ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 92, 2022-01-19 09:00

יוסף טייב: בוקר טוב לכולם.

יוסף טייב: שמי חבר הכנסת פרופ' יוסי שיין, ואני התבקשתי להחליף את יושבת-ראש הוועדה בינתיים – חברת הכנסת שרן השכל.

יוסף טייב: אני גם יושב בראש ועדת המשנה להשכלה גבוה, ולכן הנושא קרוב לליבנו בכל הרמות.

יוסף טייב: אנחנו צריכים לזכור שהנושא הזה הוא נושא שקשור לאקדמיה, אבל הוא לא רק באקדמיה.

יוסף טייב: הוא נושא רחב יותר לגבי כל המשק הישראלי, לגבי כל החברה הישראלית.

יוסף טייב: כולנו נמצאים כרגע באיזשהו זמן יוצא דופן, בגלל הקורונה ווריאנט האומיקרון, שדורשת מכולם לעשות התאמות כאלה ואחרות, לפעמים כואבות, לפעמים פחות.

יוסף טייב: אבל בכל מקרה, הדברים האלה באים גם לפתחה של האקדמיה שמתמודדת בצורה אמיצה עם הווריאנטים האלה ובכלל עם המחלה בשנתיים האחרונות.

יוסף טייב: בשנתיים האחרונות האקדמיה התמודדה עם נושא הסטודנטים בצורה ורסטילית מאוד, בניסיון להתאים את הצרכים של הסטודנטים, של הלימוד מרחוק, של הסידור בתוך האקדמיה – אני הייתי חלק מזה בתפקידי עוד כראש בית-הספר ל מדע המדינה ויחסים בין-לאומיים באוניברסיטת תל אביב.

יוסף טייב: אני יכול לומר לכם שעשינו מאמצים גדולים בכל התחומים על מנת להתאים את הלימודים האקדמיים גם לצרכים של הסטודנטים, גם לסטנדרטים האקדמיים וגם כמובן להוראות לפי התפתחותה של המחלה, וכמובן מתוך ראייה של פתיחת המשק, מתוך ראייה של כמה שאפשר לחיות חיים נורמליים לצד האבנורמליות.

יוסף טייב: ולכן, הדיון היום הוא דיון המשכי למעשה, לאור ההתפתחות של הווריאנט האחרון, לאור התפרצותו של האומיקרון, ולכן הדיון הזה עם הסטודנטים.

יוסף טייב: דבר שני, אני רוצה לברך פה את הסטודנטים שהגיעו לבניין הזה.

יוסף טייב: אתם מאוד אהובים בבניין הזה.

יוסף טייב: זה לא רק מילים.

יוסף טייב: אתם המנהיגים הבאים, בעיקר מנהיגי הסטודנטים שמעורבים בכל מה שקורה.

יוסף טייב: הכנסת היא הבמה שלכם גם כן.

יוסף טייב: ובו בזמן, אני רוצה לומר גם לכם שהכנסת וגם מקבלי ההחלטות לא רוצים לקחת את כל ההחלטות ממי שבאמת מנהל את ההשכלה הגבוהה.

יוסף טייב: ההשכלה הגבוהה מנוהלת ברמות מרכזיות.

יוסף טייב: יש את המל"ג ויש את הוות"ת, כידוע לכם, אתם שותפים.

יוסף טייב: ויש את כל המוסדות בין אם זה אוניברסיטאות או מרכזי מחקר גדולים מאוד, ובין אם זה מכללות יותר קטנות בכל הרמות.

יוסף טייב: דבר שני, גם בתוך אותם מוסדות, כמובן, יש נושאים שונים.

יוסף טייב: ולכן, חייבים אנחנו להיות ערים ולא לחשוב שאנחנו יכולים להתוות לאחרים איך להתנהג.

יוסף טייב: כל הרעיון של למרכז את תהליך קבלת ההחלטות, לדעתי, ואני בטוח שרבים מכם גם שותפים לדעה הזאת, הוא בלתי סביר בעליל.

יוסף טייב: צריך לתת לאנשים לנהל את הדבר הזה לפי היכולות שלהם ולפי הצרכים ולפי האתגרים, גם האקדמיים וגם האחרים.

יוסף טייב: אם מישהו הוא תלמיד מעבדה, אין מקומו כמו תלמיד שיכול לשבת בבית וללמוד מרחוק.

יוסף טייב: הדברים האלה הם ברורים לחלוטין.

יוסף טייב: ואחרי שאמרנו את כל זה, יש פה פנייה לתוך המערכת הפוליטית, לתוך הכנסת, שרוצה לבדוק את כל נושא המבחנים.

יוסף טייב: אנחנו מסיימים כרגע סמסטר לא פשוט, אבל המערכת עבדה והיא עובדת כמה שאפשר.

יוסף טייב: אני ביקרתי באוניברסיטה הפתוחה, בשבוע שעבר היה לי העונג לבקר.

יוסף טייב: והייתי באוניברסיטת תל אביב בשבוע שעבר.

יוסף טייב: ואני כמובן אבקר במוסדות רבים אחרים בארץ.

יוסף טייב: והמערכות האלה חייבות להמשיך לעבוד.

יוסף טייב: אני לא דובר הנהלות האוניברסיטאות, ולא דובר מי שמנהלים את העסק.

יוסף טייב: אבל כמי שהיה בצד השני עד לא מזמן, עושים מאמצים אדירים, גם טכנולוגיים וגם תכנוניים, וגם רעיוניים, על מנת להמשיך את השגרה למרות אי השגרה.

יוסף טייב: זה לא דבר פשוט בכל המערכות, ואנחנו רואים את זה בבתי הספר ובמקומות העבודה וכן הלאה.

יוסף טייב: ולכן, אני מבקש מכולם שזו תהיה רוח ההתדיינות היום.

יוסף טייב: אנחנו לא באים, חלילה, לקעקע אף אחד או להתקיף, אלא באים לראות מה הם הפתרונות הנכונים.

יוסף טייב: וגם, כמו שאמרתי, אני לא הולך לכפות פה פתרונות על מוסדות, אלא לומר, אנחנו מציפים את הבעיות האלה וצריך פשוט לשמוע את הקולות.

יוסף טייב: והבמה הזו היא באמת לשמוע את הקולות.

יוסף טייב: אז תודה רבה, וקודם כל, אני רוצה לברך את חבריי שהגיעו בבוקר הזה, ואולי נפתח, כל חבר כנסת תהיה לו דקה ואחר כך נחזור אליכם חברי הכנסת לומר מילה בהקשר של הדיון הזה, כי השעה מוקדמת וכל חברי הכנסת שיש להם פה עניין מיוחד.

אוסאמה סעדי: יש את היוזמים.

יוסף טייב: אנחנו נתחיל, כמו שאמרנו, ביוזמים.

יוסף טייב: מי היוזמים?

יוסף טייב: סעדי, טור פז, אני ומי עוד?

יהודית גידלי: עלי סלאלחה.

יהודית גידלי: טור פז בזום.

יוסף טייב: אחר כך ניתן לטור פז, שנמצא בבית עם קורונה.

אוסאמה סעדי: תודה, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: אני בוועדת החוקה.

אוסאמה סעדי: יש לנו הצעת חוק חשובה מאוד של כל סיעות הבית כמעט, בדבר ביטול ההגבלה על רישיון נהיגה, כך שאני צריך לצאת גם לשם.

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על נושא חשוב מאוד שנוגע לעשרות אלפי סטודנטים, ובתקופה הזאת כולנו, ואנחנו בכנסת יודעים את זה על בשרנו – גם אני נדבקתי בנגיף הזה ויצאתי רק אתמול אחרי שבוע.

אוסאמה סעדי: ובכנסת אנחנו מקבלים כל כמה שעות מייל מקצין הכנסת על חברי כנסת שנדבקו, על עובדי כנסת שנדבקו, ובאמת מדובר במגפה.

אוסאמה סעדי: ובמיוחד בתקופה הזאת אנחנו עדים למספרים שאין כדוגמתם.

אוסאמה סעדי: אפילו בגל הראשון, בגל השני, בגל השלישי ובגל הרביעי, לא הגענו למספרים האלה.

אוסאמה סעדי: אתמול קראתי נתון שבחודש ינואר חצי מיליון אזרחים נדבקו בקורונה.

אוסאמה סעדי: מדברים על כך שאחד מתוך ארבעה אזרחים במדינה יידבק בקורונה.

אוסאמה סעדי: כבר עכשיו שינו את ההערכה, ואומרים אולי אחד מתוך שלושה.

אוסאמה סעדי: ואנחנו רואים איך המגפה משתוללת, במיוחד עם נגיף האומיקרון ועם דלתא, ועם השפעת בתקוה הזאת של החורף.

אוסאמה סעדי: ואנחנו חייבים לשמור מכל משמר על הבריאות של כלל האזרחים.

אוסאמה סעדי: וכמובן שאנחנו קוראים לכולם ללכת להתחסן, ועוד פעם להתחסן, ועוד פעם להתחסן.

אוסאמה סעדי: אבל בנוגע לקהילת הסטודנטים, ואני הייתי סטודנט, כמו רבים מכאן, ואני הייתי אפילו יו"ר התאחדות הסטודנטים הערבים באוניברסיטאות בישראל, וכבוד היושב-ראש הוא פרופסור והוא מרצה באוניברסיטה, וגם חברי עופר.

אוסאמה סעדי: ומי כמונו יודע שבתקופה הזאת לצופף סטודנטים ולהכניס אותם לתוך חדר סגור, ושהם יעשו בחינות פרונטליות, זה סכנה לבריאות ולחיי הסטודנטים, גם למרצים, גם לעובדי האוניברסיטאות.

אוסאמה סעדי: ואנחנו רוצים לשמור מכל משמר על כלל העובדים במערכת האקדמית היקרה לנו כולנו.

אוסאמה סעדי: ולכן אני חושב שכמו שהיה בגלים קודמים, גם הלימודים היו בזום, גם הבחינות היו בזום, או דרך העבודות או מה שהחליטה כל אוניברסיטה ואוניברסיטה.

אוסאמה סעדי: וטוב שאחרי הגל הרביעי הייתה תקופה שכן חזרו ללימודים פרונטליים.

אוסאמה סעדי: אין כמו לימודים פרונטליים, גם בבתי ספר וגם באוניברסיטאות.

אוסאמה סעדי: אבל חלק אמרו שטוב שעוברים לזום, וגם הזום הוא בסדר מבחינת לימודים אקדמיים.

אוסאמה סעדי: אבל אני הבנתי שחלק מהאוניברסיטאות כן קיבלו החלטה על בחינות דרך הזום ולא פרונטלי.

אוסאמה סעדי: אומרים לי שאוניברסיטת בן גוריון בבאר שבע מסרבת.

אוסאמה סעדי: אני קיבלתי מיילים והודעות – אני מניח שגם יתר חבריי קיבלו.

אוסאמה סעדי: אני רוצה לדעת, אם המל"ג פה, אם יש פה החלטה של כלל האוניברסיטאות או שכל אוניברסיטה מקבלת החלטה לבד.

אוסאמה סעדי: אבל מה שחשוב לנו זה בעיקר לשמור על הבריאות של הסטודנטים.

