ועדת הכנסת, כנסת 24, פרוטוקול מספר 80, 2022-02-23 09:30

ניר אורבך: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת.

ניר אורבך: היום יום רביעי, כ"ב באדר א' תשפ"ב, 23 בפברואר 2022.

ניר אורבך: על סדר-היום: ערעורו של חבר הכנסת שלמה קרעי על החלטת הנשיאות שלא לאשר דחיפות הצעתו לסדר-היום בנושא "האם הממשלה החליטה על נסיגה מחומש?".

ניר אורבך: על דעת חבר הכנסת קרעי ובהסכמתנו חברת הכנסת אורית סטרוק תציג, ואחרי שסגן הנשיא ייתן נימוק על ההחלטה אז ניתן אפשרות גם - - -

נועה בירן-דדון: סגן יו"ר הכנסת.

ניר אורבך: סגן יושב-ראש הכנסת.

אורית סטרוק: בשלב הזה הוא סגן היו"ר, אפשר להפוך אותו לסגן נשיא, אפשר לסגן קונסול.

אורית סטרוק: יש היום הרבה אלטרנטיבות, אבל כרגע הוא סגן יו"ר.

מנסור עבאס: את יודעת, נתת לנו רעיון נפלא.

אורית סטרוק: כן.

מנסור עבאס: לנשיא המדינה יכול להיות שצריך להמציא עוד סגן, שיהיה ייצוג.

אורית סטרוק: זה מה שאמרתי, הכול - - -

מנסור עבאס: ייצוג הולם בנשיאות - - -

אורית סטרוק: יש המון פתרונות לקואליציה, כי כבר הגיע הזמן להפסיק לדבר על משברים בקואליציה.

אורית סטרוק: הינה, הגיע שלמה, איזה יופי.

ניר אורבך: חבר הכנסת קרעי, אתה רואה, בתור מי שהיה במפלגה שהייתה שותפה גם לקואליציות הקודמות אז הייתה יצירתיות גם בקואליציות הקודמות.

אורית סטרוק: אני חושבת שלא כדאי לדבר על משברים בקואליציה.

אורית סטרוק: הקואליציה שבורה, יש רגעים שהיא מסתדרת.

ניר אורבך: יש wishful thinking, וזה בסדר גמור.

ניר אורבך: יש מציאות ויש רצונות של האופוזיציה, וזה בסדר גמור.

ניר אורבך: חבר הכנסת קרעי, בוקר טוב, אתה תציג את הבקשה, אחר כך ניתן לסגן יושב-ראש הכנסת להשיב, וכמובן שניתן גם לחברת הכנסת סטרוק.

שלמה קרעי: תודה, אדוני יושב הראש, מכובדי סגן יושב-ראש הכנסת.

שלמה קרעי: אדוני יושב הראש, הסיפור של חומש הוא זרקור שמאיר את הזרמים העיקריים בקואליציה הזו.

שלמה קרעי: בעצם יש כאן מקום שנמצא במיקום אסטרטגי, אני בטוח שאתה יודע, אני בטוח שהיית שם בעצמך.

ניר אורבך: הייתי שם אגב הרבה לפני שנציגי הליכוד החליטו להגיע לשם, גם בימים היותר קשים.

שלמה קרעי: מצוין, זה עוד יותר, אדרבה ואדרבה.

שלמה קרעי: אם היית שם הרבה לפני ואם עדיין בוערת בליבך אהבת ארץ ישראל והציונות, אז אני לא מצליח להבין איך אתם מאפשרים למה שקורה שם לקרות.

שלמה קרעי: נרצח שם בחור, יהודה דימנטמן, ובשבעה נתנו פרס לטרור, הרסו שם מבנים של הישיבה, חסמו שם את העלייה של בחורי הישיבה והאברכים, עצרו שם את ראש הישיבה בתוך השבעה.

שלמה קרעי: זה ממש כואב הלב לראות איך המרצחים האלה יושבים ושמחים וצוהלים כשהם רואים שממשלת ישראל עובדת בשבילם.

שלמה קרעי: הם עושים פיגוע טרור והממשלה נותנת להם פרס.

שלמה קרעי: הממשלה משלימה את המלאכה שהם לא הצליחו, את מלאכת ההרס והטרור שהם לא הצליחו להשלים עד הסוף.

שלמה קרעי: עכשיו, אנחנו רוצים לדעת מה קורה.

שלמה קרעי: קודם כול, מאז הרצח עבר לשם מין בסיס זמני של צה"ל, כשמה שאנחנו יודעים ושומעים, שהמטרה שלו היא לפנות את חומש באופן סופי.

שלמה קרעי: מצד שני אנחנו שומעים את האמירות שלכם שלא תיתנו לזה לקרות, אבל אנחנו רואים שזה כן קורה בפועל, שכן יש הרס מדי פעם, שכן חוסמים מלהגיע לשם.

שלמה קרעי: עשינו שם סדר ליל ט"ו בשבט, ואת הרכבים עם האוכל שהבאנו מהצעירים מהדרום, שהביאו שם לעשות את ארוחת הערב לבחורי הישיבה, עיכבו שלוש שעות במחסום, ולא נתנו להיכנס עד שאמרתי לאותו מח"ט שהיה שם שאני לא מדבר על הפגנה.

שלמה קרעי: הוא אמר לי: אתה מביא לי לפה אלפים.

שלמה קרעי: אמרתי לו שאלו לא אלפים, זה אוכל לבחורי הישיבה, תן להם להיכנס.

שלמה קרעי: בסוף הוא קיבל את זה.

שלמה קרעי: שלוש שעות חיכו.

שלמה קרעי: ובכלל, חוסמים אנשים מלהגיע לשם, מה שלא היה עד היום.

שלמה קרעי: אז אנחנו רוצים לדעת, לקיים דיון, האם באמת הממשלה החליטה לסגת מהמקום האסטרטגי הזה, מאדמת ארץ ישראל, ממקום שעדיין נמצא בשטחי C.

שלמה קרעי: לא שבעיניי יש הבדל בין שטחי C או B או A, כולם צריכים להיות שטחים של ארץ ישראל ושל העם היהודי.

