ועדת ביטחון הפנים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 72, 2022-02-28 10:00

מירב בן ארי: בוקר טוב לכולם, אני מתנצלת על האיחור, סגרו את כביש 1.

מירב בן ארי: אני מניחה שזה גם הגורם לאיחור של הרבה חברי כנסת.

מירב בן ארי: אנחנו רוצים לפתוח את הישיבה המיוחדת של הוועדה לביטחון פנים.

מירב בן ארי: הנושא הוא דיון פרידה מנציב הכבאות היוצא דדי שמחי.

מירב בן ארי: כינסנו את הוועדה במיוחד כדי שתוכל באמת להעלות את הדברים שלך, שדיברנו אתמול, אני והעוזר שלך.

מירב בן ארי: אז אמרתי לו שזה לא מספיק שתדבר, שתציג מצגת, כי כל מה שקורה כאן, הכל מתועד, גם כפרוטוקול וגם כדיון מצולם.

מירב בן ארי: לכן חשוב לי שגם מי שצופה, וגם מי שירצה לראות, שתמיד בדברי הכנסת יהיה כתוב את הדברים שעשית למען מערך הכבאות וההצלה.

מירב בן ארי: ולכן היה לי מאוד חשוב שתגיע, אני יודעת שאתה גם אוהב מצגות אז זה מסתדר, ובאמת תציג בפני הוועדה את הדברים.

מירב בן ארי: יש לי כמה דברים לומר לך, אני אגיד אותם בסוף, ואני גם אגיד אותם ביום רביעי.

מירב בן ארי: אני באמת חושבת שעשית מהפיכה אמיתית בעולם הכבאות.

מירב בן ארי: אני חושבת שהפכת את הפרדיגמה, שינית אותה, לקחת גוף פוסט-טראומטי, מוכה מאסון הכרמל, ובאמת הפכת אותו לשונה לחלוטין.

מירב בן ארי: אמנם אנחנו רק חצי שנה ביחד כאן בוועדה, אבל באמת נכנסת גם ללב של כולנו, אבל גם באמת בעשייה אמיתית, מוכחת.

מירב בן ארי: אני חושבת שאתה דמות של מנהיג, עם הרבה אומץ לב, בעיקר כשמגיעים למגזר הציבורי צריך אותו, הרבה יותר קל במקומות אחרים.

מירב בן ארי: מי כמוך יודע, היית כל כך הרבה שנים בצבא, בגולני, ובסוף בפיקוד העורף.

מירב בן ארי: בצבא יותר קל, כי יש מערכת וכולם מתיישרים.

מירב בן ארי: המגזר הציבורי, כמו שנוכחת לדעת בתפקיד שלך, הוא שונה מהמערכת הצבאית ההיררכית שאתה מכיר, ולכן זו משימה הרבה יותר מורכבת.

מירב בן ארי: אני גם אגיד בסוף כמה דברים.

מירב בן ארי: אני רוצה שתתחיל, כדי שבאמת תציג את סיכום התפקיד.

דדי שמחי: תודה רבה גבירתי יושבת הראש.

דדי שמחי: אני מאוד שמח ונרגש להיות כאן.

דדי שמחי: קודם כל ברשותך אני רוצה להציג פה, הגיעו איתי מספר מפקדים.

דדי שמחי: ניסים טויטו, מפקד מחוז ירושלים, סגן מפקד המחוז איל כהן, יש פה את מפקד תחנת האומה, שי נחמיה, יש פה את אליקו המזב"ט, אדי וליאור כמובן, ויש פה גם את סי, בקצה, שהיא ראש הלשכה המיתולוגית שלנו.

דדי שמחי: אני רוצה להקריא לכם חלק ממסמך סיכום התפקיד.

דדי שמחי: בסוף הסקירה שלי אני גם אציג לך את המסמך הרשמי שגם העברתי לשר לביטחון פנים.

דדי שמחי: קודם כל ייעוד מערך הכבאות, זה בעצם הפעלת מערך שירותי כבאות והצלה לשם הצלת חיים וצמצום הנזק.

דדי שמחי: גם בשגרה וגם בחרום.

דדי שמחי: גם בשריפות, גם בחומרים מסוכנים.

דדי שמחי: החזון שהתוויתי לפני חמש שנים, זה ארגון לאומי, מקצועי איכותי ומתקדם.

דדי שמחי: שגם פועל למניעת סכנות אש, סכנות חומרים מסוכנים, מקדם סביבה בטוחה ומוביל את הכנת האוכלוסיה, על מנת לצמצם פגיעה בנפש וברכוש בישראל.

דדי שמחי: אני יכול לומר לך גבירתי היושבת ראש שאני חושב שהחזון הזה מומש בחלקו הגדול.

דדי שמחי: קצת איך עשינו את זה, מחלום למציאות.

דדי שמחי: אז קודם כל העצמנו את המפקדים כמובילי שינוי איכותי במערך.

דדי שמחי: לשמחתי הכנסנו קורסים איכותיים למפקדים.

דדי שמחי: פעם ראשונה חלק גדול מאוד מהמפקדים שלי יצאו לקורסים, גם במשטרת ישראל, גם בצה"ל וגם בשירות בתי הסוהר.

דדי שמחי: יצא לי להחליף, מתוך עשרים וארבעה מפקדי תחנות בקדנציה שלי, אני מיניתי מתוך העשרים וארבעה עשרים ואחד.

מירב בן ארי: הקורסים האלה עם הצבא זה חדש?

דדי שמחי: זה חדש.

דדי שמחי: המפקדים שלי שהולכים לפו"מ, לקורס פיקוד ומטה של ארבעה חודשים בצה"ל.

דדי שמחי: גם במשטרת ישראל יש שיתוף פעולה מצוין.

דדי שמחי: ואני חושב שהיום נקודת החוזקה הגדולה של הכבאות זה מפקדים צעירים, איכותיים, שימשיכו להצעיד את הכבאות קדימה.

דדי שמחי: אנחנו חיזקנו את מאמץ הדרכת האוכלוסיה לבטיחות באש.

דדי שמחי: אני חושב שזה חשוב מאוד לייצר תרבות בטיחות באש במדינת ישראל.

דדי שמחי: אנחנו רואים את השינוי.

דדי שמחי: אפילו הייתי פה בישיבה הקודמת, והסברתי שגם בגשמים האחרונים ובסופות האחרונות ראינו שסך הכל עברנו את זה בצורה טובה, כי גם הרשויות המקומיות וגם האזרחים מתנהגים כמו שצריך.

דדי שמחי: ראינו את צמצום המדורות בל"ג בעומר, אזרחי ישראל מפגינים יותר אחריות, ואני שמח על זה, וכך צריך להמשיך.

דדי שמחי: כי אתגר השריפות רק יילך ויתעצם בשנים הקרובות.

דדי שמחי: כל מה שקשור לרגולציה, לבטיחות באש, אנחנו הפכנו למוקד חדשנות, ביחד עם האוצר ועם המשרד לביטחון פנים הובלנו מהפיכה בתחום הרגולציה כדי לאפשר לעסקים ולתעשייה להתקדם.

דדי שמחי: אנחנו מצאנו לדעתי את האיזון הנכון בין ניהול סיכונים לבין לאפשר למדינת ישראל לשגשג ולפרוח.

דדי שמחי: אני חושב שצריך להמשיך בכיוון הזה, וכך יהיה.

דדי שמחי: פעלנו רבות בחמש שנים האחרונות להתאמת המענה המבצעי להתפתחות הדמוגרפית.

דדי שמחי: לשמחתי הרבה, כאזרח המדינה, מדינת ישראל משגשגת ומתפתחת ומתפרשת, וקמים יישובים חדשים, ואנחנו בהתאם בונים תחנות חדשות.