אוסאמה סעדי: ואם זה מסכן אותם, אז לעבור לבחינות במתכונת זום.

יוסף טייב: אני רק אומר במשפט אחד, פה כולנו מבינים, וזה לא מילים סתם, שטובתם של הסטודנטים לנגד עיניהם של ראשי האוניברסיטאות והמכללות לא פחות מאשר לנגד עיניהם של חברי הכנסת.

יוסף טייב: אני מכיר את המוסדות האלה ומכיר את הרגישויות העצומות שיש להם, שאף אחד בתוך הדיון הזה לא יחשוב לרגע שהסטודנטים חשובים לנו יותר מאשר להם.

יוסף טייב: לא.

יוסף טייב: את זה אני רוצה להוריד מסדר היום.

יוסף טייב: זאת לא הכוונה בכלל.

יוסף טייב: אבל אנחנו כחברי הכנסת מקבלים פניות.

יוסף טייב: אנחנו מעלים את הנושאים.

יוסף טייב: אנחנו נעלה ונציף אותם, אבל אני רוצה לומר, כי השיח הציבורי לעתים, מכל מיני סיבות, יכול להניח שלמישהו הסטודנטים חשובים פחות מאשר חברי הכנסת.

יוסף טייב: זה בשום אופן לא.

יוסף טייב: חבר הכנסת טור פז, ואחר כך אני אתן לחבריי האחרים, כי הוא נמצא בזום.

יוסף טייב: בבקשה, חבר הכנסת טור פז.

משה טור פז: בוקר טוב, חברים, בוקר טוב, יושב-הראש.

משה טור פז: אני שמח להיות איתכם גם בזום מהבית, עדיין מחלים מהאומיקרון.

משה טור פז: תודה רבה על הדיון החשוב הזה שיזמתי, ואני רוצה לשים אותו בקונטקסט הנכון.

משה טור פז: קודם כל, אדוני היושב-ראש, אנחנו צריכים להסכים שאם הכול היה פשוט וקל, כנראה שלא היינו מכנסים את הדיון הזה, גם אני וגם אתה וגם שאר החותמים.

יוסף טייב: נכון מאוד.

משה טור פז: ומהצד השני, לא מדובר פה, כפי שאמרת, בהאשמה שמישהו פחות מבין מאיתנו או פחות רגיש מאיתנו.

משה טור פז: בכל זאת, היה לנו חשוב, חברי ועדת החינוך לכנס את הדיון הזה כי בתקופה של מגפה יש הרבה מאוד משברים, ולפעמים צריך לכנס דיון דחוף כדי להעמיד על דיוקם, או יותר נכון, לתת קשב נוסף לקול שאולי נשמע תמיד, אבל עכשיו צריך להישמע ביתר שאת.

משה טור פז: ואני רוצה לדייק את הדיון הזה, מבחינתי, כיוזם הדיון, וכמי שאגודת הסטודנטים וקבוצות סטודנטים רבות פנו אליו, וגם אחרי שישבתי עם ועד ראשי האוניברסיטאות, למקד אותו בשתי מילים.

משה טור פז: קשב וגמישות.

יוסף טייב: נכון.

משה טור פז: בתוך עולם ההשכלה הגבוהה, כ-60 מוסדות מוכרים על ידי המדינה, אוניברסיטאות ומכללות, ומכללות לחינוך, יש כנראה הבדלים בין הגופים.

משה טור פז: ואנשים חושבים שכל ההשכלה הגבוהה זו מקשה אחת, וזה לא כך.

משה טור פז: ישנם מוסדות רבים שהם קשובים והם גמישים, והם יודעים להבין מה הצרכים של הסטודנטים שלהם, וישנם כאלה שאולי ברגע מסוים זה פחות קורה או לפחות הסטודנטים פחות מרגישים שמקשיבים להם, ועל זה מתכנס הדיון הזה.

משה טור פז: לאורך ארבעת הגלים השונים, היו מספר התמודדויות, וההשכלה הגבוהה בנויה ככה שכל מוסד הוא סוברני לקבל החלטות בנושאים מסוימים לפי הבנתו.

משה טור פז: ואת חלק גדול מהנושאים לא המדינה מכתיבה, אלא כל מוסד אקדמי מכתיב כי זה החופש האקדמי שאנחנו מעניקים.

משה טור פז: אני פונה כאן, כיוזם הדיון הזה, וכמכנס קבוצת הח"כים שכינסה את הדיון כדי לפנות לאנשי ההשכלה הגבוהה ולמר את הדבר הבא.

משה טור פז: ראשית, בחלק מהמוסדות, אולי חלק קטן, אבל בוודאי בחלק, אין מספיק קשב לצורכי הסטודנטים.

משה טור פז: נאמר את זה על הצד השני, הסטודנטים מרגישים שקולם לא נשמע.

משה טור פז: והנקודה שמתחברת לזה זה גמישות.

משה טור פז: היה לנו דיון לפני שנה, כשהייתי חבר כנסת באופוזיציה, על כך שמופעלת תוכנה מסוימת לניהול הבחינה מרחוק, וחלק מהסטודנטים חשו שהדבר הזה פוגע בפרטיותם.

משה טור פז: אז התקיים דיון בוועדה אחרת של הכנסת, ושם התקיים הדיון איך מפעילים את התוכנה הזו באופן שממזער את הפגיעה בפרטיות.

משה טור פז: רוב הסטודנטים, ובוודאי רוב האוניברסיטאות והמכללות, רוצים שהבחינות יתקיימו פנים אל פנים.

משה טור פז: ככה התלמידים למדו, ככה הם מתרגלים, וגם עם שנתיים של קורונה אנחנו מבינים שגם בבחינה וגם בלמידה, פנים אל פנים זו הדרך המובילה והעדיפה.

משה טור פז: יחד עם זאת, כפי שאמר חבר הכנסת סעדי, אנחנו בחודש שבו מספר החולים הולך ומאמיר, וגם אם רובם חולים קלים כמוני, זה מפריע טכנית לבצע בחינות.

משה טור פז: אפילו סטודנט שעכשיו מרותק חמישה או שבעה ימים לא יכול להגיע לחלק מהבחינות, וכולנו יודעים שיש סט של היערכויות שניתן לעשות במצב כזה.

משה טור פז: ברירת המחדל היום ברוב ההשכלה הגבוהה היא שסטודנט שלא יכול להיבחן או נמצא באוכלוסייה בסיכון או משפחה בסיכון, בעצם מקבל מועד נוסף בסמסטר השני.

משה טור פז: זה פתרון טוב, אבל יש סטודנטים שהוא פוגע בהם - - -

יוסף טייב: חבר הכנסת קינלי, רק עוד דקה.

יוסף טייב: תסיים.

משה טור פז: בוודאי.

משה טור פז: אני מבקש מראשי ההשכלה הגבוהה זה לייצר מערכות שמאפשרות מקסימום גמישות וקשב לצורכי הסטודנטים השונים.

משה טור פז: אם יש פה סטודנט שהמערך שקבענו פוגע בו מסיבה כזו או אחרת, גורם לירידה בהישגיו האקדמיים, בואו נייצר לו חלופה שמתאימה לו.

משה טור פז: אפשר לעשות את זה עם דיקן סטודנטים שיהיה ועדת ערעורים.

משה טור פז: העיקר שההשכלה הגבוהה בכל המוסדות תהיה כמה שיותר קשובה וכמה שיורת גמישה.

משה טור פז: תודה רבה, ותודה על הדיון החשוב הזה.

יוסף טייב: המון תודה.

יוסף טייב: קודם כל, בריאות, ותודה גם על היוזמות והחברות פה בתוך הוועדה.

יוסף טייב: חבר הכנסת דוידסון, בבקשה, ממש קצר.

סימון דוידסון: יש לי חמש נקודות שאני רוצה להציג אותן.

סימון דוידסון: אנחנו נמצאים בתקופה לא רגילה.

סימון דוידסון: כמות אדירה של מאומתים.

סימון דוידסון: למזלנו הרב, החולים קשה והמחוברים למכונות אקמו, המצב לא נורא כמו של המאומתים.

סימון דוידסון: אבל גם בכנסת, אדוני היושב-ראש, יש הגבלות.

סימון דוידסון: הנה, אנחנו רואים, אנחנו נמצאים בחדר ישיבות שאמור להיות מלא, והוא ריק.

סימון דוידסון: יש הגבלות בכניסה לכנסת.

סימון דוידסון: זה דבר שנוגע לכל מקום במדינת ישראל.

סימון דוידסון: ואנחנו צריכים להבין שהסטודנטים זה דור העתיד שלנו.

סימון דוידסון: לא יתכן שאנחנו נגיע למצב שעושים פה דיון מהיר, וכל הכבוד לחברי הכנסת שהעלו את הדיון הזה, כמו הדיון המהיר הבא של חבר הכנסת בוסו לגבי מלגות לסטודנטים, כן, אדוני היושב-ראש, אנחנו רואים את עצמנו נציגים של הסטודנטים.

סימון דוידסון: ולעתים צריכים להתעמת ולעמוד מול בעלי ומנהלי האוניברסיטאות, כי לא תמיד הם רואים בעין אחת את המצב כמו הסטודנטים, ואנחנו הנציגים שלכם.

סימון דוידסון: אנחנו גם צריכים לשמור על הצוות של האוניברסיטאות, על אותם מרצים שנמצאים בגילים שהם סיכון.

סימון דוידסון: לא יתכן שנסכן אותם.

סימון דוידסון: הראש היהודי שלנו יכול להמציא ולפתור כל דבר.

סימון דוידסון: והנושא הזה של מבחנים מקוונים מרחוק, זה לא נראה לי דבר בלתי פתיר.

סימון דוידסון: זה חייב להיות פתיר.

סימון דוידסון: אני בטוח שעובדים על זה, ואני בטוח שיש לזה פתרון שהוא לא כל כך מסובך, וצריך לפתור את זה.

סימון דוידסון: לא יתכן שאנחנו נסכן את כולם.

סימון דוידסון: והדבר האחרון.

סימון דוידסון: צר לי שאין פה נציגים של האוניברסיטאות.

סימון דוידסון: הייתי מצפה שישבו פה נציגים של האוניברסיטאות, המנהלים, הדירקטורים, הנשיאים, אני לא יודע מי, שישבו פה ויגידו את דבריהם.

סימון דוידסון: ואם הם נמצאים בזום, אז כנראה שהם חוששים לצאת ולהיות במקומות - - -

יוסף טייב: הם לא חוששים.

יוסף טייב: הם היו פה בשבוע שעבר, כל ראשי ההשכלה הגבוהה.

סימון דוידסון: לא, לא.

סימון דוידסון: מבחינה בריאותית.

יוסף טייב: הם לא חוששים.

יוסף טייב: הם היו פה כולם.

סימון דוידסון: אז אני מצפה בדיון כזה שהם כן יהיו פה.

יוסף טייב: אז קודם כל, צריך לבדוק את זימנו אותם.

סימון דוידסון: אדוני היושב-ראש, בשבוע הבא מתחילים המבחנים.

יוסף טייב: אתה חבר יקר שלי, חבר הכנסת דוידסון.