שלמה קרעי: זה בריבונות מדינת ישראל, ולא נותנים.

שלמה קרעי: והשאלה אם אתם מתכוונים לפנות משם את הישיבה.

שלמה קרעי: הישיבה שמגנה על ארץ ישראל היא כיפת ברזל שנמצאת שם במיקום מאוד אסטרטגי, שאם נפקיר אותו זה יכול להוות איום ביטחוני חמור על כל האזור.

שלמה קרעי: ומה אתם עושים בעניין?

שלמה קרעי: האם אין לנו את הזכות לבוא ולשאול את השאלות האלה ולדבר על זה במליאת הכנסת, לקבל תשובה לשאלה כל כך פשוטה?

ניר אורבך: תודה רבה, חבר הכנסת קרעי.

ניר אורבך: חבר הכנסת מנסור עבאס סגן יושב-ראש הכנסת, בבקשה.

מנסור עבאס: תודה, אדוני היושב-ראש, בוקר טוב לכולם.

מנסור עבאס: כמובן, חברים, נשיאות הכנסת או החלטות נשיאות הכנסת לא מייצגת עמדה במהות של השאלה ששאלת.

מנסור עבאס: זאת שאלה שאתה צריך להפנות לממשלה.

מנסור עבאס: וכמובן שלא רק שמותר, חובה לנהל דיונים בכנסת בנושאים האלו ואחרים.

מנסור עבאס: אבל, כפי שאתה יודע, חבר הכנסת שלמה קרעי, לכנסת יש סדר עדיפויות שבועי בהתאם לצרכים, בהתאם לפניות של מספר רב של חברי כנסת.

מנסור עבאס: ואני מסתכל ורואה שאכן אישרו ארבע הצעות דחופות לסדר שכולן של חברי הכנסת מהאופוזיציה, וזאת זכותם להשתמש בכלים הפרלמנטרים כדי לפקח על עבודת הממשלה, וגם להיות חלק מעבודת הכנסת.

מנסור עבאס: ולכן, אני חושב שאולי בשלב הזה מכיוון שזאת שאלה שבמהותה קשורה להחלטת ממשלה עדיף לפנות לממשלה ישירות בשאילתה ולשאול את השאלה הזאת.

מנסור עבאס: ובהתאם לתשובה תוכל לקיים דיון בכנסת, כן או לא בהתאם לתשובה הזאת.

מנסור עבאס: שוב, העמדה היא לא עמדה על מהות הנושא, אלא על עדיפות בעבודה הפרלמנטרית או בסדר- היום של הכנסת.

שלמה קרעי: אדוני סגן הנשיא, אני חושב שרוב - - -

מנסור עבאס: לא, סגן היו"ר, בוא נישאר ממלכתיים.

שלמה קרעי: סגן היו"ר, סליחה.

אורית סטרוק: גם אני כבר קראתי לו סגן הנשיא, אולי נדון בזה ברצינות.

שלמה קרעי: לא, סגן בנשיאות הכנסת.

מנסור עבאס: אני רק – טעות - - -

שלמה קרעי: אתה חבר נשיאות הכנסת.

שלמה קרעי: אתה סגן בנשיאות הכנסת.

שלמה קרעי: אני חושב שרוב ההצעות הדחופות לסדר הן הצעות דחופות שיהיה אפשר לפתור אותן אם היה איזשהו דיאלוג עם הממשלה, טיפול מיידי בתחלואה, וכו'.

שלמה קרעי: מה, זה לא משהו שאפשר לפתור מול שר הבריאות?

שלמה קרעי: אני לא חושב שהתשובה הזאת היא תשובה רלוונטית לעניין של הצעה דחופה לסדר.

שלמה קרעי: הצעה דחופה לסדר-היום נועדה להעלות לסדר-היום הציבורי נושא שנמצא בליבת הקונצנזוס בעניין שחברי כנסת חושבים שצריך לדבר עליו, ובעינינו הדבר הזה משמעותי מאוד.

שלמה קרעי: אנחנו לא רוצים לחכות שהממשלה כבר תבצע בפועל את מה שהיא רוצה לבצע לפני שיתקיים על כך דיון ציבורי.

שלמה קרעי: אם אתה מתחייב לי כאן שלא יהיה פינוי מחומש עד שלא יהיה דיון בנושא הזה, אני מוכן לקבל.

שלמה קרעי: אתה מוכן להתחייב לי שאתה תגן על חומש כל עוד לא יהיה דיון?

מנסור עבאס: אתה עכשיו עובר עכשיו לדיון המהותי של השאלה עצמה.

שלמה קרעי: לא, לדחיפות.

שלמה קרעי: אני מדבר על הדחיפות, לא על המהותי.

מנסור עבאס: כמובן שנשיאות הכנסת לא מתעסקת עם תוכן השאלה, אלא משווה בין נושאים ומתעדפת אותם בהתאם.

שלמה קרעי: זה נקרא תוכן.

שלמה קרעי: היא מתעדפת בין נושאים, זה נקרא תוכן.

מנסור עבאס: אתה יודע מה, גם יש ביטוי למספר חברי כנסת שמגישים את הבקשות, וכולם נמצאים פה מהאופוזיציה.

מנסור עבאס: כנראה שגם בתוך האופוזיציה הם תעדפו את הנושאים שנמצאים כאן בסדר-היום, ולכן זה מה שהתבטא בהחלטת הנשיאות.

שלמה קרעי: בסדר.

מנסור עבאס: זאת אומרת שלרוב שיקול הדעת של הנשיאות קשור לשיקול הדעת של חברי הכנסת מהאופוזיציה שמגישים נושאים, ומספר רב של חברי כנסת תומכים בהצעות האלו.

שלמה קרעי: הרבה פעמים זה לא בא לידי ביטוי בהצעות דחופות לסדר שנדחו.

מנסור עבאס: לרוב.

מנסור עבאס: שיקול הדעת כמעט - - -

שלמה קרעי: זאת לא פעם ראשונה שאנחנו כאן משתמשים במנגנון של הרוויזיה.