דדי שמחי: אני יכול לומר לך שבשנים האחרונות הדגש היה גם על החברה הערבית, לבנות שם תחנות חדשות.

דדי שמחי: אנחנו כרגע בונים תחנה בערבה, הולכים לבנות תחנה ברהט.

דדי שמחי: ואני חושב שכבאות והצלה בישראל מחוייבת לתת שירותי כיבוי והצלחה לכל אזרחי ישראל, באשר הם.

דדי שמחי: עיקר הכוח שלנו זה לוחמי האש.

דדי שמחי: אנחנו מטפחים את לוחמי האש, דואגים לרווחתם ולבריאותם, החלפנו להם החל מאמצעי מיגון ליותר טובים, דרך תנאי שירות, דרך הכשרה מאוד מתקדמת.

דדי שמחי: ב-2017 כשהתחלתי את תפקידי הייתי בביקור בבית הספר לכבאות עברו כאלפיים מתאמנים ומוכשרים.

דדי שמחי: אני יכול לומר לך בשמחה רבה שבסוף 2021 סיכמנו את השנה, ובמכללה הלאומית לכבאות והצלה עברו אחד עשר אלף מתאמנים, גם מתוך הכבאות וגם מתוך גופים אחרים.

דדי שמחי: יש שלושת אלפים חמש מאות עובדים, מתוכם כמעט אלפיים שלוש מאות לוחמי אש.

דדי שמחי: יש לנו עוד כמעט שלושת אלפים מתנדבים, שפרוסים בכל רחבי הארץ.

דדי שמחי: גם בדיונים שבהם הצגתי את הכבאות לקבינט ולממשלה אני הבהרתי שחסרים לנו עוד אלף מאה כבאים, אלף מאה לוחמי אש, שצריך לגייס בארבע שנים הקרובות.

דדי שמחי: אנחנו באמת פעלנו לשיפור מערך המתנדבים.

דדי שמחי: אני יכול לומר לך, אפרופו מה שציינתי לפני כן, בחברה הערבית הקמנו יותר משתים עשרה יחידות מתנדבים, כולל מתנדבות.

דדי שמחי: הכנסנו שירות אזרחי כמכפיל כוח.

דדי שמחי: חבר'ה מדהימים.

מירב בן ארי: וגם בתכנית עכשיו יש הקמה של עוד שתים עשרה תחנות, לא?

דדי שמחי: בתכנית החומש אנחנו הולכים להקים עוד שש תחנות.

דדי שמחי: חוץ מזה אנחנו הולכים להקים עוד שלוש תחנות מהתקציב שלנו, לאו דווקא מהתקציב הייעודי אלא מהתקציב של הכבאות.

דדי שמחי: ואני חושב שאנחנו באמת מתפתחים, גם בחברה הערבית.

דדי שמחי: אוסאמה היה שותף איתי להרבה מהלכים, ואני חושב שזה המקום לציין את ראשי הרשויות בחברה הערבית שעושים עבודה מדהימה.

דדי שמחי: והצלחנו להוריד את כמות ההרוגים בחברה הערבית ביותר משבעים אחוזים.

דדי שמחי: אנחנו מאמינים שאנחנו חייבים לשפר את השירות לאזרח ולסביבה העסקית והציבורית, וכך הקמנו מוקד שירות אזרחי.

דדי שמחי: אנחנו שקופים באינטרנט ובניו-מדיה, וגם זה מתקדם יפה מאוד.

דדי שמחי: ובסוף, אני חושב שהיום כבאות והצלה לישראל יש לה יכולות תכנון אסטרטגי, מחקר ופיתוח, כדי באמת לתת מענה ברמה הלאומית למדינת ישראל.

דדי שמחי: עיקרי העשייה, אז בנושא כוח אדם, לשמחתי אני יכול לומר כאן בכנסת, זה גם בשידור, כבאות והצלחה לישראל הצליחה להוביל מהלך שלקח לנו שנה וחצי, לשכר עידוד לעובדי היום.

דדי שמחי: ההסכם הזה שכבר אושר על ידי האוצר צריך להחתם על ידי האוצר וההסתדרות, ואז עובדי היום המסורים שלנו יקבלו עוד כמה מאות שקלים ברמה החודשית.

דדי שמחי: ההסכם לא נחתם, למיטב הבנתי כי מחכים שאני אסיים את תפקידי ולחתום אחריי, כדי שזה לא יהיה מה שנקרא, שזה לא יירשם לזכותי.

דדי שמחי: עשינו השוואה בתקציבי הרווחה, היום כל תקציבי הרווחה של לוחמי האש כולם מקבלים את אותה רווחה.

דדי שמחי: אם בעבר לוחם בעפולה קיבל אלף שלוש מאות ולוחם בתל אביב ארבעת אלפים חמש מאות, אז עכשיו עשינו תקציב רווחה שווה לכולם.

דדי שמחי: אני עדיין חושב שצריך להיות שכר אחיד לכולם.

מירב בן ארי: זה אין היום,

דדי שמחי: אין היום לותיקים.

דדי שמחי: מי שהתגייס מ-2012 מקבל אותו שכר, וגם הצלחנו להצעיר את ממוצע הגילאים בכבאות והצלה לישראל, ואפילו בקורס הקצינים האחרון הצלחנו להצעיר את הגיל הממוצע בשש שנים.

דדי שמחי: זה חשוב מאוד.

דדי שמחי: הקמנו אגף לוגיסטיקה, שנותן מענה לכל הציוד הלוגיסטי בכבאות.

דדי שמחי: הנושא מאוד מאוד השתפר.

דדי שמחי: הקמנו מינהלת רכש מרכזי, חסכנו עשרות מיליוני שקלים, וגם שיפרנו את המיגון ללוחמי אש.

דדי שמחי: אפילו חבר הכנסת בן גביר עזר לי בנושא המיגון, כולל מיגון הפנים.

דדי שמחי: שדרגנו את מרכזי השליטה, היום המענה שלנו במרכזי השליטה, כשהאזרח מתקשר הוא הרבה יותר טוב, הרבה יותר מתקדם.

דדי שמחי: אני אומר לך גבירתי יושבת הראש, בתור ועדה לביטחון הפנים, היום כבאות והצלחה לישראל משתמשת באותה מערכת שליטה ובקרה כמו של מד"א.

דדי שמחי: אני חושב שיש מערכת מצויינת.

דדי שמחי: עשינו את המהפיכה ברגולציה, ובסוף גם שינינו את מבנה וארגון הסד"כ, אם בהקמת תחנות, הקמת אגפים, אני חושב שהיום הכבאות באמת מוכנה מאוד לאתגר הבא.

דדי שמחי: אני רוצה לגעת בעוד כמה דברים חשובים, שאני חושב שגם הוועדה צריכה להכיר ולהמשיך את העבודה.

דדי שמחי: אחד זה בטיחות ובריאות הלוחמים.

דדי שמחי: אני מאמין שבכבאות והצלה לישראל חייבים להמשיך לעסוק בבטיחות ובריאות לוחמי האש.

דדי שמחי: לוחמי האש יש להם את המקצוע הכי מסוכן במדינת ישראל היום.

דדי שמחי: צריך להקפיד על בדיקות בריאותיות, כשירות ומדדים כדי לשמור על בריאותם.

דדי שמחי: אני אומר כאן בוועדה, לצערי ממרץ 2018 עד אוקטובר 2021 ששים ותשעה לוחמי אש חוו אירוע לבבי או אירוע מוחי.

דדי שמחי: חייבים לעשות בדיקות.

דדי שמחי: כמובן מי שלא עובר את הבדיקות צריך לטפל בו וכו', אבל אסור לסכן את חייהם.

דדי שמחי: וגם בוועדה פה לצערי לפני כשישה חודשים מת לנו לוחם אש במהלך פעילות מבצעית.

דדי שמחי: בחור בן שלושים ושש, מבית ג'אן.