יוסף טייב: צריך להיזהר ממילים פופוליסטיות.

יוסף טייב: ראשי ההשכלה הגבוהה, כולל יושב-ראש ות"ת, כולל מנכ"לית מל"ג, כולם היו פה.

יוסף טייב: אז אני אומר, הם לא יכולים כל היום לשבת פה.

יוסף טייב: דנים, חלקם בזום כרגע, ואנחנו מנסים - - -

סימון דוידסון: אז אני מקווה מאוד שיהיו להם תשובות.

סימון דוידסון: אבל המטרה שלנו בשבוע הבא שיהיו מבחנים, ושהמבחנים יהיו מקוונים.

סימון דוידסון: זו המטרה של הדיון הזה.

יוסף טייב: אנחנו לא מכתיבים מטרות.

יוסף טייב: אנחנו נציגי ציבור, וכמו שאמרת, אנחנו מייצגים את הסטודנטים, ואנחנו אוהבים את הסטודנטים.

יוסף טייב: אנחנו באים משם.

יוסף טייב: אין אחד פה שלא בא משם.

יוסף טייב: בו בזמן, יש לנו גם אחריות מערכתית, לראות איך זה מתנהל, אם זה מתנהל בסדר, אם אנחנו שומרים על כללים, על סטנדרטים, בתוך מצב שהוא לא כאוטי אבל הוא מאוד בעייתי.

יוסף טייב: זה הדבר.

יוסף טייב: ככה אני רואה את המטרה שלי.

יוסף טייב: אני לא רק נציג ציבור של הסטודנטים פה, שהם כמובן ילדיי, ילדיך.

יוסף טייב: אנחנו מסתכלים על הדברים האלה קצת-קצת יותר רחב.

יוסף טייב: חבר הכנסת כסיף, תיכף אני אפנה אליך, כי יש פה אנשים מאוד חשובים שהגיעו ונציגי סטודנטים.

יוסף טייב: אז אני מבקש, קודם כל, מיושב-ראש התאחדות הסטודנטים הארצית, מר אלחנן פלהיימר.

יוסף טייב: ברוכים הבאים לכנסת.

סימון דוידסון: וברכות על התפקיד, הוא חדש.

יוסף טייב: קודם כל, הצלחה בתפקיד ואנחנו נשמח לשמוע את קולך.

יוסף טייב: קח לך שתיים-שלוש דקות, ואחר כך נפתח את הדיון.

אלחנן פלהיימר: בוקר טוב לכולם, יושב-ראש הוועדה, חברי הכנסת.

אלחנן פלהיימר: אני מייצג 350,000 סטודנטים וסטודנטיות ממטולה ועד אילת, ואני פה להשמיע את קולם הבוקר.

אלחנן פלהיימר: אנחנו בעיצומו של גל אומיקרון אקדמי.

אלחנן פלהיימר: תקופת המבחנים החלה בשבוע שעבר, והמצב קטסטרופלי.

אלחנן פלהיימר: אנחנו חיים וניזונים מהשטח.

אלחנן פלהיימר: כל מה שאני אומר פה, זה בשם הסטודנטים והסטודנטיות ברחבי מדינת ישראל.

אלחנן פלהיימר: ישנם מוסדות רבים שבגלל ועל אף הקורונה החליטו לקיים את המבחנים בצורה פרונטלית כמעט מלאה.

אלחנן פלהיימר: התייחס פה קודם חבר הכנסת לזה שאין פה שום נציג.

אלחנן פלהיימר: אני לא מצפה ממנכ"לית המל"ג או מיו"ר הוות"ת להיות פה.

אלחנן פלהיימר: אבל אותם מוסדות שכן מקיימים את המתכונת בצורה הזו, הייתי מצפה מהם להיות כאן.

אלחנן פלהיימר: ואם לא פה, אז לפחות בזום.

אלחנן פלהיימר: אם הם בזום, זה רק מצדיק את מה שאנחנו באים ואומרים, מצד אחד, אתם דורשים מאיתנו להגיע בצורה פרונטלית לבחינות, ומצד שני, אתם בעצמכם לא כאן.

אלחנן פלהיימר: על זה נאמר, קושט עצמך, אחר כך קשוט אחרים.

אלחנן פלהיימר: מה שהמוסדות מציבים כרגע בפני הסטודנטים, זה לא הוגן ולא מוסרי.

אלחנן פלהיימר: והם אומרים, זה או ציונים או בריאות.

אלחנן פלהיימר: אני אגלה לכם סוד.

אלחנן פלהיימר: יש סטודנטים עם משפחות.

אלחנן פלהיימר: יש סטודנטים נשואים.

אלחנן פלהיימר: יש סטודנטים שיש להם הורים מבוגרים.

אלחנן פלהיימר: ומה שקורה פה עכשיו זה שכמעט בכל מבחן שמתקיים בצורה פרונטלית, הסטודנטים והסטודנטיות מקבלים אחרי זה הודעה: נמצא חולה מאומת בכיתה, כנסו לבידוד, תעשו בדיקות.

אלחנן פלהיימר: ומה שקורה פה זה הדבקה המונית, גם של משפחות הסטודנטים והסטודנטיות, וגם של הציבור בכלל.

אלחנן פלהיימר: שלא יספרו פה סיפורים.

אלחנן פלהיימר: לא מקפידים על ההנחיות.

אלחנן פלהיימר: יש לנו תמונות, סרטונים, יש לנו הודעות מסטודנטים וסטודנטיות.

אלחנן פלהיימר: יותר מזה אני אגיד לכם, העלינו פוסט בסוף שבוע שעבר; אלפי תגובות, אלפי שיתופים, עשרות אלפי לייקים.

אלחנן פלהיימר: השטח מדבר בעד עצמו.

אלחנן פלהיימר: מה שהמוסדות עוד מעט אולי יטענו פה וטוענים, שמדובר בהעתקות וזו הסיבה שהם רוצים לקיים את המבחנים פרונטלית – מדובר על קומץ שמעתיק, ואם בגלל קומץ, באמת קומץ מאוד קטן שמעתיק, משליכים פה על ציבור שלהם, גם הסטודנטים, גם המשפחות שלהם והציבור בכלל, אז המצב מזעזע.

אלחנן פלהיימר: יש מוסדות רבים שעברו למתכונת מקוונת - - -

יוסף טייב: יש לך 20 שניות.

יוסף טייב: בוא נסיים את זה, כי אנחנו חייבים לזוז.

אלחנן פלהיימר: לסיום, יש מוסדות רבים שעברו למתכונת מקוונת והיברידית.

אלחנן פלהיימר: בשנתיים האחרונות מבחנים התבצעו בזום ובהערכות חלופיות, ולא בצורה פרונטלית, למעט קורסים ומבחנים שלא הייתה ברירה אלא לקיים אותם פרונטלית.

אלחנן פלהיימר: אבל רוב מוחלט נעשה מהבית.

אלחנן פלהיימר: מה שקורה עכשיו, לסיום, שורה אחרונה – ראשי המוסדות צריכים לשאול את עצמם מה הם מעדיפים, ממוצע ציונים גבוה או חס ושלום, לא עלינו, ממוצע מתים גבוה.

יוסף טייב: אני חולק ואני רוצה לומר אמירה ברורה, אמירה כזאת היא אמירה פופוליסטית.

יוסף טייב: למרות שאתה סטודנט, ואני מכבד אותך, ואתה יושב-ראש של 350,000.

יוסף טייב: אף אחד לא רוצה ממוצע מתים.

יוסף טייב: וזה לא בגלל שאנחנו מבוגרים ואתם עדיין צעירים ותוססים.

יוסף טייב: גם אנחנו תוססים ביותר בגרות.

יוסף טייב: אין דבר כזה בכלל.

יוסף טייב: יש נושאים קריטיים על סדר-היום.

יוסף טייב: ותאמין לי, גם אני הייתי סטודנט והייתי יותר מהפכני ממה שאתה חושב אולי.

יוסף טייב: אף אחד לא רוצה מתים.

יוסף טייב: רוצים לעשות סדר בתוך העניין הזה.

יוסף טייב: ויש המון אלמנטים של נושאים מסוימים, של אוניברסיטאות.

יוסף טייב: ולכן אני מבקש גם מהסטודנטים, שהם ליבת העסק בתוך העסק הזה – לשפה שלנו יש משמעות מאוד חשובה, כי אנחנו לא פה ביריבות.

יוסף טייב: הם מנסים לראות בצורה בהירה בתוך חוסר הבהירות, וכך גם אתם צריכים לנהוג, כי זו אחריותו של מנהיג, גם כי אתה מנהיג צעיר.

יוסף טייב: ולכן אני חולק, ואני אומר לך את זה, לא בשביל לנגח, אלא באמת בחיבה.

יוסף טייב: למילים האלה צריך לשים להן רסן, כי אי אפשר להתסיס במילים.

יוסף טייב: אף אחד לא רוצה מתים באוניברסיטאות.

יוסף טייב: אז אני מבקש ממך שתיקח את המשפט בחזרה.

אלחנן פלהיימר: אני אגיב ואומר שוב, אם יש מוסדות, ויש מוסדות רבים שיודעים לעבור למתכונת מקוונת, ולעומתם יש מוסדות עם מקצועות מאוד מקבילים שבוחרים לעשות מבחנים בצורה פרונטלית כי הם חוששים מהעתקות, אז זה המצב.

יוסף טייב: אנחנו לא ניכנס פה לוויכוח אישי.

יוסף טייב: זה לא ויכוח אישי.

יוסף טייב: אני אמרתי את דבריי.

יוסף טייב: חבר הכנסת כסיף, ואחר כך נעבור לדובר הבא, בבקשה.

עופר כסיף: תודה רבה.

עופר כסיף: אני מודה לכל החברים שהעלו את הנושא החשוב הזה.

עופר כסיף: אני קראתי את הפנייה של התאחדות הסטודנטים.

עופר כסיף: אני מסכים עם המהות שלה.

עופר כסיף: מה שנאמר פה זה שהייתה פנייה, אני מניח של המל"ג, שייצרו מתווה מוסכם, ואין מתווה מוסכם.

עופר כסיף: זאת בעיה.

עופר כסיף: אבל צריך לקחת בחשבון, באותו מכתב או באותה פנייה של ההתאחדות גם כתוב – ואני מצטט – כל מוסד אקדמי עושה דין לעצמו.

קריאה: נכון.

עופר כסיף: ישנם מוסדות שלא מייצרים כל פתרון למבחנים, זולת הגעה פרונטלית.

עופר כסיף: אני רוצה להתייחס לנקודה הזאת כי היא מאוד חשובה.

עופר כסיף: אני חוזר עוד פעם, שבפנייה של התאחדות הסטודנטים נאמר שאין כל מתווה שמחייב את כל המוסדות, ובלשון המכתב, כל מוסד אקדמי עושה דין לעצמו, ישנם מוסדות שלא מייצרים כל פתרון למבחנים, זולת הגעה פרונטלית.

עופר כסיף: שני דברים אני רוצה להגיד על העניין הזה.