מנסור עבאס: ברגע שכולנו רואים שלהצעה יש ארבעה וחמישה חברי כנסת שהגישו את אותה הצעה אז כמעט שלא נשאר שיקול דעת, אלא אם הנושא נידון בוועדות אחרות או במסגרת פרלמנטרית אחרת.

מנסור עבאס: אבל כמעט שלא נשאר לנשיאות הכנסת שיקול דעת בנושא הזה.

ניר אורבך: חבר הכנסת קרעי, השאלה, האירוע לנושא הזה מוגש, הבקשה מוגשת פעם ראשונה לנשיאות הכנסת?

אורית סטרוק: אני לא חושבת.

אורית סטרוק: לא לא.

אורית סטרוק: על חומש.

שלמה קרעי: לא, אני לא חושב, הגשנו כמה פעמים את העניין הזה.

ניר אורבך: חברת הכנסת סטרוק, אתן לך לדבר, ואחרי זה נסכם.

אורית סטרוק: הגשנו כמה וכמה פעמים.

מנסור עבאס: הגשתם שאילתה בנושא הזה?

מנסור עבאס: שאילתה ישירה?

אורית סטרוק: אני לא מכירה שאילתה שהוגשה.

אורית סטרוק: אבל אל תדאג, אם תוגש שאילתה דחופה בעניין חומש אני חותמת לך עכשיו שיושב-ראש הכנסת לא יקבל אותה.

אורית סטרוק: איך אני איתך?

אורית סטרוק: חותמת לך.

מנסור עבאס: אני לא בטוח.

אורית סטרוק: לא בטוח?

אורית סטרוק: כי יש לך פחות ניסיון מלי בלהגיש שאילתות דחופות מימין ליושב-ראש הכנסת.

אורית סטרוק: יש לך קצת פחות ניסיון מלי.

אורית סטרוק: אז אני מבטיחה לך, אפילו מוכנה להתערב שאם אני מגישה שאילתה דחופה בנושא חומש, מוכנה גם לנסות, ואני אומרת לך שהוא ידחה אותה.

מנסור עבאס: אז בואו ננסה ונראה.

אורית סטרוק: אבל אני רוצה קודם כול להתייחס לגופו של עניין.

אורית סטרוק: אני רוצה לפני שאני מדברת על חומש, לפני שאנחנו נכנסים לוויכוח, קודם כול אני רוצה לברך את יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת אורבך לרגל אירוסי בנו.

ניר אורבך: תודה רבה.

שלמה קרעי: מזל טוב.

אורית סטרוק: ולאחל לך, ניר, מכל הלב, שהחתן וארוסתו יזכו להקים בית נאמן בישראל, ואתם תזכו לראות מהם הרבה הרבה נחת.

שלמה קרעי: אמן.

אורית סטרוק: ואני אומרת לך את זה באמת מכל הלב.

ניר אורבך: תודה רבה.

אורית סטרוק: ותדע שגם אם יש בינינו הרבה מחלוקות, ברמה האישית אני מאחלת לך מכל הלב שתיהנו, שתהיה לכם שמחה גדולה, שתזכו ליהנות מהזוג הצעיר, ובכלל מכל הצאצאים שלכם.

שלמה קרעי: אמן.

ניר אורבך: אורית, תודה רבה, זאת ברכה מרגשת באמת.

אורית סטרוק: ממש מהלב.

ניר אורבך: ואני שמח שזאת את.

ניר אורבך: מעבר למחלוקות אני גם יכול להגיד פה לפרוטוקול שלפחות מבחינתי יש הערכה מאוד גדולה.

ניר אורבך: אני מקווה שזה הדדי.

אורית סטרוק: ברוך השם.

אורית סטרוק: ותדע לך, ניר, שאני הולכת כל בוקר למערת המכפלה.

ניר אורבך: ומתפללת עליי.

אורית סטרוק: אני מתפללת עליך שתזכה לחזור בתשובה.

ניר אורבך: גם חבר הכנסת איתמר בן גביר מתפלל עליי.

ניר אורבך: את השנייה שאומרת לי את זה.

אורית סטרוק: כל יום.

אורית סטרוק: ואני אגיד לך מה, עזוב, אני לא חשובה לעניין הזה, כי אני לא כזאת צדיקה, אבל מערת המכפלה זה מקום שממנו כל התפילות עולות ישירות לקדוש ברוך הוא.

ניר אורבך: כשהייתי במערת המכפלה אני התפללתי גם עליכם, באמת.

שלמה קרעי: בינתיים התפילות שלך משפיעות על אלי אבידר.

ניר אורבך: ואני אומר עוד משהו, חברת הכנסת סטרוק, אני רוצה שנרים כפפה, בסדר?

ניר אורבך: נמצאת איתנו פה העובדת המסורה של הכנסת מרינה, תקשיבי עכשיו, אורית, תשמעי רגע אחד, אחרי שהיא ראתה את הסיור של חברי ועדת החוץ והביטחון היא ביקשה שנארגן גם משהו לעובדי הכנסת.

אורית סטרוק: לעובדי הכנסת?

אורית סטרוק: יאללה.

אורית סטרוק: בואו נלך על זה, איזה כיף.

אורית סטרוק: אני ממש בעד, זה רעיון נפלא.

ניר אורבך: אחרי ששמעו את זה כבר פנו אליי עוד דרכה.

ניר אורבך: אז אנחנו מרימים את הכפפה ביחד?

אורית סטרוק: יאללה, ביחד.

ניר אורבך: מצוין.

ניר אורבך: סגור.

אורית סטרוק: מצוין, סגרנו.

אורית סטרוק: עכשיו נתקדם.

שלמה קרעי: שנייה, אורית.

שלמה קרעי: מנסור, כן הגשנו שאילתה ועדיין לא נענינו.

מנסור עבאס: כן, בדקת?

מנסור עבאס: בסדר.

ניר אורבך: עכשיו אני שם את השכפ"ץ.

ניר אורבך: בבקשה.

אורית סטרוק: שים שכפ"ץ, אין בעיה.