דדי שמחי: אני חושב שאולי הצוואה שלו, כדי שמותו לא יהיה לשווא, זה שבאמת צריך לקדם בחינות כושר גופני וכושר מקצועי ובדיקות בריאותיות כדי לצמצם אירועים כאלה.

מירב בן ארי: אבל היום כשאתה מכשיר עובדים חדשים אתה עושה להם בדיקות כושר גופני,

דדי שמחי: כשהם באים, כן, אבל אני מזכיר לכולם, להבדיל מלוחמי צה"ל, שהם באים לשלוש שנים, אצלי החבר'ה פה עשרים ועשרים וחמש שנים.

דדי שמחי: צריך לבדוק אותם באופן סדיר לאורך השנים.

אוסאמה סעדי: אבל יש לכם מבחנים תקופתיים?

דדי שמחי: אין מבחנים בריאותיים.

דדי שמחי: אין בדיקות בריאותיות.

דדי שמחי: אני בשבוע שעבר, על תקן דוגמא אישית, עשיתי בדיקות בריאותיות, אני אישית.

אוסאמה סעדי: הארגון לא מחייב?

דדי שמחי: לא.

דדי שמחי: זה בעבודה.

דדי שמחי: אני הצגתי כזאת הצעה למשרד לביטחון פנים.

דדי שמחי: במשטרה יש.

אוסאמה סעדי: לדעתי גם בשב"ס יש.

דדי שמחי: צריך לטפל בזה.

דדי שמחי: אני אומר פה, בדיון הזה, אני ארבעה ימים לפני סוף תפקיד, יהיה פה עוד אסון עד שמישהו יתעורר ויעצור את הדבר הזה.

דדי שמחי: הקמנו מחלקת מחקר ופיתוח בכבאות.

דדי שמחי: המשמעות היא שפעם ראשונה יש מחקר ופיתוח במדינת ישראל בנושא כיבוי והצלה.

דדי שמחי: יש לנו שיתופי פעולה מדהימים עם האיחוד האירופי, עם הטכניון, עם מפא"ת, עם חיל האוויר.

דדי שמחי: אנחנו מכניסים נושא של לוויאנות כבר לכבאות, השתמשנו בזה בשריפה האחרונה, כל מה שקשור לניטור בריאות הלוחמים, אנחנו פורסים מצלמות שפרוסות ביערות כדי לאתר את השריפה כמה שיותר מהר, עם אלגוריתמיקה.

דדי שמחי: באמת אנחנו אומת הסטרט-אפ, וצריך לרתום את זה לטובת כבאות והצלה.

דדי שמחי: הקמנו ענף הסברה, והעצמנו אותו.

דדי שמחי: המיקוד היה חלק מהזמן בחברה הערבית.

דדי שמחי: הקמנו את הפורום הלאומי למניעת שריפות.

דדי שמחי: בפורום הזה שותפים כבאות והצלה לישראל, קרן קיימת לישראל ורשות הטבע והגנים והשלטון המקומי.

דדי שמחי: אנחנו עושים איגום משאבים, בעיקר בנושא הסברה.

דדי שמחי: סך הכל פורום מאוד חשוב.

דדי שמחי: וכולנו מבינים, כמו שאמרו חז"ל, סוף מעשה במחשבה תחילה.

דדי שמחי: אם נפעל נכון, ונייצר תרבות של בטיחות באש, נציל ככה הרבה חיי אדם, וכמובן טבע ורכוש.

דדי שמחי: וסך הכל אני שוב פעם רוצה לציין את כל ראשי הרשויות שמבינים את גודל המשימה ונרתמים.

דדי שמחי: דיברנו על המכללה הלאומית לכבאות והצלה, שאני מקווה עם דעיכת גל הקורונה אנחנו נממש את החזון השני, שהיא תהיה המכללה הבינלאומית לכבאות והצלחה.

דדי שמחי: עד עכשיו הוכשרו כמעט אחד עשר אלף בשנה, והמספר הזה יימשך, ונתקדם קדימה.

דדי שמחי: ודיברנו על כל מה שקשור לחברה הערבית – הסברה, הקמת מערך מתנדבים, הקמת תחנות.

דדי שמחי: אני יכול לומר לכם שאנחנו גייסנו בשלוש שנים האחרונות מאה לוחמי אש מהחברה הערבית, בדגש על יישובים בצפון המדינה, ומזרח ירושלים, כולל קורסים ייעודיים לבני הדת המוסלמית, כולל גייסנו כמעט עשרים חבר'ה איכותיים ברמה גבוהה ממזרח ירושלים, וסך הכל זה הכיוון, ואנחנו מרגישים שוני גדול מאוד.

דדי שמחי: כי הלוחמים האלה כשהם לא בעבודה הם שגרירים של בטיחות באש ביישובים עצמם.

דדי שמחי: אני רוצה לסכם כאן ולומר את עיקרי הלקחים וההמלצות שלי מתפקיד נציב.

דדי שמחי: אני רוצה לומר לפני כן כמה דברים כלליים.

דדי שמחי: אני התחלתי לפני חמש שנים להיות נציב הכבאות, אחרי שלושים ושלוש שנה ששירתתי בצבא הגנה לישראל במגוון תפקידים, שהאחרון בהם היה ראש מטה פיקוד העורף.

דדי שמחי: אני לפני חמש שנים הגעתי לכבאות והצלה לישראל ופגשתי אנשים מדהימים, נשים וגברים לוחמי אש מסורים, שקמים כל בוקר להציל אנשים אחרים, שהם בכלל לא מכירים אותם.

דדי שמחי: באותה נשימה אני אומר פגשתי אנשים שלא טיפלו בהם עשרות שנים, ולא איפשרו להם להתקדם ולהתפתח מהרבה סיבות.

דדי שמחי: ופגשתי ארגון ומערך כיבוי שתקוע עשרים ושלושים שנים אחורה.

דדי שמחי: וזה היה עצוב מאוד לראות, כי במדינה כמו שלנו, שהיא מדינה רצה ומתקדמת, שיש ארגון שנמצא במצב הזה.

דדי שמחי: אני ידעתי שאפשר לתקן, כי יש פה אנשים מדהימים.

דדי שמחי: חלקם יושבים פה.

דדי שמחי: שפשוט רצו לפרוץ קדומה.

דדי שמחי: עבדנו קשה, ואני חושב שהיום אני מעביר למחליפי, ופה זו ההזדמנות לברך אותו, טפסר איל כספי, עוד מעט רב טפסר איל כספי, שמקבל ממני את הפיקוד.

דדי שמחי: אני מעביר לו מערך כבאות איכותי, מצויין, מתקדם, שנמצא בחזית הגופים הבטחוניים במדינת ישראל, וגם בעולם כולו.

דדי שמחי: לשמחתי מדינת ישראל הבינה בתקופה האחרונה שגם משבר האקלים וגם שריפות הענק, וזו ההגדרה גם של הקבינט המדיני בטחוני, וגם של המועצה לביטחון לאומי, ששריפות הענק זה חלק מהאיום על הביטחון הלאומי במדינת ישראל.

דדי שמחי: ומכאן שצריך להתייחס לכבאות באותה צורה.

דדי שמחי: והיום אני מעביר, כמו שאמרתי ארגון מסודר, מיומן, מסונכרן, למחליפי.

דדי שמחי: וכך צריך להמשיך.

דדי שמחי: אני חושב שלוועדה הזאת יש תפקיד חשוב מאוד בתור הוועדה לביטחון פנים, שהיא, אני אומר פה את דעתי, עם הזמן אחותה ועדת חוץ וביטחון תתמצא באותה רמה, לסייע ולשמור על הכבאות.

דדי שמחי: יש הרבה כוחות בכבאות שירצו להחזיר אותה אחורה לדעתי, ואסור לתת לה לחזור אחורה.