עופר כסיף: דבר ראשון, גם אני הייתי רוצה לראות איזשהו מתווה, רק שלהערכתי, ואני אשמח אם עו"ד רכלבסקי תתקן אותי, בתור יועצת משפטית, אבל להערכתי, הדרישה למתווה עומדת באיזשהו מתח, אני לא רוצה להגיד סתירה, לחוק המועצה להשכלה גבוהה, כי בסעיף 15 לחוק המועצה להשכלה גבוהה נאמר, מוסד הוא בן חורין לכלכל ענייניו האקדמיים והמינהליים במסגרת תקציבו כטוב בעיניו.

עופר כסיף: לפי החוק, אם זה כל מוסד, איך שאני מבין את החוק, אז בעצם אי אפשר לקבוע או לכפות הר כגיגית מתווה לכולם, כאשר החוק קובע מלכתחילה שלכל מוסד יש את הסמכות לקבוע בעצמו.

עופר כסיף: האם זה כולל מתווה בעניינים כאלה או לא?

עופר כסיף: אני לא יודע.

עופר כסיף: אני מעלה את זה כתהייה.

נירה לאמעי רכלבסקי: בעיקרון, כן.

נירה לאמעי רכלבסקי: החירות האקדמית היא דבר רחב מאוד.

עופר כסיף: כתוב גם מינהלי, דרך אגב.

עופר כסיף: לא רק אקדמי.

נירה לאמעי רכלבסקי: ולפעמים האוניברסיטאות לוקחות על עצמן מתווים משותפים.

עופר כסיף: אני אתייחס לזה.

עופר כסיף: אבל קודם כל, הדרישה למתווה, אם קיימת כזאת, על ידי חקיקה או על ידי איזושהי החלטה, אפילו צו של השר או של הוועדה, זה דבר שלעניות דעתי לא יעמוד במסגרת החוק, ולכן זה בעייתי.

עופר כסיף: זה לגבי העניין הזה.

עופר כסיף: אני גם עברתי, לקראת הדיון היום, על המכתבים שהוציאו בכמה וכמה מוסדות אקדמיים לגבי ניהול הבחינות.

עופר כסיף: אז למשל, גם האוניברסיטה העברית, גם באוניברסיטת חיפה - - -

שרן השכל: רק מילת סיכום.

עופר כסיף: עוד שנייה.

עופר כסיף: בכמה וכמה אוניברסיטאות וגם מכללות הוציאו מכתבים לסטודנטים, ושם ניכר על פניו שיש פתרון.

עופר כסיף: למשל, באוניברסיטת חיפה, במכתב כתוב שיהיו מועדים מיוחדים, באוניברסיטה העברית ובר אילן כתוב שהבחינות תהיינה מקוונות.

עופר כסיף: בבר אילן אפילו מציינים תחת איזו חברה.

שרן השכל: עופר, משפט סיכום.

עופר כסיף: שנייה.

עופר כסיף: כלומר, מנסים לתת פתרון.

עופר כסיף: בבר אילן גם כתוב:

עופר כסיף: לאחר התייעצות עם אגודת הסטודנטים ובהסכמתה.

עופר כסיף: מה שאני אומר, ובזה אני מסכם, זה שאני אשמח לשמוע תשובות מהמוסדות.

עופר כסיף: ממה שאני קראתי, בכל מוסד ומוסד יש ניסיון לתת פתרון, לפחות להלכה.

עופר כסיף: אם למעשה, כן או לא, ניכר שיש פה סתירה בין מה שאמר נציג התאחדות הסטודנטים למה שנאמר מהמוסדות.

עופר כסיף: הייתי רוצה לשמוע.

עופר כסיף: יש פה סתירה.

שרן השכל: משפט סיכום.

עופר כסיף: ודבר אחד, ואני מסכים לחלוטין, זה שראוי ונכון, ואני פונה פה למוסדות האקדמיים, לפעול בתיאום עם התאחדות הסטודנטים והאגודות המקומיות.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: השאלה היא, קודם כל, בכמה מוסדות עדיין לא מקיימים את אותן בחינות.

אוריאל בוסו: אני צריך ללכת לוועדה נוספת.

שרן השכל: אז אני שמה את כולכם על טיימר כי - - -

אוריאל בוסו: עוד לא דיברנו בכלל.

שרן השכל: מי דיבר עד עכשיו?

אוריאל בוסו: הוא דיבר ויוסי שיין דיבר, והוא יוזם הדיון עוד לא דיבר אפילו.

אוריאל בוסו: אז תני לי דקה.

שרן השכל: אז אני נותנת לך, ממש על הסטופר, שתי דקות, בבקשה.

אוריאל בוסו: ביקשתי דקה.

אוריאל בוסו: למה נתת לי שתיים?

אוריאל בוסו: היושבת-ראש ויוזמי הדיון, אני רוצה לברך על הנושא.

אוריאל בוסו: גם אני רציתי להצטרף לאותו דיון, והיה לי משהו אחר שהצטרפתי, אבל קיבלתי אינספור פניות.

אוריאל בוסו: כמו שאמרו, מסתבר שחלק מהמכללות, חלק מהאוניברסיטאות, קשובים לסטודנטים ונותנים מענה לאותם מקצועות ואותם בחינות, והתייחסות אחרת.

אוריאל בוסו: כמו שאמרו, עצם זה שאחד מיוזמי הדיון, חבר הכנסת טור פז, נמצא בזום כי הוא פשוט והוא לא יכול להגיע - - -

שרן השכל: אני מבקשת לפתוח לו את המיקרופון.

קריאה: הוא כבר דיבר.

שרן השכל: אבל שיישאר פתוח, משום שבגלל שהוא חולה קורונה, מבחינתי זה כאילו הוא יושב בתוך הדיון, וגם אם יש לו הערות ביניים, אז כמובן, כמו שאר חברי הכנסת, הוא יכול להעיר.

אוריאל בוסו: אני יודע, אבל עצם זה שהוא בזום, זה מסביר את הדיון, וחלק מנציגי האוניברסיטאות שלא באו לכאן, אולי בגלל פחד מהקורונה, ואיך הם יכולים לדרוש מהסטודנטים להגיע פרונטלית?

אוריאל בוסו: וכפי שאמרו, תקופת המבחנים מתחילה כבר אתמול, כמו שאומרים, והם לא יודעים מה הולך להיות איתם.

אוריאל בוסו: ואומרים להם, אין בעיה, אם לא תצליח ואם אתה חולה או שאתה בבידוד, אז תעשה מועד ב'.

אוריאל בוסו: לא צריך להגיע למועד ב' ולא להקלות כאלה ואחרות.

אוריאל בוסו: צריך פשוט להבהיר ולסייע להם בלמידה.

אוריאל בוסו: וכמו שאמרו, תיאום עם התאחדות הסטודנטים זה דבר חשוב.

אוריאל בוסו: הם מייצגים 300,000 ומשהו סטודנטים, והם יכולים לתת מענה, ולתת מתווה אחד שיוסכם על כולם, בתיאום גם עם מל"ג, אם צריך.

אוריאל בוסו: ואני מודה ושמח על הדיון הזה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לגל לוי, סטודנט מעמק יזרעאל.

שרן השכל: בבקשה, גם לרשותך שתי דקות.

גל לוי: נעים מאוד, שמי גל לוי מעפולה, סטודנט במכללת עמק יזרעאל.

גל לוי: אני לא ארבה יותר מדי במילים.

גל לוי: גברתי היושבת-ראש וחברי הכנסת היקרים, חברי הכנסת כבר אמרו את כל מה שאני מאמין שהסטודנטים אמרו, יחד עם היושב-ראש שלנו, של התאחדות הסטודנטים.

גל לוי: אני חושב שחשוב מאוד להקשיב למערך הסטודנטים.

גל לוי: חשוב מאוד לא לסכן אותם.

גל לוי: אנחנו לא מדברים על מתים ואנחנו לא מדברים, חס ושלום, על דברים כאלה.

גל לוי: אנחנו רוצים בסך הכול לשמור על עצמנו, לשמור על הסטודנטים, ולעבור את מערכת המבחנים הזאת כמה שיותר קל.

שרן השכל: גל, אצלכם לא מאפשרים מבחנים מרחוק?

גל לוי: המבחנים כרגע הם מתוך המכללה.

גל לוי: גם יושב-ראש הסטודנטים של המכללה, ואני מקבל גם הרבה הודעות מסטודנטים שהם מפחדים.

גל לוי: פשוט ככה.

גל לוי: צריך באמת להקשיב להם.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

גל לוי: תודה רבה שהעליתם אותנו, הסטודנטים.

גל לוי: אני מודה לכם ממש, ואני באמת מקווה שתקבלו את ההחלטה הנכונה למען ציבור הסטודנטים.

גל לוי: תודה רבה לכם.

שרן השכל: תודה רבה, ואני רוצה לתת את זכות הדיבור לחבר הכנסת עלי סלאלחה, אחד היוזמים.

שרן השכל: בבקשה, גם לרשותך שתי דקות.

עלי סלאלחה: בוקר טוב.

עלי סלאלחה: אני חושב שהדיון הזה הוא חשוב.

עלי סלאלחה: אנחנו גרמנו לכך שיהיה סיעור מוחין בין הסטודנטים לבין האוניברסיטאות.

עלי סלאלחה: הכוונה היא לשמור על הסטודנטים, לשמור על טוהר הבחינות, לשמור על הרמה שך הבחינות, ושאנשים יצליחו בזכות, ולא בחסד.

עלי סלאלחה: אין כוונה שהסטודנטים יעתיקו או לא יעתיקו.

עלי סלאלחה: אבל חשוב מאוד שאנחנו גרמנו לכך שהאוניברסיטאות מול הסטודנטים יגיעו לאיזשהו מתווה שיהיה נכון לכולם, לשמור על הסטודנטים, מצד אחד, וכמובן לשמור על טוהר הבחינות, מצד שני.

עלי סלאלחה: טוב שיש דיון, טוב שיש סיעור מוחין.

עלי סלאלחה: ואני בטוח שכל הצדדים יעשו בשביל להגיע למתווה הטוב ביותר לטובת כולם.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לרות נגר, מאגודת הסטודנטים באריאל.

שרן השכל: בבקשה, גם לרשותך שתי דקות.

רות נגר: שלום לכולם.

רות נגר: תודה רבה על הבמה הזאת.

רות נגר: אלחנן אמר את רוב הדברים, אז אני רוצה לדייק יותר לאוניברסיטת אריאל.

רות נגר: יצאה הוראה קצת מקוממת ושמוכיחה שאנחנו אזרחים סוג ב'.

רות נגר: במבחנים המרצה אמור להיכנס לכיתה ולקבל שאלות מהסטודנטים, ולתת להם מענה.

רות נגר: יצאה הוראה שהמרצה לא נכנס לכיתה.

רות נגר: הסטודנטים כותבים לו את השאלה על פתק, והבוחנת מוציאה לו את זה החוצה, כי הרי למרצים אסור להידבק, חס וחלילה, וסטודנטים יכולים להידבק.

רות נגר: עוד דבר שהאוניברסיטאות טוענות, והאוניברסיטה שלנו טוענת, זה שהם שומרים על ההנחיות ושבעצם אלה ההוראות של משרד החינוך, והם אוכפים אותן.