אורית סטרוק: אני רוצה קודם כול שנשים את עצמנו במסגרת של האירוע הזה.

אורית סטרוק: כשמעלים נושא לסדר-היום, אני אומרת את זה לך, אדוני סגן היושב-ראש, זאת הדרך של חברי הכנסת לברר מהי עמדת הממשלה.

אורית סטרוק: כי כשמעלים נושא לסדר-היום צריך לבוא נציג ממשלה ולומר ברבים, בפומבי את עמדתו.

אורית סטרוק: ומכיוון שזו הדרך, יש שיטה סיסטמתית של נשיאות הכנסת דהיום, היושב-ראש והסגנים, להשתדל שלא יעלו נושאים שהם במחלוקת בתוך הקואליציה כדי לא לעצבן את הקואליציה, ולא להציג עמדה שתעצבן את החלק הזה או הזה או הזה של הקואליציה.

אורית סטרוק: איך אני יודעת את זה?

אורית סטרוק: כי אני באופן שיטתי מעלה נושאים כאלה, כי הם הנושאים שכואבים לי וחשובים לי.

אורית סטרוק: ובשבוע שעבר כשהיינו כאן נעשתה בדיקה, חבר הכנסת פינדרוס בדק, אפילו אני לא שמתי לב, אבל הוא בדק, ייאמר לזכותו, והוא ראה שאף הצעה לסדר-היום של אורית סטרוק, שמגישה כל שבוע הצעה דחופה לסדר-יום, אף אחת לא התקבלה.

אורית סטרוק: ולכן נהייתי מערערת סדרתית, כי אני נשללת סדרתית מהיכולת להעלות הצעות.

אורית סטרוק: וזה מהסיבה שההצעות האלה הן הצעות ששנויות במחלוקת ביניכם, ולא נוח לכם שיבוא שר ויעמוד על הדוכן ויגיד מה הולכים לעשות, כי זה יעצבן חלק מהאנשים, כמו שכבר ראינו שקרה.

אורית סטרוק: אז אחרי שזה התברר ניגשתי לחלק מחברי הנשיאות והערתי את תשומת ליבם לעניין הזה, ולכן ההצעה הדחופה שלי לסדר בפעם הראשונה התקבלה והיא תעלה בעזרת השם היום, הלילה, הערב, הבוקר, נראה מתי נגיע לזה.

אורית סטרוק: אבל תעלה ההצעה.

מנסור עבאס: יפה, הינה, תוכנית החומש לערים המעורבות.

אורית סטרוק: תעלה הצעה לערים המעורבות, כן, תוכנית החומש, בדיוק.

מנסור עבאס: את צריכה להודות לי על הנושא הזה.

אורית סטרוק: אז זה דבר ראשון.

מנסור עבאס: את צריכה להודות לי, אורית, על הנושא הזה.

אורית סטרוק: אני מודה גם לך, בסדר?

אורית סטרוק: גם לך.

שלמה קרעי: רק תשאיר כמה פירורים גם ליהודים בערים המעורבות.

מנסור עבאס: חס וחלילה.

מנסור עבאס: קול קורא הראשון שכבר יצא ממשרד הנגב והגליל בהקשר של ערים מעורבות זה בנושא של מרקם היחסים היהודי-ערבי בערים המעורבות.

מנסור עבאס: את יודעת, אורית, כל הממשלות, לפחות בואו נדבר על ממשלות נתניהו, הזניחו את הערים המעורבות, כולם, לא רק את הערבים שם, את כולם, ולכן הם נמצאים במצב לא טוב.

מנסור עבאס: אנחנו הרמנו את הכפפה, ואנחנו מקדמים תוכנית שם.

שלמה קרעי: אבל בתוכנית שבאה לוועדת הכספים ראינו שיש רק תוכנית לערבים בלבד בערים המעורבות.

מנסור עבאס: לא, אבל - - -

שלמה קרעי: כן, היינו שם בוועדה.

אורית סטרוק: אגיד לך בקצרה, כי זה לא נושא השיח כעת, אני מוכנה גם להרחיב אבל היושב-ראש ממהר לאיזושהי פגישה, אני לא רוצה לגזול מזמנו.

מנסור עבאס: זה בהחלט מבורך.

אורית סטרוק: אגיד לך בקצרה על קצה המזלג, אם רוצים באמת לדאוג לערים המעורבות צריכים לסגור את הפער - -

מנסור עבאס: בדיוק.

אורית סטרוק: - - בין רמלה לגבעתיים, בין לוד להרצליה, בין עכו לסביון, ולא את הפער בין היהודים והערבים בתוך רמלה, בתוך לוד, ובתוך עכו.

מנסור עבאס: אבל גם חשוב בתוך היהודים והערבים.

אורית סטרוק: לא, זאת לא הגישה הנכונה, ככה לא דואגים למעורבות.

מנסור עבאס: את יודעת, אורית, מה שגיליתי - - -

אורית סטרוק: אני מזמינה אותך לדיון שיהיה במליאה.

מנסור עבאס: בסדר.

מנסור עבאס: מה שגיליתי, אורית, שבדיונים שאנחנו מקיימים מדי פעם, אתן לך דוגמה אחת, למשל, בקשר למענקי האיזון.

אורית סטרוק: זה על חשבון הזמן שלו, כן?

ניר אורבך: בסדר.

ניר אורבך: אני אתן לך.

שלמה קרעי: הוא לא הגביל אותך בזמן.

ניר אורבך: באנו היום ברוגע.

ניר אורבך: אני כן צריך לצאת, אבל חברת הכנסת סטרוק תגיד את מה שהיא רוצה.

אורית סטרוק: בבקשה, אני מקשיבה.

מנסור עבאס: גילינו שברגע שאנחנו מתקנים עיוותים בקריטריונים של מענק האיזון, שלכאורה בא להוסיף לרשויות הערביות, זה לכאורה על חשבון הרשויות היהודיות, וכמובן שהממשלה והאוצר אמרו: אנחנו לא נעשה על חשבון, אנחנו נוסיף תקציב חדש.