דדי שמחי: התפקיד הזה היה התפקיד הכי קשה, הכי מאתגר, הכי מרתק והכי מספק בקריירה שלי, גם ברמה האישית, גם ברמה הרגשית וגם ברמה המשפחתית.

דדי שמחי: בחיים לא אובטחתי על ידי משטרת ישראל, ולא בדקו לי את האבטחה בבית, אלא רק בתפקיד הזה.

דדי שמחי: ואני חושב כאן שלכולנו יש אחריות שהדבר הזה לא יחזור אחורה.

דדי שמחי: ומכאן אני רוצה לומר כמה לקחים, ואז כמה משפטי סיום.

דדי שמחי: צריך להמשיך ולמצב את הכבאות כחלק ממרכיבי הביטחון הלאומי של מדינת ישראל.

דדי שמחי: למרות, או גם כשאני רואה פה את מה שקורה עכשיו באירופה, באוקראינה, שהיא מלחמה רבתי, אבל עדיין שימו לב רואים שם כבאים מכבים את השריפות.

דדי שמחי: כלומר הכבאות תמשיך להיות מרכיב מרכזי כאן, אם יהיו טילים, אם יהיו כאן שריפות, תמיד אנחנו נעבוד.

דדי שמחי: וצריך לראות שהכבאות מקבלת את הקשב המנהיגותי, הפיקודי, המשאבי, התקציבי הראוי.

דדי שמחי: אני חושב שכבאות צריכה להפוך לגוף חירום בטחוני, על כל המשתמע מזה.

דדי שמחי: ואז ככה אפשר להימנע מהרבה שביתות ועיצומים וכל מיני דברים בלתי הגיוניים שקורים בכזה מערך.

דדי שמחי: כולל לפני שבוע, שהיה צריך להיות אימון, ויצא איזה מכתב שיש שביתה ולא יהיה אימון.

דדי שמחי: ולשמחתי כל הכבאים הגיעו לאימון.

דדי שמחי: אני חושב שגיל הפרישה ללוחמי אש צריך להיות חמישים וחמש, במבצעי.

דדי שמחי: צריך לטפל בזה.

דדי שמחי: זה לא הגיוני שגיל הפרישה ללוחמי אש הוא ששים, וששים ושבע.

דדי שמחי: צריך להכניס את מבחני הכשירות ללוחמי האש, על מנת לשמור על בטיחותם ובריאותם, וזה צריך להיות מרכיב קריטי.

דדי שמחי: צריך להמשיך ולחזק את מאמץ ההסברה וההדרכה לאוכלוסיה.

דדי שמחי: אני חושב שצריך לממש את החלטת הממשלה לגבי תר"ש להתעצמות לכבאות.

דדי שמחי: ואני מאוד מקווה ומאמין שכספי יטפל בזה.

דדי שמחי: אני חושב שהוועדה הזאת צריכה לקדם גיוס חיילי חובה למערך הכבאות.

דדי שמחי: אם יש שח"ם, שירות חובה משטרה, יכול להיות גם שח"ק, שירות חובה כבאות.

דדי שמחי: זה מאוד מאתגר, הרבה אנשים רוצים להגיע אליי ולטפל בדבר הזה.

דדי שמחי: אני חושב שזה יתרום רבות, במיוחד ליישובי הפריפריה.

דדי שמחי: והדבר האחרון שאני רוצה לגעת בו זה כל מה שקשור למיסוד שיתוף הפעולה עם חיל האוויר.

דדי שמחי: זה מתקדם יפה מאוד, חיל האוויר כבר נרתם לדבר הזה.

דדי שמחי: אני רוצה לסכם באמת את הדבר הזה, ולומר כאן לוועדה.

דדי שמחי: אלף אני חושב, אני מאוד שמח שיש את הוועדה לביטחון הפנים.

דדי שמחי: אני חושב שיש לכם תפקיד ואתגר ענק.

דדי שמחי: אני חושב שכולנו מבינים שהיום רוב הסכנות הן סכנות של ביטחון הפנים.

דדי שמחי: אני רוצה להודות לך, גבירתי יושבת הראש, ולכם חברי הכנסת.

דדי שמחי: אני פה מכיר את כולם, מכל הכיוונים.

דדי שמחי: אני חושב שזה התפקיד של הכנסת, לבקר ולראות שבאמת הגוף החשוב והמדהים, ומבחינתי גם האהוב הזה לא חוזר חזרה.

דדי שמחי: קל מאוד להחזיר אותו, יש הרבה שמשחרים לטרף עכשיו כדי להחזיר אותו אחורה.

דדי שמחי: וכולם צריכים לעמוד בפרץ.

דדי שמחי: אני בטוח שגם הנציב החדש, וגם שורת המפקדים פה, אבל אין ספק שיצטרכו גם לסיוע שלכם.

דדי שמחי: תודה רבה, וניפגש בהמשך.

מירב בן ארי: תודה רבה דדי.

אוסאמה סעדי: לא רק שאני הגעתי ראשון, אלא גם אני אולי הותיק מבין חברי הכנסת שעובד עם הנציב בענייני כבאות והצלה, כבר מתחילת הקדנציה שלו.

אוסאמה סעדי: ליוויתי את הנושא הזה של כבאות והצלחה בחברה הערבית.

אוסאמה סעדי: ו באמת אני יכול להעיד, ובאתי להגיד היום מילה אחת.

אוסאמה סעדי: שוקראן, תודה דדי.

אוסאמה סעדי: וכל הצוות.

אוסאמה סעדי: על כל מה שעשית בחברה הערבית, המהפיכה שעשית בשירותי הצלה וכבאות, שמצילים חיים.

אוסאמה סעדי: אמרת ששיעור ההצלת חיים ירד בשבעים אחוז מהמתים.

אוסאמה סעדי: אם היינו מצילים נפש אחת, דיינו.

אוסאמה סעדי: אז שבעים אחוז זה שיעור מדהים.

אוסאמה סעדי: ובאמת היום יש מודעות לעניין הזה של הצלה וכבאות, למרות שעדיין יש מקרים טראגיים, כמו המקרה שהיה בג'דייד אל מאכר, עם הבעל ואשתו, ובנגב.

אוסאמה סעדי: אבל לפחות יש היום תחנות כבאות.

אוסאמה סעדי: אני ואתה שמנו אבן פינה ביישוב שלי, עראבה, ואנחנו נזמין אותך, אוטוטו פותחים את התחנה לפעילות.

אוסאמה סעדי: ובעוד יישובים קמות עוד כמה תחנות.

אוסאמה סעדי: וגם מתנדבים וגם היום יש מודעות להתנדבות בגופי הצלה, בין אם זה מד"א, וכבאות והצלה.

אוסאמה סעדי: תודה רבה לך, תצליח לאן שתלך.

אוסאמה סעדי: וגם איחולי הצלחה לנציב החדש, איל כספי, שהוא גם בתוך המערכת ואנחנו מכירים אותו, ואנחנו נמשיך לעבוד איתו.

אוסאמה סעדי: תודה רבה.

מירב בן ארי: תודה רבה אוסאמה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת בן גביר בבקשה.

איתמר בן גביר: תודה רבה.

איתמר בן גביר: לא הרבה אירועים כאן בכנסת בשבועיים האחרונים מוציאים אותי מהלשכה החשובה שהקמתי בשמעון הצדיק.

איתמר בן גביר: אבל האירוע הזה כאן הוא אחד האירועים שאמרתי אני צריך לעצור כמה דקות בלשכה ולבוא אליך לכאן.

איתמר בן גביר: כדי להגיד לך באמת תודה.

איתמר בן גביר: אנחנו לא מכירים הרבה שנים, שמעתי את השם שלך תמיד אבל לא הכרתי.