רות נגר: ובעצם יש אפס שמירה על ההנחיות, כמו שאלחנן אמר.

רות נגר: יש לנו תמונות.

רות נגר: יש לנו סרטונים.

רות נגר: תלמידים יושבים מטר על מטר.

רות נגר: מועדים נוספים שהבטיחו – אין על זה יותר מדי מידע.

רות נגר: לא קבעו עדיין מועדים כאלה, וזה מה שגורם לחולי קורונה מאומתים – יש לנו הוכחות, יש לנו הודעות ווטסאפ – שהגיעו לבחינות, כי לא נותנים להם אלטרנטיבות אחרות.

רות נגר: אין מבחן שלא נשלחת הודעה על כניסה לבידוד בגלל חולה מאומת, אם לא כמה חולים.

רות נגר: ולגבי התגובה של חבר הכנסת לאלחנן לגבי זה שהאמירה שלו על מספר המתים היא פופוליסטית, אני רוצה להדגיש שזו מחלה שגבתה כבר יותר מ-8,000 מתים.

רות נגר: ולכן אין שום פופוליזם במשפט הזה.

רות נגר: יש לנו סטודנטיות בהיריון, ואנחנו יודעים כמה זה מסוכן לנשים בהיריון.

רות נגר: יש לנו סטודנטים עם הורים עם סרטן ריאות – סטודנטית שפנתה אלינו, שאבא שלה עם סרטן ריאות.

רות נגר: כל מני סיפורים כאלה ואחרים.

רות נגר: הם לא נותנים לנו שום אלטרנטיבות.

רות נגר: הם לא מקשיבים לנו.

רות נגר: הם נשענים על הטענה שהם הולכים לפי משרד הבריאות, ואלה ההוראות של משרד החינוך ושרת החינוך, ולכן זה אמור להתחיל פה, בכנסת, אצלכם.

רות נגר: אם אתם לא תפעלו, הם לא יעשו שום דבר לקראתנו.

רות נגר: וזה הכול.

רות נגר: תודה רבה על הבמה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה רק להבין, אלחנן, יו"ר התאחדות הסטודנטים, כמה מכללות ואוניברסיטאות היום לא מאפשרות מבחנים בלמידה רחוקה, מהנתונים שלכם?

אלחנן פלהיימר: יש בין שמונה ל-15 מוסדות שמחייבים כרגע כמעט לחלוטין במבחנים פרונטליים.

אלחנן פלהיימר: ביניהם אוניברסיטת אריאל, מכללת עמק יזרעאל, מכללת אשקלון, מכללת כנרת, מכללת עזריאלי, יש רשימה ארוכה של מוסדות.

קריאה: שמעתי שגם הטכניון.

אלחנן פלהיימר: הטכניון, ויש באמת רשימה ארוכה.

אלחנן פלהיימר: ולשאלתו של חבר הכנסת – נכון, האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת בר אילן, המרכז האקדמי פרס, יש המון מוסדות שנתנו מבנה שהוא מקוון, היברידי, כמו שהיה בשנתיים האחרונות.

אלחנן פלהיימר: ויש מוסדות שפשוט הולכים ראש בקיר, ועוד פעם, בגלל שאולי יש קומץ של העתקות, מבחינתם, הם משליכים פה על ציבור סטודנטים שלם עם שאלה בלתי מוסרית, ציונים או בריאות.

שרן השכל: אני רוצה להעלות את ממלאת מקום מנכ"ל המל"ג, הגברת מיכל נוימן שנמצאת איתנו בזום.

שרן השכל: שלום, מיכל נוימן, בוקר טוב.

מיכל רוזין: בוקר טוב, שלום.

מיכל רוזין: תודה רבה.

מיכל רוזין: א', נמצאים כאן נציגי המוסדות, נציג ועד ראשי האוניברסיטאות, נציג ועד ראשי המכללות המתוקצבות, והם בטח ידברו ויספרו מה קורה אצלם במוסדות כל המוסדות להשכלה גבוהה מחויבים לפעול, ולמיטב ידיעתנו, פועלים לפי התקנות המחייבות.

שרן השכל: אבל השאלה היא בעניין המבחנים.

שרן השכל: אין תקנה לאותן הבחינות.

נירה לאמעי רכלבסקי: אין תקנה שמחייבת ואין תקנה שאוסרת.

נירה לאמעי רכלבסקי: חשוב לומר את זה.

נירה לאמעי רכלבסקי: יש לאפשר למידה מרחוק באופן כללי.

נירה לאמעי רכלבסקי: זה לא מחייב בחינות, אבל - - -

מיכל רוזין: נכון.

מיכל רוזין: ולכן אני אומרת, כרגע התקנות אומרות כניסה לקמפוסים מתאפשרת בתו ירוק.

מיכל רוזין: המוסדות כולם לקראת תקופת הבחינות נערכו עם הגעה אליהם, הם לא מנותקים, הם כולם בתוך המציאות, חברי הסגל כן מגיעים למוסדות, ההנהלות נמצאות בתוך המוסדות, מגיעות למקומות העבודות.

מיכל רוזין: גם אם הם לא הגיעו לכנסת, הם מגיעים.

מיכל רוזין: בכל המוסדות יצא מתווה בחינות שמסדיר את העניין, מוסד כזה, מוסד אחר, כל מוסד פועל בהתאם ללימודים המתקיימים אצלו.

מיכל רוזין: יש מוסדות שזה משתנה אפילו בין פקולטות, ולפעמים אפילו בין חוגים שונים בתוך פקולטה כי יש הבדל בין חוג למדע המדינה לבין חוג לביולוגיה שצריך מעבדה.

שרן השכל: רגע, מיכל.

שרן השכל: אני רוצה למקד.

שרן השכל: אנחנו לא מדברים על הלימודים עצמם.

שרן השכל: יש לנו מתווה - - -

מיכל רוזין: לא, על הבחינות.

שרן השכל: אנחנו מדברים על בחינות בלבד.

שרן השכל: אתם לא הורדתם הוראה מפורשת, אלא נתתם להם את האפשרות לבחור.

שרן השכל: ועולות טענות קשות.

שרן השכל: למשל, חולי קורונה שלא ניתן להם על ידי אותן מכללות ואוניברסיטאות מתווה ברור מכם.

שרן השכל: מה אתם צריכים, שאנחנו כאן בכנסת נחליט בשבילכם?

שרן השכל: נתנו לכם את החופש להכריע.

שרן השכל: נאמר שלא נתנו להם מועדי ב', לא ניתנו להם אופציות אחרות, וחולי קורונה מגיעים בסוף לתוך אותם מבחנים - - -

יוסף טייב: זה לא נכון.

יוסף טייב: נתנו להם מועד ב'.

יוסף טייב: כתבו לנו את זה.

מיכל רוזין: מועד ב', מועד ג' ומועד ד', ואיזה מועד שצריך.

שרן השכל: יש כאן נציג של אוניברסיטת אריאל?

קריאה: הייתה לפני רגע, ואני יכול לענות גם על השאלה.

שרן השכל: הסטודנטית אמרה שלא ניתנו מועדי ב' או לא ניתנה להם אפשרות בחינה אחרת.

מיכל רוזין: זה פשוט לא מדויק.

מיכל רוזין: נמצא כאן חיים היימס, יו"ר פורום הרקטורים של האוניברסיטאות.

מיכל רוזין: אני מניחה שהוא יוכל להגיב.

מיכל רוזין: בכל האוניברסיטאות ניתנו מועדים.

מיכל רוזין: ברור לכולם שיש מבודדים.

מיכל רוזין: יש אנשים שיושבים בגלל בידודים של ילדים בבית.

מיכל רוזין: אין מצב שלא יינתן פתרון לסטודנט שלא יכול להגיע לבחינה.

מיכל רוזין: ורוב המוסדות העבירו חלק גדול של הבחינות למרחוק.

שרן השכל: מיכל, יש הבדל בין אם נאמר לסטודנטים, אם אתם לא מסוגלים להגיע השבוע, יהיה מועד בעוד כשבועיים, מועד א' נוסף, נקרא לזה מועד ב'.

שרן השכל: ואפשר להגיד, אתם תיבחנו במועד ב', שלמעשה בדרך כלל מתקיים או באמצע או לקראת סוף הסמסטר הבא, שמקשה על אותם סטודנטים.

שרן השכל: זו אופציה שקל לברוח מזה, ולהגיד, טוב, שיבואו להיבחן בפעם הבאה.

שרן השכל: אם הם ייכשלו יינתן להם מועד ג' ו-ד'?

שרן השכל: מה המשמעות לאותו סטודנט לדחות את אותה בחינה עוד סמסטר ועוד סמסטר?

שרן השכל: הרי אלו שיקולים שהסטודנטים עושים.

שרן השכל: אנחנו לא רוצים שבגלל שהשיקולים האלו, בסוף יגיע חולה מאומת לעשות את הבחינה, וידביק כיתה שלמה.

שרן השכל: אם אתם אומרים לי, אנחנו לא יודעים להתמודד עם זה ואנחנו צריכים הנחיות מכם, אז יש לנו שבוע הבא את התקנות, אנחנו יכולים לדרוש ממשרד הבריאות להוריד לכם את ההנחיות האלה.

שרן השכל: אבל אנחנו כן מאמינים בכם שאתם מסוגלים לקחת את השיקולים האלה, את השיקולים הבריאותיים של הסטודנטים, של המורים.

שרן השכל: וכפי שאתם שומרים על המורים, אז נדרשת פה גם שמירה על אותם סטודנטים שחלקם נמצאים במצבים רגישים, ולהוריד הנחיות ברורות לשטח, שיחייבו אותם גם.

מיכל רוזין: חברת הכנסת השכל, אנחנו פנינו למוסדות בכמה מיילים בשבועות האחרונים, ואנחנו בשיח מתמיד גם עם אלחנן יו"ר התאחדות הסטודנטים וגם עם המוסדות להשכלה גבוהה.

מיכל רוזין: ואנחנו פנינו וביקשנו מכל המוסדות להתחשב בסטודנטים, להציע את מועדי הבחינות בזמנים ריאליים.

מיכל רוזין: למיטב ידיעתנו ומהדיווחים שאנחנו קיבלנו, הדברים האלה נעשים, הבחינות, מועדי ב', ג' וכולי, לא נדחות לסמסטר השני, לא נדחות לקיץ.

מיכל רוזין: הם כן מוצעות לסטודנטים במהלך הסמסטר, חופשת הסמסטר ותקופת הבחינות.

שרן השכל: מיכל, אני חייבת לומר לך, אני רואה בזום סטודנטים מאוניברסיטת בן גוריון ומרופין, ומאריאל ומאגודה בעמק, והם כולם מנענעים בראשם, ואומרים, ממש לא, הם לא מקבלים.

שרן השכל: מילא, אם זה היה סטודנט אחד שהיה שולח לי מכתב, היינו אומרים, טוב, נו, זה אחד שכנראה לא קיבל את מה שהוא רצה.

שרן השכל: אבל תסתכלי בזום, את גם רואה אותם, אחד אחרי השני אומרים לך, לא ניתנו להם המועדים האלו.

שרן השכל: לא ניתנו להם אופציות ריאליות.