מנסור עבאס: ואז גילינו שהקריטריונים שהם יותר צודקים מתקנים עיוותים גם בתוך החברה היהודית עצמה, בין הרשויות היהודיות עצמן, וגם בתוך החברה הערבית עצמה.

מנסור עבאס: אז זה לא בשני צבעים של יהודים וערבים.

אורית סטרוק: אני שמחה שאתה אומר את זה.

מנסור עבאס: ברגע שאנחנו עושים חברה צודקת יותר, הוגנת יותר בין יהודים לערבים, זה משליך את עצמו על תוך החברה היהודית וגם על תוך החברה הערבית.

מנסור עבאס: ולכן מה שאני אומר תמיד, הגישה הזאת של רע"מ והמדיניות שהיא מנסה לקדם היא גם לטובת הצדק וההוגנות בתוך החברה, ברכה לכולנו.

אורית סטרוק: אז אנחנו עדיין בתוך הסוגריים שפתח חבר הכנסת עבאס.

אורית סטרוק: אני רק רוצה להגיד שאני שמחה מאוד, חבר הכנסת עבאס, שאתה אומר את הדברים האלה, משום שאני מנסה להסביר כבר כמה חודשים בתקשורת שמה שעשיתם ברע"מ זה שאתם בשונה ממה שהיה בתקופת נתניהו, אתם לא הסכמתם לקבל רק כסף, אתם רציתם לשנות את התבחינים, את הקריטריונים.

אורית סטרוק: על זה עמדתם, את זה דרשתם, ואת זה עשיתם בעזרת שלום שלמה, ולא כל כך מאמינים לי.

אורית סטרוק: ועכשיו אתה אומר את זה בקולך, אז אני שמחה שאתה אומר את זה.

מנסור עבאס: איך אפשר לשנות את חלוקת המשאבים בלי קריטריונים?

אורית סטרוק: נכון.

מנסור עבאס: אבל הממשלה הזאת אמרה: אנחנו לא ניטיב עם קבוצה ונפגע בקבוצה אחרת.

אורית סטרוק: רציתם לשנות את קוד ההפעלה.

מנסור עבאס: את התיקונים אנחנו נעשה מכסף חדש.

מנסור עבאס: לא לקחנו 150 מיליון שקל מהרשויות היהודיות לערביות, לא, הוספנו.

מנסור עבאס: התיקונים בין הרשויות היהודיות עצמן עולה משהו כמו 140 מיליון שקל, אז לא ניקח מגבעתיים לתת למשל ללוד.

מנסור עבאס: הממשלה תביא כסף חדש, וככה מי שמקבל ימשיך לקבל, למרות שהוא בעבר קיבל לכאורה על חשבונם של אחרים.

מנסור עבאס: ומי שלא קיבל יקבל מהכסף התוספתי, מהצמיחה הכלכלית שיש היום.

מנסור עבאס: ויש צמיחה מאוד מרשימה בכלכלה.

אורית סטרוק: בכל אופן עכשיו זה ברור וזה שחור על גבי לבן שפעלתם לשנות את התבחינים.

אורית סטרוק: זאת אומרת שפעלתם לשנות את קוד ההפעלה של מדינת ישראל, וזה מה שעשיתם.

ניר אורבך: אני לא שמעתי שהוא אמר זה.

אורית סטרוק: הוא אמר את זה בפירוש.

אורית סטרוק: בסדר, אנחנו בתוך סוגריים.

שלמה קרעי: הוא אמר עכשיו: לא יכולנו בלי זה, הוא אמר.

ניר אורבך: לא, בסדר, בואו, חבר'ה.

ניר אורבך: צמצום פערים אזרחיים בחברה זה אינטרס של כולנו, בואו.

ניר אורבך: אני לא שמעתי דברים אחרים שנאמרו פה.

ניר אורבך: אני לא יודע מה אתם שמעתם, אבל בסדר.

אורית סטרוק: אני חושבת שמה שעושה רע"מ זה שהיא משנה את קוד ההפעלה של מדינת ישראל.

אורית סטרוק: נשים את כל זה בסוגריים, כי בסוף אנחנו רוצים כעת לדבר על חומש.

אורית סטרוק: אז אני רק רוצה להגיד עוד פרט אינפורמטיבי שאמר לי כעת היועץ הפרלמנטרי שלי.

אורית סטרוק: שימו לב, אני הגשתי שאילתה על חומש.

אורית סטרוק: מכיוון שהשאלה של חומש היא שאלה באמת בסדר גודל מדיני הבכיר ביותר, הגשתי אותה למשרד ראש הממשלה, וביקשתי לדעת מה בכוונת ראש הממשלה נפתלי בנט לעשות בחומש.

אורית סטרוק: אתם יודעים מה הייתה התוצאה?

אורית סטרוק: לא רק שלא קיבלו את זה כשאילתה דחופה והעבירו את זה לרגילה, קיבלנו סירוב ממשרד ראש הממשלה לענות על השאלה הזו.

שלמה קרעי: יש דבר כזה?

אורית סטרוק: קיבלנו סירוב.

שלמה קרעי: מותר להם לסרב לענות?

אורית סטרוק: קיבלנו סירוב.

אורית סטרוק: אז אני אומרת לכם, היועץ הפרלמנטרי שלי הראה לי את זה עכשיו, אני גם אציג לכם את זה בהמשך.

אורית סטרוק: ראש הממשלה לא מוכן לענות לשאילתה רגילה של אורית סטרוק בנושא חומש, מה תוכניותיו לגבי חומש.

אורית סטרוק: שימו לב איזו רמה של סתימת פיות ושל ערפל קרב נוקטים בעניין.

ניר אורבך: לא, סתימת פיות זה לא רלוונטי.

ניר אורבך: אולי הוא סתם את הפה של עצמו, אבל זאת לא סתימת פיות.

אורית סטרוק: הוא סתם את הפה של עצמו.

שלמה קרעי: אבל מותר לו לא לענות לפי התקנון?

ניר אורבך: אני לא יודע.

ניר אורבך: בואו, אנחנו צריכים לבדוק את זה גם תקנונית וגם עובדתית.