איתמר בן גביר: ונחשפתי למקצוענות שלך, לעשייה שלך.

איתמר בן גביר: לא אשכח את הביקור אצלכם, ולא רק ההיכרות עם הטכנולוגיה ועם האמצעים ועם באמת כוח שיש כדי לטפל ולעזור, אלא בעיקר את המסירות נפש, את המסירות נפש שלך, ושל כל הכבאים האחרים, שאנחנו חייבים להגיד לכם תודה.

איתמר בן גביר: תודה על כל דקה ודקה.

איתמר בן גביר: אז כן היו בינינו גם חילוקי דעות.

איתמר בן גביר: אני חושב שאת עניין המסיכות והזקנים היה אפשר לפתור בצורה אחרת, אבל בסוף בסוף אני משתדל לדעת לזהות מקצוענים, וכזה אתה.

איתמר בן גביר: אני חושב שיותר מחשוב שאתה תמשיך, לא יודע איפה, לא יודע איך, אבל כן יודע שאתה צריך להיות במישור הציבורי, במגזר הציבורי.

איתמר בן גביר: אין לי ספק שאתה יכול לעשות לביתך, ואתה מוכשר מאוד.

איתמר בן גביר: אבל אני חושב שכוח כמוך, עם אהבת ישראל כל כך גדולה שיש לך, ועם מקצוענות, וזה מה שאתה דורש לא רק מאחרים, אלא קודם כל ממך, זה דבר שאנחנו במדינת ישראל צריכים שיהיה לנו אותו.

איתמר בן גביר: ולכן אני באמת מודה לך, הצלחה גדולה למי שבא אחריך, אני בטוח שהוא ייכנס לנעליים האלה בדחילו ורחימו, אתה משאיר שם נעליים גדולות.

איתמר בן גביר: אתה הכנסת נורמות אחרות, אתה שינית, אני לא אשכח את הסרטון הזה שהראית לנו איך הטקס של הכבאים נראה כמה שנים לפני, ואיך הוא נראה היום, ואיך אתה מצפה שהוא יהיה כשהעברת את הטקס מארצות הברית.

איתמר בן גביר: אני בהחלט חושב כך, שאנחנו צריכים להיות מקצוענים בכל תחום, ודאי בתחום הזה של כבאות והצלחה.

איתמר בן גביר: ושוב תודה רבה רבה לך.

דדי שמחי: תודה.

מופיד מרעי: תודה גבירתי היושבת ראש.

מופיד מרעי: קודם כל ברכות לך, דדי.

מופיד מרעי: אנחנו מכירים מכמה צמתים בחיים, גם במערכת הצבאית, גם ברשויות המקומיות, וגם כאן כחבר כנסת.

מופיד מרעי: באמת מגיעות לך כל הברכות על העשייה שלך, לאורך כל השנים בארגון עצמו.

מופיד מרעי: ואני מאחל לאיל כספי כמובן בהצלחה בהזדמנות הזו.

מופיד מרעי: הארגון הזה בסופו של דבר משרת את העם.

מופיד מרעי: משרת את המדינה.

מופיד מרעי: ונופלים לו לוחמים.

מופיד מרעי: לא סתם קראו להם לוחמי האש.

מופיד מרעי: כי נפלו בכרמל, ובבית ג'אן, ולך אני אומר, גבירתי היושבת ראש, לקחתי על עצמי, אחרי האסון בבית ג'אן, לבדוק איך אנחנו מקדמים הכרה בחללי לוחמי האש כחללי מערכות ישראל.

מופיד מרעי: אני בודק את זה, אני בוחן את זה מול משרד הביטחון, והתחייבתי גם בפני דדי, וכל מי שפנה אליי לקדם את הנושא הזה.

מופיד מרעי: שווה ונכון אולי לעשות אפילו דיון ייעודי מיוחד לנושא הזה, אם תרשמי לפניך את הנושא הזה, נשמח לקדם אותו.

מופיד מרעי: יש בעייתיות, יש מורכבות.

מופיד מרעי: אבל כמו שאתה אמרת, כן הארגון צריך להיות בנוי בצורה כזאת שהוא יהיה סמי-ארגון צבאי, סמי ארגון משטרתי, על כל מרכיביו.

מופיד מרעי: תנאי קבלה, מבחני כניסה, בוחן בראור, בוחן כושר, בוחן בריאות וכן הלאה.

מופיד מרעי: ולארגון יש קושי.

מופיד מרעי: יש קושי בלטפל בשריפות, זה לא רק אגב שריפות כמו שריפות של יערות.

מופיד מרעי: גם שריפות של בתים אנחנו רואים.

מופיד מרעי: שריפות של בתים שהשריפה נבעה אפילו מקצר חשמל.

מופיד מרעי: כתוצאה מחיבור חשמל לא תקין, ולא תקני.

מופיד מרעי: כי הבית בעצמו לא חוקי.

מופיד מרעי: ואז אנחנו רואים את לוחמי האש באים ונמצאים שם.

מופיד מרעי: אני כן רוצה לחזק את שיתוף הפעולה עם ראשי הרשויות.

מופיד מרעי: כי בסופו של דבר, ואני מדבר כרגע מהכובע של ראש רשות ויושב ראש ראשי הרשויות הדרוזיות והצ'רקסיות, שהיינו צריכים לבנות מנגנון איך אנחנו מקדמים, בעיקר בגליל, את הסיוע ההדדי בין מערכת כיבוי האש, האנשים של דדי, לבין הרשות המקומית.

מופיד מרעי: ואפילו הציעו לתת לנו כבאיות, ואפילו לבנות מערכת הידראונטים קידמית ביישובים שעוטפי הר-מירון, כתוצאה מהסיכוי שיהיו שם שריפות יותר גבוה.

מופיד מרעי: שנוכל באמת לתת מענה גם מקומי עד שמערכת הכיבוי מגיעה.

מופיד מרעי: ואפילו חשבנו לבנות תחנה, ואנחנו עדיין מתכוונים לבנות תחנה בקרבת מקום, בהר מירון, כדי למנוע שם שריפות.

מופיד מרעי: לאור כל זה, באמת אני מודה לך.

מופיד מרעי: אני יודע, ואתה אמרת את זה כאן, שכן מהחברה הדרוזית, המוסלמית, הצ'רקסיים, אתם מערכת שפתוחה, וזה נכון, כי מערכת שרוצה בסופו של דבר להצליח במשימה שלה הולכת לאן, לבני המקום.

מופיד מרעי: ברגע שאתה מגייס את בני המקום, בגליל, בירושלים, באיו"ש, בדרום, אתה מוצא שם אנשים בסופו של דבר שיודעים לתת את התפוקה, וטוב שאתה עושה את זה, תמשיך לעשות את זה, הארגון רק ירוויח מהנושא הזה.

מופיד מרעי: מילת סיכום, בנימה אישית, ידידי, שאפו גדול על מה שעשית.

מופיד מרעי: כל הכבוד לך.

מופיד מרעי: אני מקווה ומאמין שהארגון שלך ימשיך בדרך שהתווית.

מירב בן ארי: תודה רבה חבר הכנסת מופיד מרעי.

מירב בן ארי: חברת הכנסת נירה שפק, בבקשה.

נירה שפק: תודה רבה.

נירה שפק: באמת קודם כל הגעתי כדי להגיד תודה.

נירה שפק: על שירות ציבורי.

נירה שפק: כמות הפעמים שנפרדתי מדדי, בכל מיני מקומות, אז באמת תודה.

נירה שפק: המונח, חלק אומרים כבאים, אני יודעת כמה רגיש הנושא, כל אחד לוחם את הלחימה שלו, ובנושא של כיבוי, השעות שרצנו בין שריפות לבין רחפנים מלמעלה שלדעת לשלוח לאיזה מקור, לשלוח קודם את העפיפונים, האם זה סתם עפיפון, או שזה עפיפון עם חומרי נפץ, או אפילו גחלים שהולכים להצית לנו שדות.

