוע את כל מה שנאמר פה היום, זה באמת מחזק אותי אישית שאכפת מאנשים שקרובים לי, שאיתם גדלתי, אבל שנמצאים כרגע שם.

אליזבטה כץ: אני רוצה שתשימו לב לשני עניינים.

אליזבטה כץ: מפנים את השליחים הישראלים מאוקראינה אבל יש אזרחי אוקראינה שאינם יהודים, שהם כן עובדים בקהילות יהודיות, כמו חב"ד, כמו הסוכנות וכמו הג'וינט, ובג'וינט עובדת אימא שלי, וגם היום, אחרי שסיימו להפגיז כל הלילה את העיר שלנו, היא הלכה לעבודה בשביל לעזור ליהודים שזקוקים לכך.

אליזבטה כץ: העיר שלי עוד נחשבת לאחת הערים השקטות.

אליזבטה כץ: יש ערים שמאוד מאוד חמות, ותמיכתנו מישראל לאלה שעובדים בקהילות יהודיות בערים החמות האלה מאוד מאוד חשובה להם.

אליזבטה כץ: כמו כן יש אנשים שבשגרה עובדים בקהילות יהודיות, למשל בסוכנות, הם עוזרים לגדל את הדור הבא של יהודים צעירים.

אליזבטה כץ: בשגרה הם עובדים למען הקהילה היהודית ולמען מדינת ישראל באוקראינה, אבל עכשיו יש להם בעיות כאלה ואחרות.

אליזבטה כץ: יכול להיות שחסר להם איזה מסמך בשביל לעלות לארץ או שצריך לחפש אותם בארכיון, וזה ממש ממש לא הזמן עכשיו לחפש משהו בארכיון.

אליזבטה כץ: אני חושבת שלנו כישראלים יש אחריות גם על האנשים האלה שבשגרה עוזרים ותומכים בנו.

אליזבטה כץ: לדעתי זה מאוד חשוב.

אליזבטה כץ: אני פה עכשיו מדברת לבד, בחורה בת 22, אבל אני רוצה להגיד לכם, שכשהיינו בהפגנת התמיכה בתל אביב לאנשים באוקראינה, במוצאי שבת, היינו 17,000 ישראלים.

אליזבטה כץ: אני מאוד גאה להיות אוקראינית מישראל וישראלית מאוקראינה, במיוחד כשאני שומעת את החברים האוקראינים שאינם קשורים ליהדות בכלל, שאומרים: המון תודה, אנחנו רואים את הסיוע ההומניטרי ואת הסיוע הרפואי וצוות של איחוד ההצלה, ואנחנו מאוד מעריכים את זה.

אליזבטה כץ: תודה רבה לכם.

גלעד קריב: ליזה יקרה, כולנו מחבקים אותך, מתפללים לשלום ההורים, הסבתות, הסבא וכל בני המשפחה.

גלעד קריב: אני מבקש לקחת את הדברים שלך, שכבר הוזכרו כאן, גם מחברת הכנסת מלינובסקי, גם מחבר הכנסת כלפון ומדוברים נוספים, על הצורך בעת הזאת לשנות את הסטנדרטים של טיפול בבקשות, גם של עלייה וגם הגעה של בני משפחה.

גלעד קריב: לכן אני מבקש לפנות לנציג משרד הפנים, רשות האוכלוסין, לנציגת משרד החוץ, ולנציגת נתיב, ולהבין איפה אנחנו עומדים בנושא הזה.

גלעד קריב: ויש פה שלוש קבוצות אוכלוסין: האחת היא כמובן אזרחים ישראלים ובני משפחתם מדרגה ראשונה; האוכלוסייה השנייה זו האוכלוסייה של יהודים וזכאי שבות; האוכלוסייה השלישית זו אוכלוסייה של בני משפחה של זכאי שבות.

גלעד קריב: אני מבקש להבין כרגע מה המדיניות שלכם, מה נעשה.

גלעד קריב: שמענו התבטאויות של שרת הפנים, התבטאויות חשובות בתקשורת.

גלעד קריב: אנחנו רוצים להבין האם הדברים כבר תורגמו לשינוי נהלים אצלכם.

גלעד קריב: כיצד כרגע רשות האוכלוסין, נתיב, משרד החוץ, מטפלים בנושאים האלה?

יואל ליפובצקי: צוהריים טובים לכולם, קודם כול, אני מברך על הישיבה, ואני רוצה לציין את שיתוף הפעולה בין כל משרדי הממשלה, בייחוד מי שנמצא באוקראינה, הסוכנות, נתיב כמובן, עבודה באמת ראויה.

יואל ליפובצקי: אני יכול לציין שגם אני יליד צ'רנוביץ מאוקראינה, כך שליבי ליבי כמובן עם כולם.

יואל ליפובצקי: מבחינת המדיניות ששאלת, קודם כול מבחינת זכאי שבות, נתחיל איתם, בישיבות שעשינו אצל שרת הקליטה ואצל השרה שלנו החלטנו עוד לפני שהתחילה המלחמה, כהיערכות, ביחד עם נתיב, שנוותר על תעודות יושר כמובן, לא נדרוש תעודת יושר כפי שאנחנו מבקשים מכל עולה, בהתאם לחוק השבות כמובן.

יואל ליפובצקי: בנוסף, אנחנו נוותר על כל האפוסטילים.

יואל ליפובצקי: ברור לנו שלשלוח את האזרחים האלה עכשיו לאמת את המסמכים שיש להם, זה לא בדיוק משהו אפשרי, ונתיב פועלים בהתאם כמובן ונותנים להם לעלות.

יואל ליפובצקי: יש סוגיה מורכבת של משפחות מפוצלות.

יואל ליפובצקי: הרי מי שהמשפחה מגיעה לישראל על פי חוק השבות, זה בהתאם לזכאי השבות ולא בהתאם לבני משפחתו האחרים.

יואל ליפובצקי: הם מקבלים את זכותם ממנו.

יוליה מלינובסקי: מה אמרת עכשיו?

יוליה מלינובסקי: "הם מקבלים את זכותם" - - -

יואל ליפובצקי: ממנו.

יואל ליפובצקי: מהזכאי שבות.

יואל ליפובצקי: מי שזכאי, משפחתו יכולה לעלות איתו, בהתאם לחוק השבות.

יואל ליפובצקי: ולכן מה שכרגע השרה הנחתה אותנו - - -

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, הגבר יהודי, האישה והילדים לא.

יוליה מלינובסקי: הוא זכאי, ואז מה עושים?

יואל ליפובצקי: כל המשפחה מקבלים - - -

פנינה תמנו: אם הוא זכאי, גם אם האישה והילדים לא - - -

גלעד קריב: חברותיי, עוד לא הבנו את הסוגיה.

גלעד קריב: מה הסוגיה שאתה מדבר עליה?

גלעד קריב: מה זה משפחות מפוצלות?

יואל ליפובצקי: אני מנסה להסביר.

גלעד קריב: בבקשה.

יואל ליפובצקי: כשמשפחה עושה עלייה, כל המשפחה מגיעה ביחד.

יואל ליפובצקי: הזכאי שבות שהוא זה שבזכותו מקבלים את כל הזכויות על פי חוק השבות ומגיעים לישראל, מגיע עם כל משפחתו.

יואל ליפובצקי: אין מצב בשגרה שבני המשפחה שלו זכאים, מגיעים ומקבלים מעמד עולה, כשהזכאי עצמו, היהודי או הזכאי, נשארים במקום אחר.

יואל ליפובצקי: זה כל תכלית חוק השבות.

יואל ליפובצקי: כרגע בגלל ההנחיה של נשיא אוקראינה שכל מי שמגיל 18 עד 60 - - -

גלעד קריב: הגברים לא יכולים לצאת את המדינה.

יואל ליפובצקי: נכון.

יואל ליפובצקי: מה שציינתם קודם, שגברים לא יכולים לצאת.

יואל ליפובצקי: אם הגבר שלא יכול לצאת הוא יהודי - - -

יוליה מלינובסקי: לא יהודי.

יוליה מלינובסקי: זכאי חוק שבות.

יום טוב חי כלפון: בני המשפחה הם גם זכאי שבות.

גלעד קריב: מכובדיי, שנייה.

גלעד קריב: אנחנו בשלב הצגת הסוגיה.

גלעד קריב: אני מבקש.

גלעד קריב: בבקשה, יואל.

יוליה מלינובסקי: למילים פה יש חשיבות.

גלעד קריב: בסדר גמור.

גלעד קריב: הוא ישלים ונשאל שאלות.

גלעד קריב: בבקשה.