אורית סטרוק: מותר לו.

אורית סטרוק: מסתבר שמותר לו.

אורית סטרוק: אנחנו ביקשנו הנמקה בכתב.

אורית סטרוק: אני דרשתי הנמקה בכתב לדבר הזה, ועדיין לא קיבלתי אותה.

אורית סטרוק: זה כרגע במגעים בין לשכת יושב-ראש הכנסת לבין לשכת ראש הממשלה, פשוט לידיעתכם.

אורית סטרוק: עכשיו ככה, אני רוצה להסביר למה טרחתי להגיע לפה בשמונה וחצי בבוקר, שזה אומר מבחינתי גם לצאת ברבע לשבע בבוקר.

אורית סטרוק: וזה לא רק בגלל הידידות הגדולה והכרת הטוב שיש לי כלפי חברי חבר הכנסת שלמה קרעי, שאני באמת מרגישה בו שותף נאמן.

שלמה קרעי: הדדי.

אורית סטרוק: הינה השאילתה, רבותיי.

אורית סטרוק: שאילתה שהוגשה, מועד אחרון לתשובה היה ב-23 בינואר.

אורית סטרוק: בעקבות רצח יהודה דימנטמן, השם ייקום דמו, בסמוך לחומש, שאלתי את ראש הממשלה: 1.

אורית סטרוק: האם בכוונת הממשלה לעקור סופית את הישיבה מחומש? 2.

אורית סטרוק: אם כן, מדוע?

אורית סטרוק: 3.

אורית סטרוק: אם לא, לשם מה הוצאו צווים חדשים, נחסמו כל הדרכים ונהרסו כל המבנים?

אורית סטרוק: 4.

אורית סטרוק: האם בכוונת הממשלה להסדיר את הישיבה בחומש?

אורית סטרוק: אם לא, מדוע לא? והתשובה היא שלא אקבל תשובה, וראש הממשלה לא מוכן לענות לשאלה הזו.

אורית סטרוק: פשוט שנבין איפה אנחנו חיים, בסדר?

אורית סטרוק: זה בשבילך, מגן הדמוקרטיה, אז ככה נראית הדמוקרטיה.

שלמה קרעי: הינה, אני חושב שהעמדה שלך צריכה להיות: נקיים דיון במליאה.

ניר אורבך: עכשיו, חברת הכנסת סטרוק, רק ארבע דקות, בסדר?

אורית סטרוק: לא, לא, ניר, זה לא יכול להיות.

ניר אורבך: ארבע דקות.

אורית סטרוק: לא.

אורית סטרוק: לא.

ניר אורבך: כמה את צריכה?

ניר אורבך: באמת.

אורית סטרוק: שש.

ניר אורבך: שש דקות, קיבלת.

ניר אורבך: אבל באמת, שש דקות.

אורית סטרוק: תן לדבר בלי הפסקות זה יהיה פחות מחמש.

ניר אורבך: יתחיל ברגע שנסיים את הדיון בינינו.

ניר אורבך: שש דקות זה אומר עד תשע וחמישה לפי השעון הזה.

ניר אורבך: בבקשה.

אורית סטרוק: אתה סופר, יש לך שעון.

אורית סטרוק: אני מסבירה קודם כול למה הזמן דוחק.

אורית סטרוק: הזמן דוחק משום שהוגשה עמדת מדינה בבג"ץ חומש, ובעמדת המדינה נקבעו שני דברים.

מנסור עבאס: תודה לכם.

אורית סטרוק: נקבעו שני דברים: אחד, נקבע שהמפתחות להחלטה מתי תפונה הישיבה בחומש נמסרו באופן מלא לבני גנץ.

אורית סטרוק: אתם ימינה מסרתם לבני גנץ את המפתחות למקום היקר הזה.

אורית סטרוק: ועוד נקבע שיהיה עדכון נוסף בתום 60 יום.

אורית סטרוק: אני ספרתי.

אורית סטרוק: ה-60 יום נגמרים, אתם יודעים מתי?

אורית סטרוק: בפורים.

אורית סטרוק: בפורים, בפורים "אשר ישלטו אשר היהודים המה בשונאיהם".

שלמה קרעי: סימן טוב.

אורית סטרוק: בפורים בני גנץ ייתן תשובה נוספת.

אורית סטרוק: ועד פורים, אנחנו עוד מעט יוצאים לפגרה, הכנסת לא תהיה פה, איך נדון בזה?

אורית סטרוק: איך נדע מה קורה?

אורית סטרוק: איך נשמע תשובות?

אורית סטרוק: איך?

אורית סטרוק: איך?

אורית סטרוק: אנחנו כחברי כנסת, וכשאני אומרת עכשיו אנחנו אני מתכוונת כל שלושתנו, גם אתה, ניר, לא רוצה שהישיבה בחומש תפונה, וגם שלמה לא רוצה, וגם אני לא רוצה.

אורית סטרוק: מה נעשה עד פורים?

אורית סטרוק: מה נעשה?

אורית סטרוק: ואני רוצה להגיד, כי אני שומעת הרבה פעמים כשאני מגישה ערעורים על חומש, זה כבר לא ערעור ראשון, לא שני, ולדעתי גם לא שלישי, אני שומעת שתמיד פינו ופינו ופינו.

אורית סטרוק: אז אני רוצה להגיד שחיפשתי ומצאתי בספר הזה, שהוא ספר בהוצאה של צבא הגנה לישראל, מה כתוב על הישיבה בחומש.

אורית סטרוק: חומש, אתה רואה?

אורית סטרוק: כתוב ככה: היישוב היחידי שאושרה אליו כניסה חוקית לתקופה מסוימת היה חומש – אחרי ההתנתקות – היישוב הפך למוקד עלייה לרגל, ועד היום.

אורית סטרוק: גם כשכבר ידוע שהכניסה לשטח היישוב אסורה מבצעים עליות לרגל לשם, ואף יושבים לומדי תורה בהריסות הישיבה באופן קבוע.

אורית סטרוק: לא אני אמרתי, צה"ל אמר.