נירה שפק: עברנו מאז הרבה זמן, גם הרבה לקחים.

נירה שפק: ואני רוצה להגיד תודה על מה שהצעדת את הארגון שלך, ולאן שהוא הגיע.

נירה שפק: אני פה בעוד כובע, אני בכובע של יושבת ראש ועדת המשנה למוכנות העורף.

נירה שפק: גם על כך דיברנו לא מעט בעבר, ובטח מהעבר שלך בפיקוד העורף ומההיכרות שלך כמפקד מחוז בדרום, שבעצם התחיל להיות בקווי עימות את השילוב של הצלה וחירום.

נירה שפק: ואני רוצה להעלות את הנושאים האלה, אני אשמח לשמוע ממך, ואני גם אזמין אותך לוועדה, אבל אני אשמח לשמוע על כל נושא כיתות הכוננות.

נירה שפק: רבש"צים, סיוע אזרחי בתחומים שלך.

נירה שפק: אנחנו רואים, מרבש"צ שהולך לטפל באיזו שריפה ונפגע, לשמוע את עמדתך, היום, כאחד שנמצא בתוך הארגון, ראש ארגון בכיר בתוך המשרד לביטחון פנים, חשוב לי לשמוע את עמדתך על הכשרת הכוחות לכיבוי, לסיוע אזרחי.

נירה שפק: והסטטוס שלהם חשוב לי מאוד.

נירה שפק: זה נושא שאני ממש אשמח לשמוע ממך.

נירה שפק: ואני יודעת גם במקצועיות, שנושא של הפקת לקחים הוא לא פחות חשוב.

נירה שפק: הצגת כאן מצגת שמראה מה נעשה.

נירה שפק: אני קראתי את דו"ח מבקר המדינה ב-2019 על הכבאות, וראיתי גם מה התקדם מאז.

נירה שפק: יש שם כמה דברים שהם לא אצלך, ויש כמה דברים שהם בארגון עצמו.

נירה שפק: נושא הדלקות, מופיד כבר התייחס לזה, אני אשמח לשמוע מה אתה משאיר שתפקידנו לטפל בו.

נירה שפק: פריסת התחנות, פריסת הסניפים, הזמן שדובר על אחת עשרה דקות, שכל דקה מצילת חיים.

נירה שפק: מה בהעברת המקל מבחינתך בקטע הזה.

נירה שפק: תקנים, מאיפה נובע הפער בתקנים האלה, מה אתה משאיר לנו בנושא הזה.

נירה שפק: כשמדובר על שלושים אחוז פחות בלוחמים, אותי זה מטריד.

נירה שפק: אירועי חומ"ס, אתה מכיר את הנושא מצויין מכל כיוון.

נירה שפק: המורכבות של חומ"ס, מה אתה משאיר לנו פה.

נירה שפק: כל נושא של הגברת האנרגיה ומערכות ייצור אנרגיה, יש התייחסות לזה, שזו היתה נקודת חולשה.

נירה שפק: מה קורה כאן.

נירה שפק: אותי גם מעניין כי זה משפיע לי על העורף.

נירה שפק: כל דבר כזה שפוגע מבחינתי זה עוד משהו שצריך להתמודד איתו במוכנות העורף.

נירה שפק: דבר אחרון, לאור כל המתווים, של כל הבנייה היום, בטח בתחבורה הציבורית, של תת קרקעי, של מנהרות, מה הכשירות של לוחמי האש בנושאים האלה.

נירה שפק: אז אני יודעת שנתתי לך כרגע שיעורי בית בסוף, אני חושבת שזה לא פחות חשוב.

נירה שפק: אני יודעת שאתה יודע לענות על זה, בגלל זה אני שואלת את זה.

נירה שפק: תודה.

נירה שפק: ושוב, אני אסיים בתודה, וניפגש עוד, אני בטוחה, איפה שהוא, כי אני חושבת שמגיל עשרים, ואני כבר סבתא, אנחנו נפגשים בלא מעט מקומות.

נירה שפק: תודה דדי, על כל הפעמים אחורה.

דדי שמחי: מכיוון שאני מכיר את נירה מספיק שנים, והיא באמת נתנה פה, אני מזכיר שאני מסיים עוד ארבעה ימים,

נירה שפק: אני לא רוצה תכנית עבודה, אני רוצה לשמוע, בסך הכל תיתן באופן כללי אולי, מה בתהליך.

נירה שפק: זה חשוב.

דדי שמחי: הדבר הכי חשוב, שבאמת מדינת ישראל לשמחתי מבינה שנושא ביטחון הפנים הוא מרכיב קריטי בביטחון הלאומי.

דדי שמחי: וראיה לכך זה באמת שלפחות מבחינתי בחמש שנים האחרונות פעם ראשונה שהגעתי לקבינט המדיני בטחוני והצגתי את תחזית הכבאות ל-2022.

דדי שמחי: את שואלת אותי, זה הדבר הכי חשוב, ואת זה את צריכה, אם יורשה לי לתת לך המלצה, למנף.

דדי שמחי: אנחנו עוסקים בכל הדברים שהזכרת, גם בנושא התת קרקע, גם בנושא אנרגיה חלופית.

דדי שמחי: אנחנו בקשר גם עם העולם, איך מתמודדים בכיבוי כל מיני אלמנטים של אגירת אנרגיה חדשים.

דדי שמחי: הפער בלוחמים הוא פער ידוע, הוא פער שמוכר כבר יותר מחמש שנים.

מירב בן ארי: מה מעכב את זה?

מירב בן ארי: מה אנחנו ככנסת, כממשלה, לדעתך יכולים לעשות כדי לשפר את המצב?

דדי שמחי: מן הסתם הפער הוא תקציב.

דדי שמחי: צריך לטפל גם בשכר הלוחמים וגם בתקציב לגייס לוחמים.

דדי שמחי: אני צריך להתעצם.

דדי שמחי: אם היום יש אלפיים חמש מאות לוחמים, כשצריכים להיות שלושת אלפים שלוש מאות, אני על אלפיים מאתיים, זאת אומרת שצריך עוד אלף מאה.

דדי שמחי: זה תקנים, שזה אמור להיפתר דרך אגב בהחלטת הממשלה לתכנית רב שנתית.

דדי שמחי: כלומר זה כבר על המסילה, וזה רץ.

דדי שמחי: רק צריך לממש את זה.

דדי שמחי: ואולי באמת הוועדה פה תעשה בקרה על הביצוע של התכנית.

מירב בן ארי: גם בכל החמש שנים שלך, תקן אותי אם אני טועה, הצגת בקבינט המדיני בטחוני לפני שבועיים את הכבאות.

מירב בן ארי: זה קרה בכלל בקדנציה שלך חוץ מלפני שבועיים?

דדי שמחי: לא.

דדי שמחי: היא הנותנת.

דדי שמחי: אני חושב שהיום, לא היית פה בתחילת דבריי, אני חושב שהוועדה הזאת היא ועדה אחת היותר חשובות במדינת ישראל.

דדי שמחי: אני חושב שהוועדה הזאת, אם אני משווה אותה אם יורשה לי לומר, לאחותה הגדולה, ועדת חוץ וביטחון, היא צריכה לאט לאט להתאזן ברמה של הדבר הזה.

דדי שמחי: וזה קריטי.

דדי שמחי: וצריך לבוא לפה, ואני תמיד שמחתי לבוא פה להציג, ובאמת שהפרלמנט ימלא את ייעודו, ויעשו לנו בקרה, ויבקשו מאתנו תשובות על כל הדברים האלה.

דדי שמחי: ואנחנו ניתן.

דדי שמחי: וגם תסייעו לנו במשאבים, במה שצריך.