יואל ליפובצקי: ככל שהזכאי הוא יהודי, למרות שבשגרה בני משפחתו לא יכולים לקבל מעמד עולה בלי שהוא בעצמו עולה למדינת ישראל, כרגע שרת הפנים אישרה לתת לבני המשפחה שלו מעמד עולה.

יואל ליפובצקי: למרות שהם לא עולים איתו, והוא נשאר באוקראינה.

יואל ליפובצקי: הם יכולים להגיע לישראל עם כל הזכויות.

יואל ליפובצקי: מבחינת הסוגיה השנייה, שזה משפחות שהזכאי הוא לא יהודי, זאת אומרת, זה בן או נכד.

יואל ליפובצקי: כרגע בני המשפחה האחרים לא יכולים לעלות בלעדיו, וזה נמצא על שולחנה של השרה.

גלעד קריב: זו הפעם הראשונה שאני שומע על הבחנה בין זכויות לחוק השבות, בין מי שמוגדר כיהודי לבין בן או נכד.

גלעד קריב: זה בעיניי - - -

מיכל מרים וולדיגר: איפה תשים את הגבול?

מיכל מרים וולדיגר: הוא מדבר על עלייה.

יום טוב חי כלפון: יש חוק, מיכל.

גלעד קריב: חברת הכנסת וולדיגר, סליחה.

גלעד קריב: יש חוק ששם בסירה אחת זכאי שבות מכל סוג, יהודי, בן של יהודי, נכד של יהודי.

גלעד קריב: אלה ההגדרות לזכאי שבות.

פנינה תמנו: פה אני חייבת לומר משהו.

פנינה תמנו: בגלל שהייתי איכשהו שותפה להתלבטות, הסיפור שעל פי חוק רק אם זכאי חוק השבות, גם אם הוא נוצרי, רק אם הוא נמצא, המשפחה יכולה לעלות.

גלעד קריב: זה ברור.

פנינה תמנו: אנחנו מדברים על מי שהוא נוצרי, זכאי חוק השבות, אם הוא לא מגיע, אישתו נוצרייה והילדים נוצרים, הם לא יקבלו אישור.

פנינה תמנו: מי מקבל אישור?

פנינה תמנו: יהודי.

יוליה מלינובסקי: מה זה קשור לנוצרי?

מיכל מרים וולדיגר: זה קשור, כי אנחנו מדינה יהודית.

קריאות: - - -

גלעד קריב: סליחה, חברותיי, בוועדה הזאת מדברים בזכות.

יוליה מלינובסקי: לפחות עכשיו - - -

גלעד קריב: חברת הכנסת מלינובסקי, סליחה.

גלעד קריב: בוועדה הזאת הדיונים מתקיימים בסדר, כל מי שנמצא פה הרבה יודע, גם כשאנחנו חלוקים אחד על השני.

גלעד קריב: התבררה פה כרגע סוגיה - - -

פנינה תמנו: כן, אבל לא נתת לי להשלים.

פנינה תמנו: יושבת פה שרה, אני מכבדת אותך, יושבת בשקט.

פנינה תמנו: אם אתה לא נותן לי להשלים, אז אין לי מה להישאר פה.

גלעד קריב: גברתי, מיד.

גלעד קריב: אני מנסה להבטיח שתוכלי לדבר בשקט ולא יפריעו לך.

גלעד קריב: שנייה.

גלעד קריב: יש לנו את כל הכבוד לכל מי שנמצא פה באולם הוועדה.

גלעד קריב: הסוגיה הובהרה.

גלעד קריב: התייחסות של השרה – אני מתכוון לאפשר לכולם לדבר.

גלעד קריב: יהיה גם דיון המשך אצל חברת הכנסת מלינובסקי.

גלעד קריב: חשוב לנו להעלות עוד סוגיות – גברתי השרה, בבקשה.

פנינה תמנו: לפנים משורת הדין הורידו את כל החסמים, דבר אחד זה מקוון, דבר שני, מוותרים על הפוסטיל, דבר שלישי, תעודת יושר – שורה של צעדים משמעותיים – דבר רביעי, כפי שאמרתי לא מצפים מהם עכשיו להביא כל מיני תעודות לידה והכול, אפילו הכניסה כתיירים, בדיקה בנתב"ג.

פנינה תמנו: לצד זה, וצריך לומר את זה ביושר, משפחה שהאישה היא נוצרית והילדים נוצרים, האפשרות להביא אותם בניגוד לחוק היא רק על ידי זה שהאבא הוא יהודי, גם אם הוא לא יכול לצאת.

פנינה תמנו: אם אנחנו מדברים על זכאי חוק השבות, שההצהרה שלו שהוא נוצרי והמשפחה נוצרית, את זה שרת הפנים כרגע לא תאשר.

יוליה מלינובסקי: את מבינה את ההבדל בין להיות נוצרי - - -

פנינה תמנו: זה בניגוד לחוק.

פנינה תמנו: היא פרצה את החוק ונתנה את האישור.

יוליה מלינובסקי: אני שואלת אותך.

יוליה מלינובסקי: את רוצה להגיד לי שכל אזרח אוקראיני הוא נוצרי?

פנינה תמנו: לא.

פנינה תמנו: זה לא מה שאמרתי.

יוליה מלינובסקי: רק שאני אבין.

פנינה תמנו: יוליה, זה לא מה שאמרנו.

יוליה מלינובסקי: זה חוסר הבנה בסיסי במה שקורה שם.

גלעד קריב: הבנו את הסוגיה הזאת.

גלעד קריב: יש פה חברי כנסת שמקבלים את המדיניות הזאת, יש פה חברי כנסת שלא מקבלים את המדיניות הזאת.

גלעד קריב: אנחנו נתייחס לזה לקראת סוף הישיבה.

גלעד קריב: יש חברי כנסת שנמצאים פה כבר הרבה זמן והם ביקשו לצאת, חבר הכנסת טייב, חברת הכנסת מזרסקי.

גלעד קריב: כולם ידברו.

פנינה תמנו: חשוב לי לומר משהו שמטריד אותי.

פנינה תמנו: קודם כול, אני חושבת שהיה מבורך לשמוע את הרב וולף.

פנינה תמנו: ולפני שאני הולכת, הוא אמר שתי נקודות מאוד חשובות: דבר אחד על התקציבים שצריך למצוא דרך לייעל את הביורוקרטיה הישראלית.

פנינה תמנו: את זה אני לוקחת איתי, אני גם אדבר עם השר נחמן שי, כי יש את קרן הידידות שקודם לא הזכרנו, שהם עושים עבודה מצוינת, ממש מספקים עכשיו את מה שצריכים, מזון וכל סיוע הומניטרי.

פנינה תמנו: ייתכן שצריך לעשות איזה מיזם משותף ולהעביר את הכספים ביתר קלות.

גלעד קריב: אני יודע שהדבר בטיפול משרד התפוצות לקבלת הפטור בהוצאה.

פנינה תמנו: נכון.

פנינה תמנו: ודבר שני, הוא אמר שהעבירו מאות יהודים למדינות השכנות.

פנינה תמנו: בבקשה, הגורמים הרלוונטיים, נתיב, אם יש משהו שאנחנו לא יודעים על יהודים שחולצו באמצעות הקהילות היהודיות ולא באמצעותנו, צריך לבדוק יחד עם הרב וולף ולהטיס אותם לישראל.

פנינה תמנו: תודה רבה.

גלעד קריב: תודה לשרה.

גלעד קריב: חבר הכנסת טייב, בבקשה.

יוסף טייב: תודה, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להיות קצר כי השתתפתי הבוקר גם בוועדת הכספים, ולכן קיבלתי את הנתונים פחות או יותר מנתיב ומהסוכנות.

יוסף טייב: אין ספק שיש פיל בחדר ויש חילוקי דעות, ואני חושב שאפשר לשוחח על הדברים, לדבר עליהם בצורה נאותה ולבחון איך ניתן, במסגרת החוק הקיים, לעשות את הדברים בצורה כזאת או אחרת.

יוסף טייב: כן הייתי רוצה להתייחס לנקודה אחת שהעלית השרה, ואולי נתיב והסוכנות יוכלו לענות על זה.

יוסף טייב: בכנסת העשרים-ושלוש היו מספר דיונים בוועדת העלייה והקליטה, בוועדת החוץ והביטחון בדיון סגור על הנושא הזה של העלאת יהודים מאתיופיה תחת אש, זה היה בממדים אחרים, אבל באותה סוגיה, ושמענו ברגע זה מהשרה שהדבר הזה עדיין לא הגיע לשלמותו לצערנו, ויש לנו עדיין יהודים זכאים מתוקף חוק השבות שאמורים להגיע ועדיין לא הגיעו.