שרן השכל: אז או שיש פה איזשהו סוג של קצר בתקשורת ביניכם לבין השטח, או שאני לא יודעת.

מיכל רוזין: אני מציעה, כמו שאת אומרת על סטודנטים שנמצאים ומהנהנים בראש, יש כאן גם נציגי מוסדות שאני רואה אותם מהנהנים לא בראש.

מיכל רוזין: אז אני חושבת שנכון גם לתת להם לומר את הדברים.

מיכל רוזין: הם המוסדות שנמצאים בשטח, ואנחנו מקבלים את הדיווחים שניתנים המענים הראויים לסטודנטים.

שרן השכל: תודה רבה, מיכל נוימן.

שרן השכל: יש לך שאלה אליה?

עופר כסיף: האם אתם במוסדות השונים קיבלתם החלטות בתיאום ובדיון רציני עם נציגי הסטודנטים?

עופר כסיף: זה בעצם המפתח.

עופר כסיף: לקבל החלטות של כל מוסד ומוסד, כפי שאמרתי קודם, אפילו על פי חוק המועצה להשכלה גבוהה, זה מקובל ואפילו הכרחי.

עופר כסיף: לכן אני מסכים עם היושבת-ראש שאנחנו לא רוצים להתערב, גם לא יכולים אפילו על פי החוק, לדעתי.

מעי רכלבסקי: אלא אם כן החוק ישונה.

מעי רכלבסקי: אם תקנות הקורונה ישונו - - -

עופר כסיף: ברור.

עופר כסיף: ברור.

עופר כסיף: אני אומר, על פי החוק הקיים, סעיף 15 לחוק המועצה להשכלה גבוהה, אני חושב שזה בעייתי, ואני חושב שהסעיף הזה הוא חשוב.

עופר כסיף: אני לא רוצה שאנחנו נפעל לשנות אותו.

עופר כסיף: אבל זה מצב מיוחד, חייבים לקבל החלטות בהסכמה של הסטודנטים.

עופר כסיף: ואם זה לא נעשה בהסכמתם, זה פסול וזה פגום.

סימון דוידסון: רק לציין שהתקנות הגיעו אתמול.

סימון דוידסון: קיבלנו הודעה.

סימון דוידסון: אנחנו נדון עליהם בטח מחר.

שרן השכל: בוודאי.

שרן השכל: ואם לא יימצא פתרון, אנחנו יכולים לדרוש את הדברים האלה.

סימון דוידסון: נכון.

סימון דוידסון: בדיוק ככה.

סימון דוידסון: זה לא שזה עובר מעלינו.

שרן השכל: אני מקווה שלא נצטרך.

עופר כסיף: ברור.

עופר כסיף: אני פשוט אומר שאני לא רוצה שנפעל נגד רוח החוק.

שרן השכל: בוודאי.

שרן השכל: אני גם חושבת שבסופו של דבר, המל"ג והשאר עד עכשיו ניהלו את זה – המקרים שם הם מקרים מורכבים, איך אנחנו שומרים ומגינים על הסטודנטים ועל המרצים.

שרן השכל: ובסך הכול הם מנהלים את זה טוב, ברור לי.

שרן השכל: יש פה עניין נקודתי בעניין הבחינות שהגיעו עכשיו, וצריך לראות איך פותרים את זה.

נירה לאמעי רכלבסקי: אולי כדאי להפנות את תשומת הלב למסמך של הרשות להגנת הפרטיות שיצא כבר לפני שנה.

נירה לאמעי רכלבסקי: הרשות ישבה ודנה בנושא הזה, ופרסמה דגשים והמלצות להגנת פרטיות בבחינות מרחוק, ויש לה סט של אמצעים שהיא מציעה למוסדות לשמירה על טוהר הבחינות, ומצד שני, על הגנת הפרטיות של הסטודנטים.

סימון דוידסון: זאת אומרת, כל מכללה וכל אוניברסיטה תעשה כראות עיניה?

שרן השכל: כרגע זו ההנחיה.

נירה לאמעי רכלבסקי: כרגע לפי החוק, אבל אני אומרת שיש מתווה וכללים שהרשות להגנת הפרטיות הוציאה - - -

סימון דוידסון: אבל זו הצעה.

סימון דוידסון: זה לא מחייב.

נירה לאמעי רכלבסקי: ודאי.

שרן השכל: מיכל, יש לך עוד משהו להעיר?

מיכל רוזין: כן, במענה לשאלתו של חבר הכנסת כסיף – בכל המוסדות, ככל שאנחנו יודעים ומהדיווחים שאנחנו קיבלנו, דרך אגב, כולל מהתאחדות הסטודנטים, כן יש עבודה משותפת עם אגודות הסטודנטים.

מיכל רוזין: נכון שאם אגודת סטודנטים אומרת שהם דורשים שהכול יעבור למרחוק, אז המוסדות לא בהכרח מקבלים את הבקשה הזו, ואז אפשר להגיד שזה לא בתיאום איתם.

עופר כסיף: אבל דיון, דיון.

עופר כסיף: שזה יהיה מתואם.

עופר כסיף: זה לא לעומתי.

עופר כסיף: הרי האינטרס הוא משותף לכולם.

עופר כסיף: הוא אינטרס של הסטודנטים, של המרצים ושל ההנהלות.

עופר כסיף: אני לא מבין את זה.

שרן השכל: עופר, קשה לי, הקול שלך חזק.

שרן השכל: הקול שלך מתגבר על הקול שלי.

שרן השכל: אלחנן, אתם שוחחתם?

שרן השכל: פתחתם דיון מול המל"ג?

אלחנן פלהיימר: אני אכן מנהל המון שיחות עם מיכל, והאצבע המאשימה היא כלפי המוסדות, כי הם באים ואומרים, לנו אין הנחיות, מה שלא אסור – מותר.

אלחנן פלהיימר: חלק מהמוסדות אכן יעלו שיחות עם אגודות הסטודנטים, וגם הצליחו למצוא מתווה.

אלחנן פלהיימר: אבל יש מוסדות רבים ברשימה הזו שציינתי, שמתעלמים התעלמות מוחלטת מאגודות הסטודנטים, ואומרים, תעשו מבחנים פרונטליים.

אלחנן פלהיימר: שוב, עמק יזרעאל, מכללת רופין, אוניברסיטת אריאל, מכללת אשקלון – יש רשימה ארוכה של מוסדות.

אלחנן פלהיימר: חלק מהסטודנטים בעצמם כותבים לך פה.

אלחנן פלהיימר: אני לא יודע מה המוסדות יגידו פה.

אלחנן פלהיימר: עוד פעם, אנחנו חיים את השטח.

אלחנן פלהיימר: אני מייצג פה, כמו שאמרתי, 350,000 סטודנטים וסטודנטיות.

אלחנן פלהיימר: העלינו פוסט תמים, שוב, בסוף השבוע האחרון, וכמו שאמרתי, קיבלנו אלפי תגובות, לייקים ושיתופים, כי זה המצב.

אלחנן פלהיימר: סטודנטים וסטודנטיות כותבים פה בזום, עולים פה נציגי סטודנטים ממוסדות שונים ומשונים שאומרים – אז מה, אנחנו משקרים?

אלחנן פלהיימר: זה המצב.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: אני רוצה להעלות את חיים היימס שנמצא איתנו.

שרן השכל: בוקר טוב, פרופ' חיים היימס.

חיים היימס: בוקר טוב.

חיים היימס: אני שמח להיות כאן.

חיים היימס: קודם כל, הדיון הזה חשוב, אבל אני שומע כאן הרבה מאוד דברים שהם רחוקים מאוד מהמציאות שאני מכיר, וכיושב-ראש פורום הרקטורים של האוניברסיטאות, ממה שאני מכיר גם מהקולגות שלי, ואנחנו מדברים הרבה, משתדלים לתאם ולראות איפה כל אוניברסיטה עומדת - - - אז קודם כל, נאה דורש, נאה מקיים.

חיים היימס: אמרו, למה אני לא נמצא, למה הם לא נמצאים בכנסת – אני לא נמצא בכנסת מכיוון שאני נמצא באוניברסיטה שלי, במשרד, איפה שאני כבר שנתיים נמצא יום-יום כדי לנהל בצורה אחראית את כל האירוע הזה שנקרא קורונה.

חיים היימס: ואם אני דורש מחברי הסגל שלי ומסטודנטים להגיע לקמפוס, אני גם נמצא כאן ומסתובב ובוחן ובודק שהכול מתנהל כשורה.

חיים היימס: אני רוצה להצטרף לדבריו של חבר הכנסת פרופ' יוסי שיין, בתחילת דבריו – אנחנו כבר שנתיים בעניין, ואני חושב שאנחנו מתנהלים בצורה מאוד אחראית.

חיים היימס: אנחנו פועלים על פי התקנות ובתיאום מלא עם המל"ג והוות"ת, ולעתים קרובות, אנחנו גם מחמירים מעבר, כי בראש סדרי העדיפויות שלנו זה בריאותם ורווחתם גם של הסטודנטים וגם של חברות וחברי הסגל, אבל גם שהלימודים במחקר יתנהלו כסדרם ובעצם כמו שנדרש, כדי שהסטודנטים שלנו יקבלו תואר - - - הדאגה בראשונה בראש סדר העדיפויות שלנו היא הדאגה לשמירה על טוהר המידות, על אקדמיה ברמה נאותה, ושהסטודנטים יקבלו בעצם את מה שמגיע להם מהמוסדות להשכלה גבוהה, במיוחד מאוניברסיטאות.

חיים היימס: אז קודם כל, על פי החוק, כל המוסדות מחויבים לתת לכל סטודנט להיבחן לפחות פעמיים בכל מקצוע שהוא לומד.

חיים היימס: אז זה לא משנה אם יש קורונה או אין קורונה, אנחנו מחויבים לתת לכל סטודנט וסטודנטית להיבחן בכל קורס בו הם לומדים בשני מועדים לפחות.

שרן השכל: אבל פרופ' חיים היימס, האם אתה מבין שאם אתה נותן להם את האופציה, במקום מועד א', את מועד ב' הקבוע ומועד ג' הקבוע, כלומר, פעמיים להיבחן, זה בעצם בסמסטרים שונים או אמצע סמסטרים סמסטרים, וזה הרבה פחות נוח לאותם סטודנטים, מה שגורם להם במקרי קיצון, כמו ששמענו, לעגל פינות ולמעשה אפילו לחולים מאומתים להגיע לתוך חדרי הבחינות ולהדביק סטודנטים אחרים.

שרן השכל: כלומר, כאשר נותנים להם פעמיים, מדוע לא לקחו בחשבון וחייבו לתת מועד, נגיד, בהפרש של שבועיים?

שרן השכל: ככה שאם יש חולה מאומת, ייתנו לו שבוע, 10 ימים, להחלים, ובתוך שבועיים הוא יוכל לבוא ולהיבחן שוב.

שרן השכל: כלומר, לבוא בתקופה הקשה הזאת לקראת אותם סטודנטים, גם אם אתם לא מאפשרים להם את המבחנים מרחוק.

חיים היימס: גברתי היושבת-ראש, בכל האוניברסיטאות מדובר בתקופת הבחינות באלפי בחינות.