מירב בן ארי: דדי, סיוע אזרחי רק, אתה יכול להגיד מילה, על הכשירות של הגופים האזרחיים לנושאים שלכם?

דדי שמחי: אנחנו מקבלים כמה שיותר יחידות התנדבות בכל המרחב.

דדי שמחי: אנחנו גם מאמינים בחניות כפולות, כלומר אותו צוות צח"י שנמצא ביישוב כשאין טילים אז שיכבה שריפות.

דדי שמחי: וזה קורה בכל המקומות, כולל ביישובים.

דדי שמחי: נגיד במטה יהודה, לאו דווקא בעוטף עזה, אני חושב שכל השיח של העורף הלאומי, והשיתופיות, הוא מכפיל כוח, הוא מתקדם יפה מאוד.

דדי שמחי: וצריך להמשיך לבנות את זה.

דדי שמחי: אין טעם להקים יחידה לכל ארגון בנפרד.

דדי שמחי: אפשר להקים יחידות, מה שנקרא רב-ארגוניות ולנצל אותן נכון.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: חברת הכנסת רות וסרמן לנדה, מזל טוב, יש לך יום הולדת היום.

רות וסרמן לנדה: תודה רבה.

רות וסרמן לנדה: באתי לכבד אותך, יושבת הראש, אני מסכימה עם כל מילה שאמרת.

רות וסרמן לנדה: זו אחת הוועדות, אם לא החשובה ביותר.

רות וסרמן לנדה: ולכבד אותך אדוני.

רות וסרמן לנדה: מה שעשית למען המדינה, מה שממשיכיך יעשו, אנחנו עומדים ככה, שמעת את השורה המאוד ארוכה של השאלות של הגברת שפק, אנחנו עומדים איתנים מאחורי המעשים.

רות וסרמן לנדה: תודה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

ניסים טוויטו: שמי ניסים, אני מפקד מחוז ירושלים מזה שלוש שנים.

ניסים טוויטו: אני חושב שאנחנו באמת הפכנו למערך לאומי לגיטימי, כחלק מהמארג הבטחוני.

ניסים טוויטו: אני חושב שמערך מיצב את עצמו בצורה יוצאת מן הכלל, והייתי אומר אפילו מיתג את עצמו בין גופי החירום האזרחיים.

ניסים טוויטו: ואני חושב כיום שמשרד לביטחון פנים יעשה סקר שביעות רצון, אני חושב שיהיה לו גם במה להתגאות.

ניסים טוויטו: כי לצערי בביטחון הפנים בדרך כלל רוב הזמן מסבירים.

ניסים טוויטו: ובהחלט יהיה במה להתגאות.

ניסים טוויטו: אני חושב שהוא התעצב בצורה יוצאת מן הכלל, והייתי אומר שמפגן היכולות והעוצמה בא לידי ביטוי בשריפה האחרונה בירושלים.

ניסים טוויטו: סוגיית המגזר הערבי, אני חושב שבהחלט יישמנו פה מדיניות מאוד ברורה של מענה שיוויוני, בכל רחבי הארץ.

ניסים טוויטו: הנציב דיבר על זה, אני חושב שהפכנו להיות באמת ארגון שיודע לתכנן, להעריך, לחזות, ולא רק להגיב.

ניסים טוויטו: ובסוף בסוף אי אפשר שלא להתייחס לפיקוד הצעיר, הרענן, פיקוד שיוזם, אמיץ.

ניסים טוויטו: ברור לנו, דיברה פה נירה על הלקחים, אני חושב שזה אחד הדברים באמת שמייחדים אותנו בשנים האחרונות, אנחנו יודעים לעשות תהליכי למידה מאוד מקצועיים, לא חוסכים בביקורת, על אופן הביצוע שלנו.

ניסים טוויטו: וזה חלק מהסיבות שהיום אנחנו ממוקמים וממוצבים במקום אחר.

ניסים טוויטו: ברור שיש עוד מה לעשות, גוף בטחוני, ואני בהחלט מסכים עם כל מילה של הנציב, אני חושב שהוועדה הזאת, זו פעם ראשונה שבכלל מתכנסת ועדה כזו בפרלמנט.

ניסים טוויטו: ואני בהחלט סבור שככל שהעורף והזירה האזרחית הופכים להיות מוקד, ומשמעותיים, זה משפיע על ביטחון הפנים.

ניסים טוויטו: אני בהחלט חושב שהיא רק תסייע לנו להמשיך להתקדם ולהתעצם.

ניסים טוויטו: תודה.

מירב בן ארי: אני חייבת להגיד לך אגב שהייתי בביקור באמירויות לפני שלושה שבועות עם הנשיא.

מירב בן ארי: היה לנו איזה מפגש, ואז ישבתי ודיברתי שם עם איזה שלושה חברי פרלמנט.

מירב בן ארי: שבועיים אחרי זה הם גם באו לפה.

מירב בן ארי: ואמרתי להם שאני יו"ר ועדה של ביטחון פנים, והם אמרו לי כן, בטח זה ועדה ששנים כבר אצלכם, עם כל הבלגן שיש לכם במדינה.

מירב בן ארי: אמרתי לו ברור, זה הנושא הכי חשוב במדינה.

מירב בן ארי: אז כן, אני חושבת שזה הנושא הכי חשוב במדינה.

מירב בן ארי: ביחד עם אחותנו הגדולה חוץ וביטחון, כן.

מירב בן ארי: זו המטרה.

מירב בן ארי: אני בטוחה שאנחנו החלוצים, אבל אחרינו זה ימשיך.

מירב בן ארי: כי זה נושא מאוד מאוד חשוב בעיניי.

מירב בן ארי: אני נותנת את רשות הדיבור למר גדי וינר, נציג המשטרה.

מירב בן ארי: בבקשה אדוני.

גדי וינר: תודה רבה.

גדי וינר: שמי גדי וינר, אני מפקד גף כיבוי של המערך האוירי.

גדי וינר: ראשית, לדדי, תודה רבה על התקופה המשמעותית.

גדי וינר: נכנסת למעשה לתפקיד רגע אחרי שהתחום הזה של הכיבוי האווירי עבר ממשרד הביטחון למשרד לביטחון פנים.

גדי וינר: ולמעשה התחילה עבודה משותפת של משטרת ישראל והכבאות, בניהול ובהפעלה המבצעית למעשה של טייסת הכיבוי, שהוקמה בעקבות השריפה ב-2010 בכרמל.

גדי וינר: אנחנו רואים בשנים האחרונות את ההתחזקות הזאת של השריפות, השריפות המשמעותיות, הגדולות, ביערות.

גדי וינר: השריפה שהיתה, האחרונה פה בהרי ירושלים נתנה לנו עוד חיזוק לעניין הזה.

גדי וינר: יש שת"פ פורה, שת"פ שחייבים להמשיך אותו בין שני הארגונים, כדי למעשה לקדם את הכיבוי האווירי, בתור כוח משמעותי, כוח שתומך את העבודה של הכבאים הלוחמים על הקרקע.

גדי וינר: ואנחנו כמובן נמשיך ללכת יד ביד, כל גוף יוביל את תחומי האחריות והסמכות שלו.

גדי וינר: ואני בטוח שהשת"פ הפורה הזה ימשיך גם עם הפיקוד הבא, ועם אנשי הכבאות המעולים שנמצאים פה.

גדי וינר: תודה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: אני נותנת את רשות הדיבור לגיא כספי ממד"א, בבקשה.

גיא כספי: אני רוצה להביא את ברכת המנכ"ל והארגון כולו על שיתוף הפעולה הפורה.

גיא כספי: שימשיך ככה.

גיא כספי: ושיהיה בהצלחה בהמשך הדרך.

גיא כספי: תודה.

דדי שמחי: תודה רבה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לך כמה דברים.