יוסף טייב: לכן אני רוצה לשאול גם את הסוכנות היהודית וגם את נתיב.

יוסף טייב: יש לנו אירוע שחוזר על עצמו בממדים גדולים יותר, ואני חושב שזה ייעצר ככה וזה לא יתפשט למדינות נוספות באירופה.

יוסף טייב: אני רוצה לדעת איך אתם מטפלים בנושא הזה כדי שכל מי שזכאי יוכל להגיע, ולא נמצא את עצמנו שנה וחצי לאחר האירוע כמו באתיופיה, כשעדיין יש לנו יהודים שתקועים שם.

יוסף טייב: אני לא רוצה להגיע לפה בעוד שנה ולשמוע שיש עדיין זכאי חוק השבות, יהודים, שנמצאים באוקראינה שלא יוכלו להגיע למדינת ישראל.

יוסף טייב: אני חושב שהדבר הזה הוא בלתי אפשרי.

יוסף טייב: מדינת ישראל היא מדינת הגירה, שהדנ"א שלה הוא להביא לכאן כל יהודי באשר הוא ולתת לו את האפשרות לעלות לישראל.

יוסף טייב: איך אתם באמת נותנים את המענה לדבר הזה?

יוסף טייב: זו סוגיה נקודתית שצריך להתייחס אליה.

גלעד קריב: נאסוף התייחסויות של חברי כנסת כדי שנציגת נתיב תוכל לענות במשותף.

גלעד קריב: חברת הכנסת מלינובסקי, התייחסות שלך.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: קודם כול, אני לא מקבלת לחלוטין התייחסות ליהודי דרגה א', דרגה ב', דרגה ג'.

יוליה מלינובסקי: זה משהו שמזעזע אותי.

יוליה מלינובסקי: אני לא מסכימה עם התיאוריה של ניקיון הדם.

יוליה מלינובסקי: לא נעשה לאנשים בדיקות דנ"א, יש חוק השבות, ועל פי חוק השבות אנחנו צריכים לפעול.

יוליה מלינובסקי: האנשים האלה – כבר אני שומעת צעקות "הם לא ציונים", "רק כשקרה להם משהו".

יוליה מלינובסקי: מדינת ישראל קמה בגלל שקרה משהו, גם את זה צריך לזכור.

יוליה מלינובסקי: כל הצדיקים, אני מבקשת שניזכר קצת בהיסטוריה.

יוליה מלינובסקי: כן יש בעיה, זה לא רק אוקראינה, אנחנו צפויים גם מרוסיה.

יוליה מלינובסקי: אני מאמינה שעל זה גם מדברים, מה שקורה ברוסיה שיש לזה השלכות רוחב.

יוליה מלינובסקי: נדבר על זה ביום רביעי בהרחבה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו שמים היום שאלות, ותשובות ביום רביעי.

יום טוב חי כלפון: את עושה פרומו לדיון.

גלעד קריב: זה שיתוף פעולה.

יוליה מלינובסקי: ידענו עם גלעד שלא נקבל תשובות במשך דיון אחד.

יוליה מלינובסקי: יהיו שאלות, יצטרכו לקבל תשובות.

יוסף טייב: אני חושב שזה בכלל לא הנושא, זה דיון שצריך להיות בוועדת חוץ וביטחון.

יוסף טייב: זה נושא רגיש מאוד.

יוליה מלינובסקי: הנושא של משרד הפנים, אני מקווה ביום רביעי לשמוע תשובות על החלוקה הזאת.

יוליה מלינובסקי: זה משהו שעכשיו תפסנו, וזה לא עובר באוזן טוב.

יוליה מלינובסקי: הסוגיה שאני גם רוצה להתמקד בה זה אזרחי ישראל לא יהודים טהורים עם בדיקות דנ"א מאה אחוז – אזרחי ישראל שהתחתנו בחו"ל, לא הסדירו את המעמד של הנשים שלהם והילדים, לרוב זה גברים, כי הם החליטו שהם לא רוצים לעבור את ההליך המדורג והחליטו שהם לא רוצים לעבור לגור פה, והם עכשיו שם באוקראינה.

יוליה מלינובסקי: האזרח ישראלי, במקרה הזה עם דרכון, יכול לצאת, האישה והילדים לא מוכרים במדינת ישראל.

יוליה מלינובסקי: מה עושים עם הסוגיה הזאת?

יוליה מלינובסקי: אני מקבלת על זה פניות רבות, כי זו סוגיה מאוד כואבת.

גלעד קריב: התייחסות קצרה שלך, אדוני.

יוליה מלינובסקי: סוגיה נוספת היא אזרחי ישראל שהתחתנו עם אזרחיות אוקראינה, בדרך כלל זה המצב, הם התחילו הליך מדורג, זה עוד לא הבשיל, היא שם, הוא פה.

יוליה מלינובסקי: כרגע על פי הנהלים היא לא יכולה להיכנס.

גלעד קריב: התייחסות קצרה בבקשה לעניין הזה.

גלעד קריב: הנושא הזה יעמוד במוקד הדיון של חברת הכנסת מלינובסקי ביום רביעי, אבל כן נבקש התייחסות קצרה לתמונת המצב הנוכחית.

יואל ליפובצקי: כמובן המקרים הם מאוד מורכבים, אין פה שחור-לבן.

יואל ליפובצקי: בכל מקרה מי שגר באוקראינה ונשוי לאוקראינית או הפוך, ורוצה להגיע, יכול להגיע עם אישתו.

יוליה מלינובסקי: וילדיו?

יוליה מלינובסקי: היום כדי להביא את הילדים הוא צריך בדיקות דנ"א.

יואל ליפובצקי: אני לא יודע מה זה בדיקות דנ"א.

יואל ליפובצקי: קבלת אזרחות לילד שלא בטוחים שהאבא ישראלי או האימא ישראלית, בלי קשר למה שקורה במולדובה, לפעמים כשאין הוכחות, אין מה לעשות, זה הדבר היחיד שנשאר, אבל זה לא הדיון, הם יכולים להגיע.

יואל ליפובצקי: ככל שיש להם ילדים קטנים, גם אם הם לא נרשמו, אבל לילדים האלה יש תעודות לידה לפחות, לראות שאלה ההורים שלהם, אנחנו מאפשרים לבוא.

יואל ליפובצקי: תיקחי בחשבון שיש המון מקרים, לפחות שאני יודע עליהם, של נשים שנשואות לאזרח ישראלי, ויש להן ילדים מבני זוג קודמים, קטינים.

יואל ליפובצקי: אם את מביאה אותם ללא אישור, ההורה שנמצא שם, ומה לעשות, יש לו גם זכויות על הילד, זה איפשהו עבירה על כל מיני אמנות - - -

יוליה מלינובסקי: אני מבינה את כל הסיטואציות האלה, אני מכירה אותן כי אני מקבלת פניות.

יוליה מלינובסקי: אני יודעת על מה אתה מדבר.

יואל ליפובצקי: אני אומר שגם פה הקלנו וביקשנו ממשרד החוץ שאם האם מגיעה עם תעודת לידה של אותו ילד, שוב שהוא לא קשור לאזרח הישראלי, ואכן נראה שתעודת הלידה בסדר וזה הילד שלה, היא תוכל לבוא איתו.

יואל ליפובצקי: כתייר הוא לא מקבל פה שום מעמד כמובן, ועם הזמן אני מקווה שכשיהיה אפשר, האב יגיע לקונסוליה ויחתום.

יוליה מלינובסקי: היום לפני ההודעה של משרד החוץ שראיתי לפני כמה ימים, כנראה שהיום המספרים אחרים, שנרשמו 8,500 איש, מתוכם 5,000 ישראלים בעלי דרכון ישראלי ויותר מ-3,000 משפחות בדרגה ראשונה.

יוליה מלינובסקי: זה המקרה.

יוליה מלינובסקי: זה פחות או יותר המספרים.

יוליה מלינובסקי: הם יוכלו להגיע לפה ולהסדיר את הנושא פה?

יוליה מלינובסקי: אמנון שמואלי בנתב"ג לא יגרש אותם?

יוליה מלינובסקי: זה מה שאני שואלת.

יוליה מלינובסקי: הוא אוהב לעשות את זה בסיטונאות.

גלעד קריב: לא נתייחס לאדם אחד.

יואל ליפובצקי: בואו לא נכפיש אנשים.