חיים היימס: אני מזכיר שיש הרבה מאוד פקולטות, תחומי לימוד, קורסים, ומדובר באלפי בחינות.

שרן השכל: נכון.

שרן השכל: אתה צודק.

שרן השכל: בגלל זה אני מבינה מדוע רוב האוניברסיטאות החליטו לאפשר את המבחנים בצורה מקוונת.

שרן השכל: אבל מדובר פה על 15 מכללות ואוניברסיטאות שהחליטו לא לעשות כך, ואם הם הכריעו שאותם סטודנטים לא ילמדו בצורה מקוונת, מדוע לא מחייבים אותם לתת גם מועדים שהם מועדים נוחים לסטודנטים?

חיים היימס: שוב, אני חוזר ואומר, כל האוניברסיטאות נותנות מועדי א' ומועדי ב', ומשבצים אותם בלוח הבחינות והסטודנטים יודעים על לוח הבחינות הזה מראש.

חיים היימס: כאשר בנסיבות מיוחדות, כפי שקרה אצלנו, ואני אגיד לך מה אנחנו עשינו באוניברסיטת בן גוריון בנגב – אנחנו בעצם שינינו את המתווה של לוח הבחינות כדי להקפיד עוד יותר על רווחתם ובריאותם של הסטודנטים, וריווחנו את תקופת הבחינות, הארכנו אותו לתשעה שבועות, ואנחנו נתחיל את סמסטר ב' באיחור, כדי לאפשר לסטודנטים להיבחן בצורה - - -

שרן השכל: אתם דחיתם את הסמסטר בתשעה שבועות?

חיים היימס: לא.

חיים היימס: אנחנו דחינו את פתיחת סמסטר ב' בשלושה שבועות כדי להאריך את תקופת הבחינות לתשעה שבועות, במקום שישה שבועות כפי שקורה בדרך כלל, כדי שהסטודנטים יוכלו להיבחן במועד א', במועד ב', בצפיפות נמוכה מאוד כדי להוריד את הסכנה של הידבקות.

שרן השכל: השאלה שלי היא אם אתם ריווחתם את אותם מועדי א' שהיו קבועים או אם קבעתם בשלושת השבועות מועדי א' ומועדי ב' לתוך המבחנים האלו.

חיים היימס: אנחנו ריווחנו את הבחינות - - -

שרן השכל: את מועדי א', מה שלא ממש מסייע לסטודנטים.

חיים היימס: מסייע מאוד, כי בתוך תשעת השבועות גם מועד א' וגם מועד ב' יתקיימו ויאפשרו לכל הסטודנטים - - -

שרן השכל: יש הבדל בין תשעה שבועות לשלושה שבועות.

חיים היימס: לא, לא.

חיים היימס: אמרתי, תקופת הבחינות הוארכה לתשעה שבועות כדי לאפשר מועדי א' ומועדי ב'.

חיים היימס: גם כשאין קורונה, בשנה רגילה, מועדים מיוחדים הרבה פעמים מתנהלים במשך סמסטר ב', כי אין בעצם אפשרות אחרת לאף אוניברסיטה.

חיים היימס: מועדים מיוחדים לרוב מתנהלים גם כשאין קורונה.

חיים היימס: מועדים מיוחדים מתנהלים במשך סמסטר ב', או אם זה תקופת הקיץ אז לאורך הקיץ.

חיים היימס: והשנה, עם כל הנושא של הקורונה, כמובן שמועדים מיוחדים, אין מה לעשות, הם ייכנסו לתוך סמסטר ב'.

שרן השכל: אני מבינה שבבן גוריון החלטתם לא לעשות בחינות מקוונות?

חיים היימס: יש אצלנו שילוב.

חיים היימס: יש חלק קטן של בחינות מקוונות.

חיים היימס: יש לא מעט קורסים שעברו להערכה חלופית, וזה נכון גם לגבי אוניברסיטאות אחרות.

חיים היימס: וכן, יש הרבה מאוד בחינות שמתקיימות באופן פרונטלי, שוב, בריווח מאוד גדול.

חיים היימס: אין כמעט כיתה שבה יושבים יותר מ-15 סטודנטים בריווח מאוד גדול.

חיים היימס: אני מדבר על כיתות גדולות, והם מחויבים לשבת עם מסכות, וכמובן, גם המשגיחים והמשגיחות וגם המרצים והמרצות שומרים על כל הכללים.

חיים היימס: אנחנו מקפידים על כך.

חיים היימס: את אמרת שאת מקבלת אלפי פניות מסטודנטים.

חיים היימס: גם אנחנו מקבלים הרבה מאוד מסטודנטים שאומרים דווקא הפוך, ומאוד מאוד מרוצים מכך שמאפשרים להם להגיע ולהיבחן בקמפוס בצורה בטוחה.

חיים היימס: אז אפשר להגיד שיש לא מעט סטודנטים שלא אוהבים את זה, ויש הרבה מאוד סטודנטים שגם מאוד מאוד מרוצים.

חיים היימס: והאוניברסיטאות יודעות גם לתת מענה למי שנמצא בקבוצות סיכון.

חיים היימס: אנחנו עשינו את זה לאורך כל תקופת הקורונה, ואנחנו ממשיכים לעשות את זה כדי לאפשר לסטודנטים שהם בקבוצות סיכון, סטודנטים שהם חולים, סטודנטים שבבידוד, להיבחן כמו שצריך ולקבל את הציונים שמגיעים להם.

שרן השכל: תודה רבה לך, פרופ' חיים היימס.

שרן השכל: אני רוצה להעלות סטודנטית מאוניברסיטת בן גוריון, שי אשד בכר.

שרן השכל: היא נמצאת איתנו בזום?

שרן השכל: שי, בוקר טוב.

שי אשד בכר: בוקר טוב, שלום.

שי אשד בכר: תודה רבה.

שרן השכל: זמננו קצר, אבל כן נאמר כאן ואמרו שניתנו פתרונות יצירתיים והארכה של מועדים לסטודנטים באוניברסיטת בן גוריון, במקום פתרון של בחינות ממוחשבות.

שי אשד בכר: נכון.

שי אשד בכר: אני אשמח לספר לכם מה באמת קורה באוניברסיטת בן גוריון.

שי אשד בכר: יש לא מעט עדויות, של יותר מ-20 סטודנטים בכיתות קטנות.

שי אשד בכר: זאת אומרת, זה לא נכון שיש עד 15 סטודנטים גג.

שי אשד בכר: הרבה מאוד סטודנטים צריכים להגיע למועד ב' בגלל שהם מאומתים, או לאיזשהו מועד מיוחד, אמורפי, שלאף אחד לא ברור מתי הוא הולך להתרחש.

שרן השכל: לא נקבעו לכם תאריכים לבחינה?

שי אשד בכר: לא.

שי אשד בכר: הדבר הזה פוגע בהמשך תקופת הבחינות של שאר הסטודנטים.

שי אשד בכר: יש סטודנטים שצריכים ללמוד למתא"ם, יש סטודנטים שממשיכים לתארים מתקדמים וצריכים ללמוד למבחנים נוספים, וזה פוגע בלוח הבחינות שלנו ובזמנים שלנו וביכולת שלנו ללמוד ולהתכונן למבחנים אחרים.

שי אשד בכר: זה לא נכון שרווחו הבחינות, ובהרבה מאוד מהפקולטות הם דווקא הצטמצמו והפכו לצמודות יותר.

שי אשד בכר: בעקבות כל הסיטואציה הזו, יש לא מעט עדויות של סטודנטים שמגיעים מאומתים, מגיעים עם תסמינים לאוניברסיטה, מגיעים חולים, בגלל שאין להם חלופה אלטרנטיבית הגיונית.

שי אשד בכר: במיילים שקיבלנו מבקשים מאיתנו לשמור על הבריאות של עצמנו, לשמור על מי שנמצא באוכלוסיות סיכון.

שי אשד בכר: אם אני ניגשת למבחן – יש לי היום אחר הצהריים מבחן בסטטיסטיקה, לדוגמה – ואני כל הסמסטר לא הייתי אצל המשפחה, והייתי אמורה לנסוע בסופ"ש, ואני לא הולכת לעלות להורים שלי במהלך הסופ"ש, כי אני יודעת שהסיכוי שאני אידבק באוניברסיטה הוא גבוה לאין שיעור.

שי אשד בכר: אנחנו לא מפסיקים לשמוע על זה.

שי אשד בכר: כמובן שאם יש אפשרות לעבור למבחנים מקוונים, זה רק באישור המרצה.

שי אשד בכר: ואצלנו גם צריך לקבל אישור של 100% מכל הסטודנטים.

שי אשד בכר: אנחנו צריכים להצביע איך שהוא ולהשיג אישור של מאות סטודנטים בשביל לעבור למבחן מקוון.

שי אשד בכר: זה איזשהו חוק שהחליטו עליו, אם יש אפשרות להוריד את זה ל-75%, זה כמובן יעזור.

שי אשד בכר: אז זה לא הגיוני, מה שאמרו על אוניברסיטת בן גוריון.

שי אשד בכר: זה לא נכון.

שי אשד בכר: ואנחנו נאלצים לבחור בין הציונים שלנו לבין הסיכון להדביק אנשים אחרים או להידבק.

שי אשד בכר: אין לנו תנאים אופטימליים בשביל לשמור על הבריאות שלנו, אז אנחנו נאלצים לסכן את הבריאות שלנו בשביל לשמור על ממוצע הציונים שלנו.

שי אשד בכר: מדברים איתנו כאן על זה שחלילה לא יעתיקו, טוהר הבחינות, ממש אמרו את זה.

שי אשד בכר: בראש ובראשונה העדיפות היא לשמור על טוהר הבחינות.

שי אשד בכר: לא, בראש ובראשונה העדיפות היא לשמור על הבריאות שלנו ועל הבריאות של הסטודנטים שנמצאים באוכלוסיות סיכון, וכמובן גם לשמור על הבריאות של הבוחנים.

שי אשד בכר: רוב הבוחנים גם בעצמם נמצאים באוכלוסיית סיכון, הם מאוד מבוגרים – אם לרגע נכניס את למשוואה.

שי אשד בכר: אז אני מבקשת התייחסות.

שי אשד בכר: כמו שאמר יושב-ראש התאחדות הסטודנטים, ברגע שלא ירדו הוראות מפורטות ואמרו שאין צורך בהוראות, אז הכול בסדר, אפשר להתעלם מזה ולהמשיך כרגיל.

שי אשד בכר: וזה לא נכון.

שי אשד בכר: אנחנו מבקשים שיהיה יישור קו ושיורידו הוראות מפורטות מהמל"ג, כי כרגע כל אוניברסיטה עושה מה שהיא רוצה, ומה שנקרא עלא באב אללה, יהיה בסדר.

שי אשד בכר: יש אוכלוסיות סיכון, יש אנשים שלא יהיו בסדר, וזה לא לגיטימי בעינינו.

שרן השכל: תודה רבה לך, שי אשד, מאוניברסיטת בן גוריון.

שרן השכל: אני רוצה להעלות את ד"ר רפי אבירם, יו"ר פורום המנכ"לים ומנכ"ל מכללת עזריאלי ירושלים.