אורית סטרוק: ספר של צה"ל.

אורית סטרוק: זאת אומרת שיכול להיות שהולכים לעשות פה שינוי דרמטי בפורים כשכולנו נהיה בפגרה.

שלמה קרעי: שיכורים.

אורית סטרוק: אולי חלקכם תהיו שיכורים, אני נזהרת מזה.

אורית סטרוק: ואנחנו צריכים לדון בזה עכשיו.

שלמה קרעי: למה נזהרת?

שלמה קרעי: זאת מצוות היום.

אורית סטרוק: עכשיו גם הודלפה הקומבינה של ימינה, שבמסגרתה הציעו ליוסי דגן שהוא יסכים ששיטת חומש תעבור לאביתר.

ניר אורבך: לא, לא, לא, חברת הכנסת סטרוק, תחזרי בך.

ניר אורבך: באמת, מה זה הקומבינה של ימינה?

אורית סטרוק: זה מה שהולך בתקשורת.

ניר אורבך: לא, אנחנו לא, זה לא קומבינה של ימינה.

אורית סטרוק: זאב קם שידר את זה.

ניר אורבך: זאת לא קומבינה של ימינה, וימינה לא יודעת מזה.

אורית סטרוק: אתה מתנגד לזה, ניר?

ניר אורבך: בוודאי.

אורית סטרוק: אני שמחה מאוד לשמוע.

ניר אורבך: מה השאלה?

ניר אורבך: כל פעם מחדש.

אורית סטרוק: רק בשביל זה היה שווה לי לבוא לפה בשמונה וחצי בבוקר.

ניר אורבך: אבל כל פעם מחדש את כאילו מופתעת ושואלת אותי את השאלות האלה.

אורית סטרוק: אני שמחה לשמוע, ניר.

ניר אורבך: ואני מבקש שתחזרי בך מהמילים "קומבינה של ימינה", באמת.

אורית סטרוק: אני אומרת שלרגל זה שניר אומר לי שהוא מתנגד לזה - - -

ניר אורבך: לא לרגל זה.

ניר אורבך: אני באמת מאמין לך, ואני יודע שאת אשת אמת, עכשיו אני לא יודע מאיפה הבאת את הקומבינה של ימינה.

ניר אורבך: באמת, אני לא יודע אם את יודעת.

שלמה קרעי: פרסום של זאב קם.

אורית סטרוק: אני אגיד לך, זה מה שזאב קם - - -

ניר אורבך: בסדר, אני מאוד מעריך את זאב קם, באמת אני מעריך - - -

אורית סטרוק: אבל שנייה, אתה יודע מה, אני מעריכה את זאב קם.

ניר אורבך: גם אני מאוד מעריך אותו.

אורית סטרוק: אני מעריכה אותך, אין לי הכרעה בעניין הזה, אז אני משאירה את זה בסימן שאלה.

ניר אורבך: תודה.

ניר אורבך: אז לפחות את זה אני - - -

אורית סטרוק: דרך אגב, גם איילת שקד אמרה לי שהיא לא מכירה כזאת קומבינה, אבל זאב קם התעקש שזה בא ממחוזות ימינה.

אורית סטרוק: תשים לב, אולי יש דברים בימינה שקורים שאתה לא מכיר אותם.

ניר אורבך: גם כן יכול להיות, בסדר.

אורית סטרוק: יכול להיות.

אורית סטרוק: כמו הדבר הזה למשל.

אורית סטרוק: גם ראש הממשלה נראה לי מימינה, נכון.

אורית סטרוק: עכשיו, תראה, אני מזכירה את מסגרת הדיון, מסגרת הדיון היא שאנחנו לא רוצים להוריד אף נושא מסדר-היום, אנחנו שואלים אם להוסיף נושא.

ניר אורבך: להוסיף, הבנתי.

אורית סטרוק: זמן המליאה בשבועות האחרונים הצטמצם פלאים, ביום שני הלכנו הביתה מוקדם, ביום שני שעבר הלכנו הביתה מוקדם, ביום רביעי הלכנו הביתה מוקדם.

אורית סטרוק: אנחנו רוצים ללכת הביתה מוקדם הרבה פעמים.

ניר אורבך: ראיתי שזה נתן אפשרות לחבר הכנסת גלנט גם לרוץ בחוף הים.

אורית סטרוק: זמן המליאה הצטמצם פלאים, אז אני מציעה, מכיוון שאנחנו רק שלושתנו פה, ולשלושתנו אכפת מחומש – אני מאמינה, ניר, שאכפת לך מחומש לא פחות מאשר לנו – בוא נצביע כולנו פה אחד בעד לאפשר לשלמה - - -

ניר אורבך: חבר הכנסת קרעי מנהל הצבעה מקבילה רק, את יודעת.

שלמה קרעי: פה אחד היא אומרת, מה זה משנה את מי אתה סופר?

אורית סטרוק: אנחנו נצביע פה אחד.

אורית סטרוק: פה אחד לאפשר לשלמה – יש לך עוד מציעים?

אורית סטרוק: לא, זה רק אתה.

אורית סטרוק: לאפשר לשלמה קרעי, שהוא רהוט, לדבר.

ניר אורבך: הוא בהחלט רהוט.

אורית סטרוק: יחליטו נפתלי בנט ובני גנץ מי משניהם בא לענות לו, ולפחות נדע שאנחנו את חובתנו המינימלית כאוהבי חומש מילאנו, כמוקירי פועלם של תלמידי הישיבה בחומש, שממש מוסרים נפש על המקום החשוב הזה, שהוא חשוב לנו.

אורית סטרוק: בסוף מחומש רואים – את מה רואים, ניר?

אורית סטרוק: את הבית שלך רואים מחומש, לא את הבית שלי.

ניר אורבך: את לא צריכה לשכנע אותי.

אורית סטרוק: את הבית שלך.

אורית סטרוק: אז אני אומרת באמת, בואו נעשה סוויץ' בעלילה, בואו נאפשר לנושא הזה לעלות למליאה.