יואל ליפובצקי: מה שיש למשרד החוץ, אני לא יודע, יכול להיות שזה מספרים שהם ביקשו כדי שהאוכלוסייה הישראלית באוקראינה, מה שנקרא "יתפקדו", ירשמו את עצמם, כדי שאנחנו, כמדינת ישראל - - -

ולדימיר בליאק: אנשים שנרשמו דרך הלינק של משרד החוץ.

יואל ליפובצקי: בדיוק.

יואל ליפובצקי: זה לא ש-8,500 ישראלים עכשיו עומדים בגבול ורוצים לבוא, אלא זה אנשים שרוצים שהמדינה תדע.

יואל ליפובצקי: כפי שאמרתי קודם, אם הם נשואים והם יראו תעודת נישואים, הם יכולים להיכנס, הם יעברו בנתב"ג - - -

יוליה מלינובסקי: ההנחיה הזאת ירדה לשטח?

יואל ליפובצקי: כן.

יואל ליפובצקי: הם ייכנסו כתיירים.

יואל ליפובצקי: יש מקרים אחרים שיכול להיות שלא יאפשרו.

יואל ליפובצקי: כבר ראיתי מקרה אחד של מישהי שנכנסה מאוקראינה לפני כמה שנים באשרת תייר, אחרי שלושה חודשים, לקראת סוף האשרה הלכה להגיש פליטה, שיש כ-4,000 כאלה כמו שאתם יודעים בישראל, הנתונים שקופים, ועזבה לאחר שלוש שנים מהסיבות שלה, לאחר שהייתה פה לא חוקית.

יואל ליפובצקי: אחרי כמה שנים היא התחתנה עם אזרח ישראלי.

יואל ליפובצקי: הם לא התחילו הליך מדורג, לא כלום.

יואל ליפובצקי: האם מדינת ישראל צריכה - - -

גלעד קריב: יואל, אני רוצה לבקש בקשה.

גלעד קריב: חברי כנסת צריכים להגיע לישיבות סיעה, לכן אני מבקש לקבל גם לשולחן הוועדה הזאת וגם לוועדה בראשותה של חברת הכנסת מלינובסקי מסמך כתוב של רשות האוכלוסין עם ההנחיות העדכניות ביחס למצב באוקראינה.

גלעד קריב: אני מבקש שהדברים יונחו על שולחננו מחר כך שנוכל להתכונן לישיבת המעקב ביום רביעי.

גלעד קריב: אני אבקש שם גם התייחסות היכן מפורסמות ההנחיות הללו.

גלעד קריב: אנחנו כולנו בוגרי ענייני הקורונה, הסגרים וההגבלות, אז אנחנו מבקשים לדעת איפה כרגע מפורסמות ההנחיות האלה ובאיזו שפה.

גלעד קריב: ואני מבקש גם התייחסות לשאלה מה קורה כאשר מגיע אדם לנתב"ג מאוקראינה כרגע ולשיטתכם לא צריך לתת לו לשהות בישראל, או יש חשש.

גלעד קריב: מה כרגע המדיניות?

גלעד קריב: האם האדם טס בחזרה לארץ - - -

יוליה מלינובסקי: כן.

יוליה מלינובסקי: זאת המדיניות.

גלעד קריב: אני מבקש לקבל את ההתייחסות בכתב לשתי הוועדות לקראת הדיון ביום רביעי.

יואל ליפובצקי: אני רק אציין עוד דבר אחד.

יואל ליפובצקי: שרת הפנים ביקשה להאריך בחודשיים לכל מי שנמצא פה כתייר חוקי כמובן.

גלעד קריב: חשוב מאוד.

גלעד קריב: יואל, אנחנו מברכים על הצעדים שכבר נעשו.

גלעד קריב: יש דברים שאנחנו מעלים.

גלעד קריב: חברת הכנסת מזרסקי, חברת הכנסת וסרמן לנדה, חברת הכנסת וולדיגר.

יוליה דור: אני אצטרך לצאת, יש לי חיתוך מצב עם כל השליחים.

גלעד קריב: מיד נשמע את נתיב.

גלעד קריב: בבקשה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה, אדוני היושב-ראש, אני לא אחזור על הדברים שכבר נאמרו, אבל אני רוצה להודות לך על קיום הדיון.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש כמה דיונים שמתקיימים השבוע, גם אצל חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, גם אצל אלכס קושניר.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בגלל שוועדת הקליטה לא פעילה, אנחנו נאלצים לקיים דיונים בוועדות אחרות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני רוצה להתייחס לכמה סוגיות שלא הוזכרו עד עכשיו, לא במצגת של משרד הקליטה ולא בדיונים אחרים, איך אנחנו נערכים לקלוט עולים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: וכשאנחנו מדברים על קליטת ילדים עולים, איך מערכת החינוך ערוכה לקלוט אותם.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו מכירים את השיטה איך מתקצבים שעות לימוד עברית במוסדות חינוך, מה הזכאות של תלמידים עולים, וצריך לשנות את השיטה ולהתאים אותה למצב הקיים, מצב שונה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מתקצבים פעמיים בשנה ומעדכנים את השעות, אבל עכשיו אנחנו צריכים לא פעמיים בשנה, לא בתחילת סמסטר, אולי על בסיס רבעוני להוסיף ולתקצב שעות לימוד עברית לתלמידים עולים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: סוגיה שנייה זה מחסור בעובדי הוראה שמוכשרים ללמד את השפה העברית כשפה שנייה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני מתכוונת למורים באולפן, כשהמורים שהתחילו לעבוד בשנות ה-90 עם גל העלייה הגדול, הם כבר נמצאים לקראת פרישה לפנסיה ואין דור מורים חדש שיחליף אותם.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מחודש אוקטובר כבר קיימתי שני דיונים בוועדת החינוך, ולא פעם פניתי לשרת החינוך כדי להציף את הבעיה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש בעיה עם שכר של מורי אולפן שלא עודכן במשך 13 שנים, ואין מורים חדשים שמעוניינים לעבוד במערכת הזאת.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני מבקשת גם מוועדת החוקה להיכנס ולהתערב מול משרד החינוך, כי אנחנו חברי הכנסת, נבחרי הציבור, אנחנו צריכים גם לקדם, לפקח על גופים ממשלתיים, אז אני מבקשת גם את עזרתך, אדוני יושב-ראש הוועדה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הזכירו פה את הסוגיה של דיור זמני.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: משרד השיכון הציגו בוועדת הכספים שהם הכינו 1,000 מיטות, ויש כמה הסכמים עם בתי מלון ואכסניות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני חושבת שלא 1,000 מיטות ולא 2,000 מיטות יספיקו כדי לתת דיור זמני לעולים שעכשיו יגיעו גם מאוקראינה, גם מהמדינות הסמוכות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: צריך לתת פתרונות נוספים בנושא הזה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני אחזור לדבר שהזכרתי בוועדת הכספים, יש לחשוב על תגבור רשויות מקומיות גם בכוח-אדם וגם בכספים, כדי שיוכלו לקלוט את העולים במקום.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה האנשים שיפגשו את העולים בפועל ויקבלו את פניהם ביישובים, שזה המולדת החדשה של העולים החדשים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה.

גלעד קריב: תודה רבה.

גלעד קריב: חברת הכנסת וסרמן לנדה, ואחריה – חברת הכנסת וולדיגר.

רות וסרמן לנדה: בתור מי שעלתה לארץ בגיל 17 לבד, שמעתי את הדברים שלך אליזבטה, ומאוד ריגשת אותי.

רות וסרמן לנדה: בכלל כל המצב הזה מאוד מאוד מרגש ולא ברור מאליו.

רות וסרמן לנדה: אני אומר משהו טיפה פחות פופולרי.

רות וסרמן לנדה: המצב לא יהיה יותר טוב מבחינת המסה הנוכחית שמתדפקת על דלתותיה של מדינת ישראל.

רות וסרמן לנדה: בראייתי, ואני בוגרת משרד החוץ לא מעט שנים וכו', המצב יהיה יותר קשה.

רות וסרמן לנדה: אני חושבת שזה מצריך מאיתנו חשיבה עוד יותר מקורית, שמאפשרת יציאה מהגבולות, מהפריזמה הרגילה, כי זה יקרה, וזה יקרה בקרוב.

רות וסרמן לנדה: למרות שאנחנו הרבה פעמים מבקרים באופן בונה, וזה התפקיד שלנו כחברי כנסת, את מדינת ישראל, את הרשויות, את משרדי הממשלה, אני רוצה להגיד לכם פה, כחברת כנסת, שאני מתפוצצת מגאווה.

רות וסרמן לנדה: כבוד היושב-ראש, אתה מכיר אותי יום-יומיים, יושבים פה כמה חברים, כמה קולגות, שכל אחד עלה ממקום אחר, ואין לי מילים.