מירב בן ארי: ברור לי שכל השבוע הזה יבואו והמילה מהפיכה תוזכר נראה לי בכל נאום, גם פה הוזכרה, גם ביום רביעי באירוע הפרידה, גם ביום חמישי בטקס החלפה.

מירב בן ארי: ומהפיכה זה נשמע כאילו דבר נורא קל ופשוט, אבל בחיים ההיסטוריים בעולם יש מעט אנשים שעשו מהפיכות אמיתיות ששינו.

מירב בן ארי: אז מצד אחד משתמשים במילה הזאת מאוד בקלות, מצד שני לעשות מהפיכה זה לשנות דברים מהיסוד.

מירב בן ארי: התייחסת לזה מאוד בעדינות ובזהירות, אבל אני חושבת שבאמת הובלת את הארגון למהפכה אמיתית.

מירב בן ארי: מהרגע שנכנסים למטה, מאיך שהוא נראה, מהכלים, מהלוחמים איך שהם נראים, באמת, ההקפדה, הירידה לפרטים, זה משהו שהרבה זמן לא ראיתי.

מירב בן ארי: אף ארגון שבאמת עבר מה שהוא עבר, ואתה ציינת את הקשיים שהיו בדרך, וברור לי שהיית בתקופה מאוד מורכבת בחיים, גם המשפחה, הילדים, ולהיות בסכנה של איום בטחוני שאתה בסך הכל מוביל גוף בטחוני, אז באמת ברור לי שזה היה תקופה מורכבת.

מירב בן ארי: ועם כל זה עשית דברים, ונלחמת, והלכת עם האמת שלך, ואני חושבת שבמגזר הציבורי אתה מה שנקרא איש שירות מדינה אחד הטובים שפגשתי, ואני מאוד מאוד מקווה, לטובת המגזר שלנו, שתישאר איתנו.

מירב בן ארי: אני לא יודעת מה התכניות שלך לשלב הבא, אבל שפשוט תישאר.

מירב בן ארי: כי אין לנו הרבה אנשים שמבינים את החשיבות של המגזר הציבורי, ואת המהפכה שעשית.

מירב בן ארי: ואני רוצה גם להגיד לך משהו באופן אישי, אני חושבת שהפעם הראשונה שממש הכרנו זה כשלקחת אותי שם ברכב, היה את אסון השריפה, וכולם, כל האנשים החשובים ישבו עם המפות, ואמרו לי איך את, כיו"ר הוועדה לא הולכת לשבת עם המפות, אז אמרתי קודם כל לא ראיתי מפות סימון שבילים נראה לי מלפני עשר שנים, שזה קצת נראה לי מוזר עכשיו, אבל מילא.

מירב בן ארי: אבל אני אגיע כשאפשר יהיה לדבר.

מירב בן ארי: ובאמת באתי, ובאמת פגשתי את ניסים טוויטו ואת הצוות שם.

מירב בן ארי: אבל באמת עלינו על האוטו, הייתי אמורה לפגוש את הנציבה, ולנציבה לא הגעתי, כי פשוט הסתובבתי עם דדי שלוש שעות באוטו, והוא הראה לי את כל מוקדי השריפה, הראה לי את כל המקומות.

מירב בן ארי: באותה הזדמנות נתת לי הרבה מתפיסת העולם שלך.

מירב בן ארי: ולתפיסתו של דדי, אין באמת עצים.

מירב בן ארי: כי כשאני הסתכלתי על עצים אמרתי איזה נוף מדהים, אז הוא אמר לי את רואה נוף, אני רואה שריפות.

מירב בן ארי: והשיא היה שהוא אמר לי, אמרתי לו תראה את האיצטרובל.

מירב בן ארי: הוא אמר לי איצטרובל זה רימון.

מירב בן ארי: אז קודם כל אני רוצה להגיד לך שבאזרחות, או איפה שלא תהיה בתפקיד הבא שלך, תתחיל להנות מהנוף.

מירב בן ארי: אני רוצה לאחל לך את זה.

מירב בן ארי: כי אנחנו, האנשים הפשוטים, באמת רואים אורנים, אני יודעת מה אתה חושב כשאתה רואה עץ אורן, שאצל הרבה אנשים רגילים זה נוף.

מירב בן ארי: אני רוצה לאחל לך שתהנה קודם כל מהנוף.

מירב בן ארי: ואני גם רוצה לאחל לך שבאמת יהיה לך זמן גם לאישה וגם לילדים, שנראה לי שבשנים האלה קצת השארת אותם מאחור.

מירב בן ארי: הכנו לך משהו מאוד רשמי ויפה, ותיכף ניתן לך, כי זו ועדה לביטחון פנים של הכנסת, ואנחנו ועדה חשובה.

מירב בן ארי: אבל אתה כבר הכרת אותי שאני גם בנאדם קצת קליל, ולכן בשבת חשבתי לעצמי מי הכבאי שעשה מהפיכה בתחום, חוץ מדדי שמחי.

מירב בן ארי: ואז אמרתי יש שתי דמויות משמעותיות שהפכו את כולם לוחמי האש.

מירב בן ארי: אחד זה דדי, והשני זה סמי הכבאי.

מירב בן ארי: אני אגיד לכם למה, תצחקו, אבל היום כל ילד שרואה את סמי הכבאי אומר לעצמו אני רוצה להיות כזה.

מירב בן ארי: ולוחמי האש, שרואים מה עשית באמת מכבאות והצלה, אומרים אני רוצה להיות כזה.

מירב בן ארי: אז יש שניים כאלה, שזה אתה וסמי.

מירב בן ארי: והלכתי עם הבת שלי, היא רצתה את זה, אבל לא נתתי לה את זה.

מירב בן ארי: היא אמרה לי זה שלי, אמרתי לה לא אריאל, זה לא שלך.

מירב בן ארי: אז קניתי לך את סמי הכבאי, כי תדע לך, לפני שבוע, ירדתי מהבית שלי בתל-אביב, עם אריאל, לקחתי אותה לגן, אני רוכבת על האופניים, ונפל עץ.

מירב בן ארי: זה היה אחרי הסערה.

מירב בן ארי: על אוטו.

מירב בן ארי: וכל הילדים, היו שם שתי כבאיות, עמדו מסביב לכבאית ואמרו לאמא שלהם תראי, סמי הכבאי שם.

מירב בן ארי: אז כשחושבים על זה, עשיתם מהפיכה.

מירב בן ארי: אז תדע לך שאתה לוקח אותו, לא אכפת לי לאן, אני רק רוצה שתדע שהוא גם מדבר כמוך.

מירב בן ארי: עכשיו נעבור לחלק של הכנסת, שזה הקטע הרשמי.

מירב בן ארי: אז בקטע הרשמי הוועדה לביטחון פנים מודה לך על פועלך המסור והמקצועי כנציב כבאות והצלה, על שותפות אמיצה ועל עשייתך הברוכה למען ביטחון אזרחי מדינת ישראל הראוייה לציון.

מירב בן ארי: וברמה האישית, אני מאחלת לך המון הצלחה, כמו שאמרתי לך, אתה חייב להישאר, אבל כדי שלא תשכח את הכנסת אז גם הכנו לך פה משהו מהכנסת, זה משהו שבתפקיד הבא שלך תשים אותו כשיהיה לך שולחן.

מירב בן ארי: זאת הכנסת, שתלך איתה לכל מקום שתגיע.

דדי שמחי: מירב, אני הבאתי לך שני דברים.

דדי שמחי: אחד זה הדו"ח שלי, הכתוב, המסודר, מסמך סיכום התפקיד.

דדי שמחי: אני מתכבד להגיש לך אותו.

דדי שמחי: וגם מדליה קטנה של נציב הכבאות.

מירב בן ארי: תודה רבה לכולם, ותודה לכם.

מירב בן ארי: הישיבה נעולה.