אורית סטרוק: לא זכרתי את זה, ברוך השם שיש לי פה את רפאל שהאיר את עיניי.

שלמה קרעי: כל הכבוד.

ניר אורבך: רפאל, אין ספק שהוא עושה עבודתו נאמנה לא רק בהצגת מסמכים.

אורית סטרוק: באמת כל הכבוד, רפאל.

אורית סטרוק: רפאל עושה עבודה נהדרת, נהדרת.

אורית סטרוק: אני לא נותנת לכם לגנוב לי אותו, אבל תדעו ותראו שהוא שם לב לדבר הזה.

אורית סטרוק: בואו נעשה עכשיו סוויץ' בעלילה, נעלה את הנושא.

אורית סטרוק: אני אומרת את זה ברצינות, ניר, נעלה את הנושא לסדר-היום.

ניר אורבך: אני מתייחס לזה בשיא הרצינות.

אורית סטרוק: נאום קצר של שלמה, נאום של מישהו שמייצג את הממשלה.

ניר אורבך: קצר של שלמה זה אוקסימורון, אבל בסדר.

אורית סטרוק: ולפחות נדע שעשינו על זה "וי".

ניר אורבך: חברת הכנסת סטרוק, ברשותכם, אסכם כעת את הדיון.

ניר אורבך: אני מסכים עם כל מילה שאמרת, אין מחלוקת.

אורית סטרוק: יאללה.

ניר אורבך: אין מחלוקת, באמת.

ניר אורבך: עכשיו נקודתית לבקשה.

ניר אורבך: אגיד ככה, היום אני אצביע נגד.

ניר אורבך: האם הממשלה החליטה על נסיגה מחומש?

ניר אורבך: התשובה היא לא.

ניר אורבך: חד-משמעית זה לא זה.

ניר אורבך: עכשיו, אני מבין ואני מזדהה עם הרצון להעלות את הסוגיה ולהשאיר אותה על סדר-היום.

ניר אורבך: בואו נגיד את זה ככה, ערכית עניינית אני מאוד קרוב לעמדתכם.

ניר אורבך: אני חושב שסגן יושב-ראש הכנסת שהיה פה הציע הצעה, ואני חושב שכדאי לעשות אותה.

אורית סטרוק: מה?

אורית סטרוק: להגיש שאילתה?

שלמה קרעי: אבל עשינו אותה.

ניר אורבך: לא, לא שאילתה.

אורית סטרוק: תן את זה לנפתלי.

אורית סטרוק: תן לנפתלי, אולי הוא יסכים לענות לי.

ניר אורבך: אני לא מעביר מסמכים מהכנסת לממשלה, נו, מה לעשות, זה עדיין לא.

ניר אורבך: הוא אמר, ואני רוצה לאמץ את ההמלצה שלו.

ניר אורבך: זאת אומרת, זה מה שאני מציע, שלקראת שבוע הבא תוגש הצעה עם מספר משתתפים רחב יותר.

ניר אורבך: אני אומר אנחנו כוועדת כנסת, אם הנשיאות לא תקבל גם את הבקשה הזאת אנחנו נהיה בעמדה אחרת לגבי הדבר הזה.

ניר אורבך: אז, חברת הכנסת סטרוק, בואי - - -

אורית סטרוק: תקשיב, אני אגיד לך, רגע - - -

ניר אורבך: בואי, פעם אחת תקבלי.

אורית סטרוק: אני מקבלת, ניר.

שלמה קרעי: אני מקבל.

אורית סטרוק: אני מקבלת את העצה שלך.

ניר אורבך: אני רק רוצה להגיד לך משהו גם לא לפרוטוקול אחרי זה, בסדר?

ניר אורבך: אתמול הייתי בעשהאל.

ניר אורבך: לא בעשהאל, סליחה.

אורית סטרוק: באביגיל הייתי.

ניר אורבך: הייתי באביגיל.

ניר אורבך: למה אני אומר בעשהאל?

ניר אורבך: כי הייתי בסוסיא, והגיעו אליי חבר'ה מעשהאל בשביל לדבר איתי.

ניר אורבך: הייתה להם בקשה שהופנתה אליי, ואני חושב שהם התכוונו לשנינו.

ניר אורבך: אני אחרי זה בצד אגיד לך מהי, בסדר?

אורית סטרוק: מאה אחוז.

ניר אורבך: באמת.

אורית סטרוק: אבל אני עכשיו רוצה להגיד לך דבר כזה, שים לב, אני רוצה שנדייק את ההצעה שמונחת פה על השולחן.

ניר אורבך: אני מעדיף שלא.

אורית סטרוק: רגע, לא, לא.

ניר אורבך: אבל, חברת הכנסת סטרוק, תאמיני לי שאני רוצה לעזור לך.

אורית סטרוק: אני רוצה להוסיף את התוספת שלי.

ניר אורבך: אני רוצה לעזור לך.

שלמה קרעי: אורית, תרשי לי לומר מילה.

שלמה קרעי: אני רוצה לומר מילה.

שלמה קרעי: מה שניר אמר, מספיקה לי ההוגנות שלו כיושב-ראש ועדת הכנסת כדי לקבל את ההצעה גם בלי לדייק אותה.

ניר אורבך: תודה.

ניר אורבך: לטובת העניין.

ניר אורבך: תודה.

אורית סטרוק: שלמה אמר, זאת הצעה של שלמה, אני זורמת עם שלמה.

אורית סטרוק: אם זה לא יקרה יש לי עוד אופציה כידוע לך, והיא תמומש.

ניר אורבך: בסדר, אני סומך עלייך שיש לך מספיק אופציות.

ניר אורבך: אני סומך עלייך, באמת.

שלמה קרעי: אז אין צורך להצביע.

ניר אורבך: בסדר גמור.

ניר אורבך: אז תודה רבה על הדיון הזה.

שלמה קרעי: תודה, ניר.

נועה בירן-דדון: אם כך, אתה מושך את הערעור?

שלמה קרעי: כן.

ניר אורבך: תודה.

ניר אורבך: להתראות.

ניר אורבך: יום טוב.

ניר אורבך: הישיבה נעולה.