רות וסרמן לנדה: זה לא ברור מאליו שכשמתקשרים לשגרירות האמריקאית וכל שאלה ששואלים אותם בגבולות They don't know, לא ברור מאליו שאצלנו They do know.

רות וסרמן לנדה: יש אוטובוסים, יש עזרה.

רות וסרמן לנדה: החבר'ה של משרד החוץ, שאני מורידה את הכובע בפניהם, בריש גלי אני אומרת פה, בחירוף נפש הם הולכים לכל מעברי הגבול היבשתיים עומדים בקור ונותנים מענה, גם השליחים של הסוכנות.

רות וסרמן לנדה: כל מוסדות המדינה התגייסו למה שלמעשה זו המהות של המדינה שלנו.

רות וסרמן לנדה: בסוף בסוף באמת נשים את הפוליטיקה רגע בצד ואת הציניות מחוץ לדלת, ונכון צריך לשים את הגבול מתישהו, אבל עכשיו ברגעים האלה, הקריטיים, אני מצדיעה למדינת ישראל.

רות וסרמן לנדה: אני גאה, גאה, מתפוצצת מגאווה.

רות וסרמן לנדה: זה לא ברור מאליו, לא הכסף, לא משאבי אנוש, לא זה שנאמר פה שאנחנו רוצים להחזיר את השליחים שלנו פנימה, כי יש את אותו רב וולף שיושב עם 120 יתומים יהודים שצריכים לצאת מהמקום הזה כי עוד רגע החיים שלהם יהיו עוד יותר בסכנה.

רות וסרמן לנדה: אני רוצה להגיד פה מכל ליבי, כאשת משרד החוץ לשעבר: תמיד אתם מאחורי הקלעים, משרד החוץ, והשליחים של הסוכנות, ונתיב, ועכשיו מדינת ישראל צריכה להצדיע לכם, כולנו פה.

רות וסרמן לנדה: לא אופוזיציה ולא קואליציה, אלא כולנו.

רות וסרמן לנדה: דבר אחרון, אני לא רוצה רק לדבר, זה לא רק מילים מנומסות, אני מפשילה שרוולים ואני אומרת פה, ויש פה עדים: כל דבר שצריך, לרבות להילחם על זכויות, לדבר עם ארגונים, לייצר דעת קהל ולטוס לאוקראינה או למעברי הגבול – אני אומרת פה ואני מתכוונת לזה, גם כאימא לילדים: אני עומדת לרשות אותם ישראלים ואותם ילדים יהודים שעדיין נמצאים שם.

רות וסרמן לנדה: מכל הלב, תודה.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: חברת הכנסת וולדיגר.

מיכל מרים וולדיגר: קודם כול, תודה רבה על הדיון ובכלל.

מיכל מרים וולדיגר: חבל לי שכבוד השרה יצאה, כי חשוב לי לומר את הדברים בפניה, אבל אני מקווה שהיא תשמע, ואני גם אשמיע לה.

יום טוב חי כלפון: הכול מוקלט, מיכל.

יום טוב חי כלפון: הכול מוקלט.

מיכל מרים וולדיגר: אתה יודע כמה מוקלט?

מיכל מרים וולדיגר: לראות את הכול זה בלתי אפשרי בעליל.

מיכל מרים וולדיגר: בכל מקרה, לפני שאני אתייחס לחוק השבות, חשוב לי לומר למה נכנסתי לוועדה.

מיכל מרים וולדיגר: נכנסתי לדיון בוועדה כדי להדגיש נקודה מאוד מאוד חשובה.

מיכל מרים וולדיגר: מעבר לסיוע ההומניטרי שאנחנו מביאים שם לאוקראינה עצמה, אנחנו נערכים פה במדינה לקליטה של אנשים שיעלו ויגיעו לישראל מאוקראינה, וחשוב מאוד להדגיש שלא רק הצד הפיזי, הבית, כמו שדיברה קודם חברת הכנסת טטיאנה, הבית איפה הם יגורו, שזה מאוד מאוד חשוב, אבל באותה חשיבות ולא פחות ממנה זה החוסן הנפשי והרגשי של העולים.

מיכל מרים וולדיגר: וכדי שהאנשים האלה ייקלטו פה כמו שצריך ולא נגרור אחר כך שנים על שנים את המשקעים – הם עברו טראומה, הם נמצאים עכשיו בטראומה – פניתי במכתב בהול לשלושה שרים, לשרת הקליטה, לשר החוץ ולשר הבריאות להיערך כבר עכשיו לחבילת סיוע נפשי לאלה שיגיעו לפה, כמובן בהנגשה של שפה, בהנגשה של תרבות, מיד, ולחלק את זה לשניים: דבר אחד, זה סיוע אקוטי מידי, של פגישה עד שלוש פגישות עם אנשי מקצוע, שייתנו להם ליווי, וחלק מהליווי הזה זה לראות ולבדוק בכלים מקצועיים את המצב שלהם באותו רגע.

מיכל מרים וולדיגר: אלה שמספיקים להם שלושה מפגשים, מצוין, אלה שהמצב שלהם קצת יותר מורכב, לתת להם חבילה יותר ארוכה, של 12 עד 24 מפגשים, שיהיו עם ליווי.

מיכל מרים וולדיגר: ראיתי שהשרה שלחה לי קודם קו סיוע טלפוני, זה לא מספיק, זה כלום.

מיכל מרים וולדיגר: צריך להיערך, ואני באמת קוראת פה, לאור זה שיש לנו ניסיון מהעבר, אם אנחנו רוצים קליטה אמיתית וראויה, צריך לא לשכוח ולא לשים בצד את הצד הנפשי, ובשביל זה נכנסתי.

מיכל מרים וולדיגר: אני כן רוצה להעיר הערה.

מיכל מרים וולדיגר: זרקה פה חברת הכנסת יוליה מקודם: אל תהיו צדיקים, אז קודם כול, אני לא צדיקה, הלוואי והייתי, אני עובדת על זה, לא תמיד זה מצליח לי.

מיכל מרים וולדיגר: אבל חשוב לי להגיד משהו שאולי לא פופולרי, אבל אני אגיד אותו:

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו הקמנו את מדינת ישראל כדי שיהיה בית ליהודים.

מיכל מרים וולדיגר: כואב לי, כואב לי על כל מי שנמצא, לא משנה מאיזה דת הוא, מאיזה גזע ומין, אבל מדינת ישראל לעולים, היא כרגע עובדת על פי חוק השבות, היא לא מפרה שום חוק שבות, אני לא יודעת מה אמרה פה קודם יוליה.

מיכל מרים וולדיגר: ותאר פה קודם יפה את הדברים נציג רשות האוכלוסין.

מיכל מרים וולדיגר: מי שעולה למדינת ישראל מכוח סעיף הנכד, שאני מתנגדת לו, אבל לא ניכנס לזה עכשיו, וזכותי, וזכותך לחשוב אחרת, אם הוא עצמו עולה, המשפחה שלו גם אם היא נוצרייה, זכאית לעלות, אבל אם הוא נשאר בחו"ל ולא עולה, לא משנה מה הסיבות, משפחתו לא זכאית.

מיכל מרים וולדיגר: זה לא הופך אותי לצדיקה או לא צדיקה, זה המצב, ולא להגיד לי: אני עוברת על החוק, כי זה מה שאומר חוק השבות היום.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן מבחינתי כמות היכולת לעזור היא מצומצמת, היא מוגבלת.

מיכל מרים וולדיגר: איך תמיד אומרים פה במדינת ישראל בחיי היום-יום?

מיכל מרים וולדיגר: השמיכה היא קצרה.

מיכל מרים וולדיגר: אני לא אומרת להעלים עין ממה שקורה בחו"ל, אני אומרת לקדם ולעזור, אבל יש לנו גבולות מסוימים, שצריך לעצור שם.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן לפתוח את זה מעל ומעבר ואחר כך בעוד שנים ניכנס פה שוב לבעיה, עוד פעם ניכנס לוויכוח על הגיור, לא גיור, כן גיור וכו'.

מיכל מרים וולדיגר: אני חושבת שצריך לעשות את הגבולות, עם כל הכאב, ולחתוך לפעמים בבשר החי, וצריך לעצור, כי אי-אפשר להרחיק את הגבול יותר מדי.

מיכל מרים וולדיגר: זאת ההתייחסות שלי ליוליה שגם לא נמצאת פה לצערי הרב.

גלעד קריב: בסדר גמור.

גלעד קריב: אנחנו נמשיך את הדיון הזה ביום רביעי.

גלעד קריב: דעתי כמובן שונה מדעתך.

גלעד קריב: כשמדובר בזכאי חוק השבות לא ניתן לבצע הבחנות.

מיכל מרים וולדיגר: זה החוק אומר.

גלעד קריב: ממש לא.

גלעד קריב: אז אנחנו נידרש לסוגיה, ונכניס את היועץ המשפטי ואת היועצת המשפטית לממשלה לסוגיה.

גלעד קריב: אף אחד לא מבקש ללכת מעבר לגדרותיו של חוק השבות, הכול צריך להיעשות בגדרותיו של חוק השבות, אבל כשמפעילים מדיניות מסוימת כלפי קבוצה אחת מבין זכאי חוק השבות, שבסדר, זו קבוצת הליבה, זה בסדר גמור.

גלעד קריב: אני גם רוצה להזכיר שכרגע לא בדיוק יש מצב באוקראינה שאדם יכול להוכיח את יהדותו - - -

יום טוב חי כלפון: לזה התייחסתי קודם.

גלעד קריב: כמובן אנחנו לא מדברים כאן על אנשים - - -

מיכל מרים וולדיגר: יש הקלות, יהיו הקלות.

גלעד קריב: חברת הכנסת וולדיגר, מבחינתי חוק השבות הוא מערכת אחת.

גלעד קריב: יש חוק, שישנו את החוק.

גלעד קריב: כרגע יש פרמטר של מי זכאי שבות במדינת ישראל.

גלעד קריב: כשהבית הזה ישנה את החוק, ישנה את החוק.

גלעד קריב: אותה מדיניות חייבת להיות מיושמת כלפי כל זכאי השבות.

גלעד קריב: אני לא מכיר תקדים, ואנחנו נברר את זה – אני לא מכיר תקדים שבו בהחלטה של שר או שרה ביצעו הבחנה מן הסוג הזה בין זכאי שבות.

גלעד קריב: אני אבדוק את זה.

גלעד קריב: אני חושב שזה דבר שצריך להיות ברמת מדיניות ממשלתית, אני חושב שיש פה בעיה משפטית בהפעלת מדיניות אחת כלפי סוג אחד של זכאי שבות ומדיניות אחרת כלפי אחרים.

גלעד קריב: אנחנו מבקשים את העמדה הזאת בכתב במסגרת ההנחיות שלכם.

גלעד קריב: אני כרגע ממש לא מקבל את ההבחנה הזאת בפרמטרים הקיימים בחוק, ואנחנו נידרש לסוגיה.

גלעד קריב: תודה, חברת הכנסת וולדיגר.

גלעד קריב: אני מבקש התייחסות של נתיב.

גלעד קריב: סגנית ראשת נתיב.

גלעד קריב: בבקשה, גברתי.

יוליה דור: קודם כול, חשוב מאוד לציין כאן שאנחנו רואים את האירוע הזה כאירוע עם השפעות ארוכות טווח.

יוליה דור: וזה משהו שצריך להבין.

יוליה דור: המבט שלנו הוא לא למה שקורה עכשיו בלבד, אלא להשפעות הרוחביות שאנחנו רואים כבר עכשיו.

יוליה דור: קודם כול, ברמה של גלי פליטים שמגיעים למדינות השכנות, לאוקראינה, מולדובה, הונגריה, רומניה, פולין ושאר המדינות.

יוליה דור: אנחנו גם עדים למקרים של הגעת הפליטים האלה אפילו ממצרים, שמגיעים לכאן לגבול היבשתי, של ישראל, ומבקשים לממש את זכות העלייה שלהם כאן במקום, וכמובן מתגברים את הצוותים שלנו כאן בנתב"ג, כדי לאפשר לכל יהודי, גם לאלה שמגיעים עצמאית, ויש אוכלוסייה כזאת, לדעת לעבור את הבדיקה, לקבל את מה שמגיע להם ולהגיע הביתה אחרי שהם קיבלו ממדינת ישראל את מלוא הטיפול, לא רק בתקופת השגרה, אלא גם בתקופת המשבר.

יוליה דור: אני חייבת לציין שב-26 השעות האחרונות עזבנו את כל התשתיות שלנו באוקראינה ובמהלך היממה האחרונה הזאת אנחנו עושים כל מאמץ כדי להקים תשתיות, כולל קונסולריות, כולל ברמה של הסדרה, מול המדינות המארחות החדשות לנתיב, כי לעולם לא עבדנו במדינות האלה, כדי לאפשר לגלי הפליטים האלה לבוא ולקבל את השירות, את מלוא השירות, לפני שהם מגיעים לישראל.

יוליה דור: אני רוצה לשבח פה את שיתוף הפעולה המלא שיש לנו גם עם רשות האוכלוסין, גם עם משרד העלייה והקליטה, עם שר התפוצות שהיה כאן, וכמובן עם הסוכנות היהודית, שאנחנו פועלים שם ביחד ביצירת התשתיות.

יוליה דור: אני יכולה להגיד קודם כול שזה אירוע מורכב, ומדובר פה על אירוע דרמטי, ולפחות אני לא זוכרת אירוע בסדר גודל כזה.

יוליה דור: קודם כול, זאת דרמה אישית, דרמה משפחתית, דרמה של מדינות גדולות ולא רק של אוקראינה שנמצאת כרגע במצב מלחמה, אני יכולה להרשות לעצמי להגיד גם דרמה עולמית.

יוליה דור: יש פה אירועים שלוקח לנו זמן להבין את המשמעות שלהם.

יוליה דור: זה כמו הצו הנשיאותי שגברים מעל גיל 18 עד גיל 60 לא יכולים לעזוב.

יוליה דור: זו סיטואציה שאנחנו נמצאים בה שכרגע אין אפשרות לשום הטסה מאוקראינה, להטסה ממולדובה, וככל הנראה גם לא הטסה מרוסיה, ואותם אנשים שאנחנו יודעים לתת להם שירות בכוחות מתוגברים, גם עם אשרת עלייה, נאלצים בכל זאת לעשות את כל הדרך לגבולות, לחצות את אוקראינה כדי לזכות להטסה ולהגיע לישראל.

יוליה דור: הסיטואציה הזאת היא סיטואציה שמשתנה ברמה של שעה-שעה, וצריך להביא את זה בחשבון.

יוליה דור: זה מאתגר אותנו כעובדי מדינה.

יוליה דור: אני חייבת להגיד כאן יחד עם משרד החוץ ויחד עם שאר המשרדים שנערכנו.

יוליה דור: השאלה לא הייתה אם אתה מאמין או לא מאמין שיקרה משהו, השאלה הייתה שאנחנו נערכים לכל תרחיש, ותרחיש הפלישה היה אחד מהם, וידענו להתכונן ולבוא לאירוע הזה מוכנים, אבל יש פה אירועים שהם לא בשליטתנו.

יום טוב חי כלפון: יש הסעות?

יום טוב חי כלפון: אתם מסיעים את האנשים לשדות התעופה שמהם אפשר לטוס לישראל, נכון?

יום טוב חי כלפון: אתם מארגנים את ההסעה?

יוליה דור: לא.

יוליה דור: לא אנחנו.

יוליה דור: הסוכנות היהודית מארגנת את זה.

יוליה דור: רשימת המדינות שמצליחים לטוס מהן כרגע מצטמצמת מיום ליום, וזה באמת לא בשליטתנו.

יוליה דור: אני אומרת את זה בצורה חד-משמעית.

יוליה דור: אנחנו עם משרד החוץ מקיימים הערכת מצב לפחות פעמיים ביום, במעמד של שר החוץ ומנכ"ל משרד החוץ, וזה באמת משהו שהוא נחוץ.

יוליה דור: זה אתגר ואנחנו צריכים להגיע פה להחלטות יצירתיות, כי האירוע הזה הוא אירוע שונה משאר האירועים שאנחנו מכירים.

גלעד קריב: תודה, גברתי.

גלעד קריב: הרב בני מיניץ, בבקשה דברים קצרים.

גלעד קריב: חבר הכנסת לשעבר דב ליפמן.

גלעד קריב: יש לנו עוד דוברים בזום.

גלעד קריב: בבקשה.

בנימין דניאל מיניץ: שלום, תודה רבה.

בנימין דניאל מיניץ: למרות שאני יודע שהזמן קצר, אני אתן 30 שניות אמוציונליות, כי לראות פה על המסך את הרב אברהם וולף זה מחזיר אותי 25 שנה אחרונה.

בנימין דניאל מיניץ: אני 20 שנה בארץ, מציין את זה יומיים לפני ראש השנה, בספטמבר.

בנימין דניאל מיניץ: לפני 25 שנה, יום שישי, אני בגיל 11, 12, מתחיל משנה מאמרי פרשת שבוע, מאמר של הרב אברהם וולף, שהיה הרב של דרום אוקראינה – אני מחצי האי קרים – והמאמר השני הוא של הרב אלכס דוכובני, שנמצא עכשיו בקייב, רב הקהילה הרפורמית בקייב, הוא נמצא שם עם קהילתו ועם דיירי הבניין שלו, וזה מרגש ומעלה דמעות.

בנימין דניאל מיניץ: אני אתייחס לחלק הראשון של דבריה של חברת הכנסת וולדיגר, כי איתם אני מסכים בהחלט, אבל לא עם החצי השני, ששם בהחלט אני לא מסכים.

בנימין דניאל מיניץ: אני חושב שנכון להיום כבר יש תשתית התנדבותית בארץ של תמיכה גם באלה שנמצאים באוקראינה וגם באלה שיעלו.

בנימין דניאל מיניץ: יש רשימה שרצה ברשתות של 20 אנשי טיפול ופסיכולוגים שנותנים תמיכה טלפונית.

בנימין דניאל מיניץ: אני אישית מקבל שיחות ומנהל שיחות תמיכה עם אנשים מאוקראינה, אישתי רופאת נשים, מסייעת לנשים בהריון שנתקעו בערים נצורות.

בנימין דניאל מיניץ: יצאו 17,000 אנשים במוצאי שבת, אנחנו יודעים שהשכלה גבוהה אצל יוצאי ברית-המועצות זה ערך, יש מלא אנשים משכילים, בעלי הכשרות מתאימות, לא צריך להקים את זה מאפס, רק צריך לתת קריאה, וברגע שהמדינה גם תתמוך בזה, יבואו עשרות, מאות שיבואו לעזור בזה.

בנימין דניאל מיניץ: תודה.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: לא ציינתי שהרב בני מינץ הוא רב הקהילה הרפורמית ביפו, קהילת משכנות רות דניאל.

גלעד קריב: הוא ציין שהוא יליד חצי האי קרים.

גלעד קריב: תודה, הרב בני.

גלעד קריב: חבר הכנסת לשעבר דב ליפמן, בבקשה.

דב ליפמן: תודה רבה, כבוד היושב-ראש, שני משפטים.

דב ליפמן: דבר ראשון, מהכמויות של הפניות שאנחנו מקבלים כארגונים – אני ב"יד לעולים" – אין לנו ספק שהכמות שמחפשת דרך להגיע ארצה זה הרבה יותר ממה שאנחנו שומעים, ואני באמת קורא לכל הגורמים, במיוחד למשרד החוץ, לבחון את הנושא של טיסות חירום מיוחדות לחילוץ.

דב ליפמן: הכמות היא מאוד מאוד גדולה.

דב ליפמן: דבר מאוד ספציפי.

דב ליפמן: אלה שכן מגיעים לטיסות, למרות שאנחנו רואים שיש פטור מ-PCR – זה מביא אותי לקורונה, כבוד היושב-ראש – חברות התעופה ושדות התעופה לא יודעים את זה, אז אנשים מגיעים ויש לנו דיווחים על אנשים שמגיעים, כבר יש להם כרטיס, הם רוצים לעשות לטיסה, שואלים אותם: איפה ה-PCR?

דב ליפמן: אני קורא לכל הגורמים בממשלה להודיע לכל החברות בכל העולם ובאירופה ולשדות התעופה, שאנחנו מוותרים על זה, ואנשים שכבר הגיעו לטיסות יכולים לעלות בלי ה-PCR.

דב ליפמן: אלה שני דברים נקודתיים וצריכים לטפל בזה.

דב ליפמן: תודה רבה.

גלעד קריב: אני אבדוק.

ליאור ברס: ממש בקצרה.

ליאור ברס: אני רוצה להדגיש מה שאמרה פה חברת הכנסת מלינובסקי לגבי אנשים שכבר נמצאים בהליך המדורג לקבלת אזרחות לבני הזוג הזרים שלהם שנמצאים באוקראינה.

ליאור ברס: אני רק רוצה להדגיש שאנשים שכבר נמצאים בהליך המדורג, לא יכולים להיכנס לישראל בלי אישור מיוחד של רשות האוכלוסין, בלי הזמנה, ואני יודעת שחלק מהלשכות התחילו לתת הזמנות כבר בחודש האחרון לאנשים שנמצאים באוקראינה ומחכים לריאיון.

ליאור ברס: למרות שחלק מהלשכות כבר התחילו לתת הזמנות, יש עדיין לשכות שלא נתנו הזמנות ואנשים שתקועים באוקראינה.

ליאור ברס: באמת לפרסם את המדיניות לגבי האנשים האלה שבהליך המדורג, לגבי אנשים שנשואים לאזרחים אוקראינים.

ליאור ברס: אם אתה יכול להגיד במשפט, האם אתם נותנים לאנשים האלה להיכנס לישראל?

ליאור ברס: בנוסף, האם אתם נותנים לאנשים שמגיעים מאוקראינה, תיירים, לא יהודים, להיכנס לישראל?

ליאור ברס: אנשים שיש להם פה משפחה ברמת הסבא, סבתא, דודה, ילד, שהם לא יהודים, האם הם יכולים להיכנס לישראל?

ליאור ברס: שמעתי עדויות של אנשים שמסורבים בגבול מחשש להשתקעות לא חוקית בארץ, שזה הרגיל שלכם.

גלעד קריב: באיזה גבול?

ליאור ברס: בטאבה לדוגמה, בנתב"ג.

ליאור ברס: אזרח ישראלי שהיה עם שני חברים אוקראינים, הם רצו להיכנס מסיני, את הישראלי כמובן הכניסו, ולאוקראינים אמרו: לא, תחזרו למצרים.

גלעד קריב: מאוקראינה לא צריך.

ליאור ברס: אני חושבת שלכל אזרח שלישי פה יש או משפחה או חברים באוקראינה וגם ברוסיה וגם בבלרוס, שהם עכשיו נקלעים לאותן צרות.

ליאור ברס: אני מצפה שמדינת ישראל תיתן אמירה: אתם לא מגרשים את האנשים האלה כשהם מגיעים לארץ, גם אם הם לא יהודים.

ליאור ברס: אני אזכיר שהם לא חייבים באשרה בשביל להיכנס לישראל.

ליאור ברס: יש מדינות שצריך ויזה לכניסה לישראל, באוקראינה לא צריך, ועדיין בקרי הגבולות מגרשים חלק מהאנשים האלה.

ליאור ברס: בנוסף לאנשים שמראים תעודת נישואים ובנוסף לאנשים שהם בהליך המדורג – שאתם צריכים להכניס אותם, למרות שהם עוד לא קיבלו הזמנה, הם כבר הגישו את מסמכי הסף – אמירה שאתם לא מגרשים את האנשים האלה.

גלעד קריב: תודה רבה.

גלעד קריב: אני אבקש התייחסות.

גלעד קריב: אני אומר עוד פעם, הדיון ביום רביעי יתמקד אך ורק בסוגיית המדיניות הכניסה לישראל, ואני אבקש התייחסות לנקודות האלה.

גלעד קריב: הועלו פה שלוש נקודות קונקרטיות: השלבים הראשונים של ההליך המדורג שבן או בת הזוג עדיין נמצאים באוקראינה; הסוגיה של הכניסה בגבולות של תיירים – האם יש מניעה מחשש להשתקעות בשלב הזה?

גלעד קריב: סוגיית ה-PCR בעלייה למטוסים.

גלעד קריב: כמובן אם יש עוד סוגיית, נא להעביר אלינו.

גלעד קריב: מכובדיי, אני אבקש שנחתום בשני דברים שמחזירים אותנו לתזכורת שבצד ההיערכות שלנו לגלי העלייה המבורכים, ואנחנו תמיד שמחים שמגיעים לכאן עולים, אנחנו מתמודדים עם מציאות קשה מאוד של העם האוקראיני כולו, של קרוב ל-40,000 יהודי אוקראינה, של קרוב ל-200,000 זכאי חוק השבות.

גלעד קריב: אני מבקש לפנות באמצעות הזום למרים קלימובה, שהיא תלמידת רבנות, משמשת כמנהיגה הרוחנית של קהילת היהדות הרפורמית בעיר חיפה, שהוקמה על מנת לשרת ישראלים דוברי רוסית ואוקראינית, והיא נמצאת כרגע בגרמניה, אני מבין.

גלעד קריב: היא נסעה לשם מישראל כדי לסייע בשכנוע הוריה לצאת מאוקראינה.

גלעד קריב: מרים פרסמה ממש ביומה הראשון של המלחמה תפילה מרגשת שהופצה בקהילות הרפורמיות בישראל, גם מעבר לים, נוכח המצב.

גלעד קריב: מרים, בבקשה.

מרים קלימובה: שלום רב לכל הנמצאים ותודה לכל מי שמביע אמפתיה, דאגה ותמיכה.

מרים קלימובה: אני נולדתי וגדלתי באוקראינה.

מרים קלימובה: אימא שלי גננת כבר יותר מ-20 שנה בקבוצה של ילדים יהודים באוקראינה.

מרים קלימובה: עליתי ארצה לבד, ב-2018, שני הוריי נמצאים עכשיו במצב מסוכן, בדיוק כמו המשפחות של ישראלים אחרים רבים, ואני מבקשת שנאמר את התפילה, תחילה בשפת האם שלי, בשפה האוקראינית, שפה שהיא שפת האם של יהודי אוקראינה רבים.

מרים קלימובה: תפילה שמתחילה מהשירה של לאה גולדברג.

מרים קלימובה: "אולי רק ציפורי-מסע יודעות/ כשהן תלויות בין ארץ ושמיים/ את זה הכאב של שתי המולדות.

מרים קלימובה: " אלוהינו, ברך נא את קרובינו וידידינו, אדון כל הברואים, ברוב חסדך הגן על יושבי עולמך ופרוס עליהם סוכת שלומך.

מרים קלימובה: הסר מקרבם שנאה ואיבה ונטע בליבם אהבה ואחווה, שלום ורעות.

מרים קלימובה: וקיים במהרה חזון נביאך "לא ישא גוי אל גוי חרב ולא ילמדו עוד מלחמה".

גלעד קריב: מרים, יקרה.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: אמן.

גלעד קריב: כן יהי רצון.

גלעד קריב: מכובדיי, אני מבקש לסכם לפרוטוקול.

גלעד קריב: ראשית, אני מבקש לנצל את ההזדמנות הזאת, ואני בטוח שבשם כל חברי וחברות הכנסת שהשתתפו בדיון, להביע את הערכתנו הגדולה לכל השליחים הרשמיים של מדינת ישראל, נציגי משרדי הממשלה, נציגי המוסדות הלאומיים, הסוכנות, ההסתדרות הציונית העולמית, לארגונים יהודיים בין-לאומיים - -

יום טוב חי כלפון: שליחי חב"ד.

גלעד קריב: - - למנהיגות הדתית והרבנית של כל הזרמים.

גלעד קריב: אירחנו כאן נציג של חב"ד, דוברים מהקהילות הליברליות שנמצאות ופועלות בכל רחבי אוקראינה.

גלעד קריב: באמת לומר תודה ויישר כוח לכולם.

גלעד קריב: גם זה צריך להיאמר, ותודה על ההיערכות המקדימה שהובילו השרים ועל הביצוע בפועל.

גלעד קריב: נקודות שעלו כאן ואנחנו נידרש אליהן.

גלעד קריב: סוגיה אחת היא הרחבת הסיוע של מדינת ישראל לקהילות באוקראינה ולקהילות במדינות הקולטות.

גלעד קריב: שמענו פה על הצורך בהעברה מהירה גם של כספים, גם של ציוד, גם של מזון.

גלעד קריב: אנחנו נבדוק את הדברים עם משרד התפוצות ומשרד החוץ.

גלעד קריב: אנחנו נמשיך השבוע לעקוב אחרי מדיניות הכניסה לישראל, על הסוגיות השונות שנידונו כאן.

גלעד קריב: אני מזמין ארגונים ואזרחים שיש להם מידע על העניינים האלה, להעביר אותו אלינו היום ומחר, כדי שנתכונן לדיון ביום רביעי.

גלעד קריב: התגלעה פה מחלוקת בין חברי הכנסת לגבי סוגיית חוק השבות.

גלעד קריב: זו מחלוקת שאנחנו נברר.

יום טוב חי כלפון: לא נפתור היום.

גלעד קריב: לא נפתור היום, אבל אני חושב שבעת הזאת ברור שהמטרה שלנו היא לסייע לכל זכאי חוק השבות ובני משפחותיהם.

גלעד קריב: אנחנו נמצה את הדיון בנושא הזה.

יום טוב חי כלפון: אדוני היושב-ראש, אם יורשה לי, מלבד המדיניות, כל המאמץ הלוגיסטי סביב העלאת אותם יהודים, האם הוא מתקיים?

יום טוב חי כלפון: שמענו שיש כבר קשיים בגלל סגירת שדות התעופה באזורי העימות, ולכן כל המאמץ סביב זה.

יום טוב חי כלפון: לא רק המדיניות, יותר המאמץ הלוגיסטי.

גלעד קריב: בוודאי.

גלעד קריב: הביצוע בפועל.

גלעד קריב: אנחנו נעמוד על פרסום ההנחיות, כך שאנשים ידעו איפה הם יכולים לקבל מידע בסוגיות האלה של הכניסה לישראל; נמשיך את הליווי גם בסוגיות היותר פרטניות, סוגיית ה-PCR, דברים שהם כביכול קטנים, אבל במצב החירום לפעמים הם משבשים את ההגעה של אנשים לישראל; אנחנו רושמים לפנינו את ההערה החשובה של שרת העלייה והקליטה לגבי יהודי תיגראי.

גלעד קריב: בשעה שתשומת הלב שלנו בימים האחרונים, מטבע הדברים, עם פרוץ המלחמה באוקראינה מופנית לשם, צריך לזכור שיש עוד קהילה של זכאי חוק שבות, קהילה יהודית שנמצאת בקו האש, ויש לגביה החלטת ממשלה, וגם כאן צריך לסיים את המאמץ הלאומי, לחלץ אותם מקו האש.

גלעד קריב: את הדברים נוציא בסיכום בכתב.

גלעד קריב: נמשיך את המעקב.

גלעד קריב: ככל שלא תוקם ועדת העלייה והקליטה, נעסוק בנושא הזה דרך הוועדה הזאת, בוועדת משנה שנקים במידת הצורך.

גלעד קריב: אנחנו נסיים בהעלאת סרטון של שתי דקות שהתקבל הבוקר מהרב אלכס דוכובני, שצילם את הסרטון במרתף הבית המשותף בעיר קייב.

גלעד קריב: הרב דוכובני הוא רב הקהילה הרפורמית "בית תקוה" בקייב.

גלעד קריב: הוא נשאר בעיר כדי לסייע לחברי הקהילה הקשישים והבודדים, שלא עזבו את העיר.

גלעד קריב: נשמע את קולו ובכך נסיים.

אלכסנדר דוכובני: (מדבר באנגלית, להלן התרגום:) אני הרב אלכסנדר דוכובני, מכהן כרב הקהילה הרפורמית באוקראינה.

אלכסנדר דוכובני: ברגע זה אנחנו נמצאים במקלט, ואתם יכולים לראות איך המקלט נראה.

אלכסנדר דוכובני: קודם כל אני רוצה להודות לכם על הסולידריות ועל הרצון שלכם לעזור לנו ולהגן עלינו.

אלכסנדר דוכובני: תודה לאל שאנחנו עדיין בחיים, לאחר יותר מ-76 שעות במחסן.

אלכסנדר דוכובני: זה לא מקלט, זה מחסן של בניין.

אלכסנדר דוכובני: אנחנו יותר מ-100 אנשים כאן בגילאים שונים, לאומיות, ואמונה שונה.

אלכסנדר דוכובני: אבל לאחר 76 שעות נהיינו משפחה אחת גדולה, ולא איבדנו תקווה.

אלכסנדר דוכובני: תקווה שהשלום ינצח.

אלכסנדר דוכובני: אנחנו מבקשים מאלוהים לתת לנו לב, כדי שנרגיש את הצרכים של האחר.

אלכסנדר דוכובני: מבקשים מאלוהים לתת לנו עיניים כדי לראות את הטוב באחרים.

אלכסנדר דוכובני: אנחנו מבקשים מאלוהים נשמה, כדי שעם התקווה שלנו נוכל להסתכל לשמים לגן העדן של אלוהים.

אלכסנדר דוכובני: זו הרגשה של משפחה אחת גדולה, משפחה של כל האומות בעולם שמאחדת את כולם.

אלכסנדר דוכובני: מי ייתן ואלוהים יגן על אוקראינה ועל כל העולם.

אלכסנדר דוכובני: שולחים תקווה לשלום מקייב.

אלכסנדר דוכובני: תודה

גלעד קריב: מכובדיי, תודה לכולם.