שרן השכל: בוקר טוב, רפי.

רפי אבירם: בוקר טוב, גברתי היושבת-ראש וחברי הכנסת, אלחנן והסטודנטים.

רפי אבירם: תודה על ההזדמנות.

רפי אבירם: קודם כל, אני באמת מבין לליבם של הסטודנטים.

רפי אבירם: אנחנו בסיטואציה מורכבת, לא פשוטה, וישנם לא מעט אתגרים שעומדים בפנינו.

רפי אבירם: אבל מכיוון שציינו פה את שמה של מכללת עזריאלי, אז אני אתן דוגמה כדי להבין שהמכללות הציבוריות נותנות את דעתם על המציאות, וכן נותנות מענה.

רפי אבירם: לפעמים המענה לא מוצא חן בעיני חלק מהאנשים, אבל הוא קיים.

רפי אבירם: לפני יותר מחודש, התכנסה ההנהלה האקדמית, ביחד עם יושב-ראש אגודת הסטודנטים המקומית, גיבשו מתווה, ודרך אגב, המתווה הזה אמר, בוא נעשה כרגע את בחינות מועדי א' כבחינות פרונטליות, נקדים את תחילת מועד סמסטר ב', ונפתח חלון של שלושה שבועות, בעוד חודש וחצי, אחרי שהגל יעבור, כדי שנוכל לתת לסטודנטים את המענה, למי שלא יוכל להגיע בתקופה הזאת, והוא יוכל להגיע למועדי ב' שיהיו לפני פסח בעוד כחודש וחצי.

רפי אבירם: נכון, זה לא מיד, צמוד, אבל זה הרבה יותר טוב מאשר בחינות פרוסות על פני כל סמסטר ב'.

רפי אבירם: ודרך אגב, ככה היה בעבר.

רפי אבירם: הדבר השני שאמרנו, כל סטודנט, גם בלי שתהיה לו איזושהי בעיה, בין אם הוא מבודד או חולה, יוכל לבחור שני מועדים מתוך שלושת המועדים, כי יש גם מועדי ג', אפילו ללא הצדקה, כשבדרך כלל צריך הרבה אישורים כדי לקבל מועדים מיוחדים.

שרן השכל: רפי, אבל אתה מבין כמה זה לא נוח לסטודנטים, בנוסף לכל הבחינות שיש להם, לעשות בחינה נוספת במועד ב' בסמסטר הבא.

שרן השכל: כלומר, עזוב את כל העניין של לשכוח את חומר הלימוד וכולי.

רפי אבירם: כן, אבל הם עושים את זה תוך כדי.

רפי אבירם: גברתי היושבת-ראש, הם עושים את זה תוך כדי חלון נקי מבחינות.

רפי אבירם: ודרך אגב, אני רוצה להסביר משהו, כי הדיון פה סוטה מהנושא של בחינות מקוונות.

רפי אבירם: מה קרה לנו בעצם עם הבחינות המקוונות?

רפי אבירם: על מה אנחנו מתמודדים עכשיו?

רפי אבירם: על התקפות האקדמית של הדברים, כי כשעשינו בסוף השנה שעברה את הבחינות הפרונטליות, יצאנו למקומות שאף אחד מאיתנו לא רצה להיות בהם.

רפי אבירם: היה לנו כפול בעבירות משמעת של אי תקינות בבחינות.

רפי אבירם: גילינו שהסטודנטים שסיימו את המועדים – נוצר פער גדול בין הבחינות של מועדי א' לבחינות של הקיץ, שהיו בחינות פרונטליות, וכתוצאה מזה, אחוז חוזרי שנה א' שלנו עלה דרמטית למקומות שאתם לא מדמיינים.

רפי אבירם: אנחנו הגענו למצבים ש-25% מתלמידי שנה א' במחלקה מסוימת הם חוזרי שנה א', כי בעצם לא ידענו בבחינות שהיו בסמסטר א', לא הצלחנו לקבל את המידע המדויק והמתאים לגבי היכולות שלהם, לא יכולנו לעזור להם.

רפי אבירם: הגיעו לסוף השנה, עשו בחינות פרונטליות, ואז התגלה שבעצם יש פערים מאוד קשים, והתוצאה הייתה לא טובה.

רפי אבירם: עוד דבר שצריך להבין לגבי המכללות המתוקצבות, לכל מכללה יש אופי משלה והיא מתנהלת בצורה נכונה ומתאימה לסיטואציה.

רפי אבירם: במכללת עזריאלי אמרתי מענה אחד.

רפי אבירם: יש מכללה אחרת שאמרה, אני מתחילה יותר מאוחר, אז אני דוחה את תחילת הבחינות בשבועיים כדי לתת מענה טוב יותר.

רפי אבירם: דרך אגב, יש דבר שלא דיברו עליו פה, זה שאצלנו, לפחות במכללת עזריאלי, יותר משליש מהבחינות הן בכלל הערכה חלופית.

רפי אבירם: עליהן בכלל לא דיברו.

רפי אבירם: נכון, יש חלק שהוא פרונטלי.

רפי אבירם: אבל יש גם חלק לא מבוטל שעבר בכלל להערכה חלופית, לעבודה או עבודת בית או בחינה בזום, או כל דבר אחר.

רפי אבירם: זאת אומרת, ניתן מענה, המוסדות נותנים את המענה הנכון כדי לאפשר לסטודנטים – אנחנו רואים אותם - - -

עופר כסיף: אבל אומר לך יושב-ראש ההתאחדות שיש מוסדות שלא נותנים את המענה.

עופר כסיף: אז אתה לא יכול להגיד שכן נותנים.

עופר כסיף: שייתנו מענה גורף.

עופר כסיף: שבכל מוסד ומוסד, קודם כל, יערבו את הסטודנטים בקבלת ההחלטות.

עופר כסיף: הסטודנטים הם חלק, שלא לומר, "החלק" מהמוסד.

עופר כסיף: הם לא אורחים.

רפי אבירם: חבר הכנסת כסיף, אני איתך ואתה יודע שאני איתך, ואתה יודע שאנחנו בעד הסטודנטים, ואתה יודע שבכל מוסד מקיימים את הדיון עם אגודת הסטודנטים.

רפי אבירם: אלא מה?

רפי אבירם: לפעמים קורה שאגודת הסטודנטים לא מסכימה.

רפי אבירם: אז כשלא מסכימים זה אומר שלא מקיימים דיון?

רפי אבירם: הרי גם עכשיו, בדיון כאן, לא כולנו מסכימים על אותו דבר.

רפי אבירם: אבל אנחנו עדיין מקיימים דיון נכון לעשות את הדברים.

אלון טל: אני מחזק אותך.

אלון טל: מה שברור פה הוא שיש לנו צורך בחובת התייעצות, אבל לא לקבל את דעתם.

אלון טל: בסופו של דבר, זה לא דמוקרטיה.

אלון טל: בהשכלה הגבוהה יש סטנדרטים, ולא הסטודנטים קובעים את הכול.

אלון טל: אני מצטער.

עופר כסיף: בוודאי.

עופר כסיף: הסטנדרטים חייבים להיות אקדמיים, אבל גם ראויים וצודקים.

עופר כסיף: לא מדובר פה על וטו.

עופר כסיף: אני לא מדבר על זה שתהיה זכות וטו.

עופר כסיף: אבל צריך קצת היגיון.

עופר כסיף: אולי לא היית קודם.

עופר כסיף: אני לא זוכר, ידידי.

עופר כסיף: אבל נאמר קודם שיש מוסדות שלא מכבדים את מה שנדרש מהם, ומוסדות אחרים כן מקבלים.

עופר כסיף: על זה מדובר, לא מעבר.

עופר כסיף: רק על זה מדובר.

קריאה: חשוב גם להגיד שאנחנו לא דורשים מאה אחוז פרונטלי.

קריאה: גם בשנתיים האחרונות, מבחנים שלא הייתה ברירה, התקיימו בצורה פרונטלית.

קריאה: אבל יש המון פקולטות, כמו מדעי הרוח, כמו משפטים, יש עוד פקולטות נוספות, שיכולים לעשות את זה מהבית בצורה מקוונת ומחייבים אותם להגיע בצורה פרונטלית, מהמקום הזה שאין תקנות.

קריאה: ואולי כן יהיו תקנות, כמו שנאמר קודם, ממשרד הבריאות, ויביאו איזה שהם קווים מנחים בסיסיים.

אלון טל: אני דוחה, לפחות מבחינת הריכוזיות.

אלון טל: לכל אוניברסיטה יש מציאות ותשתית אחרת.

אלון טל: אני יכול להעיד בתור פרופסור שהעברי קורסים בכמה פקולטות, ואחותי גם פרופסורית באוניברסיטה העברית, בתזונה, והסיפור הזה הוא פשוט פתח לרמייה.

אלון טל: זה ניסיון מעשי שנורא ניסיתי לאחד.

עופר כסיף: מה הפתח לרמייה?

עופר כסיף: לא הבנתי.

נירה לאמעי רכלבסקי: יש טכנולוגיות מתקדמות מאוד.

קריאה: והיו למוסדות שנתיים להיערך.

אלון טל: אני יודע.

אלון טל: אבל בכל זאת, אני השארתי את המכללות פתוחות וכולי.

עופר כסיף: אני חושב שלהתייחס לסטודנטים כברירת מחדל של רמייה, זה דבר חמור מאוד.

שרן השכל: חברים, אני מבקשת לתת לרפי אבירם את ההזדמנות לסיים את דבריו.

שרן השכל: בבקשה, רפי.

רפי אבירם: אני אסיים את דבריי בקצרה.

רפי אבירם: הניסיון להביא לאכיפה של מתווה אחיד על כל המוסדות האקדמיים, ואני מדבר עכשיו רק על המכללות המתוקצבות, הוא שגיאה מכיוון שהוא יביא לזה שאנחנו לא נצליח, או שמוסדות לא יעשו חלק מהדברים כי הם לא יעמדו בתקנות, ואז זה שוב יבוא לרעת הסטודנטים.

רפי אבירם: אנחנו פועלים לטובתם של הסטודנטים.

רפי אבירם: צריך להבין את זה.

רפי אבירם: בכל הקשיים אנחנו מתייעצים עם הסטודנטים, אנחנו משתפים אותם בתהליכי קבלת ההחלטות, ואני חושב שהמתווה הנוכחי של כל מוסד מוצא לעצמו את המענה המתאים, בסופו של דבר, יביא לתוצאות טובות יותר.

רפי אבירם: תודה רבה.

נירה לאמעי רכלבסקי: אני רוצה לציין במשפט אחד, שבשנת 2020 הייתה תקופה שאסור היה לעשות בחינות פרונטליות.

נירה לאמעי רכלבסקי: הייתה גם תקופה כזאת בטיפול במגפה.

קריאות: נכון.

קריאות: ברור.

נירה לאמעי רכלבסקי: זו הייתה החלטה של המל"ג.

אלון טל: - - - מי שהיה ישר והלך לפי הציפיות, יצא פראייר, וזה בעצם מדיניות שאנחנו חייבים למנוע אותה.

אלון טל: ולכן אני בעד התייעצות, אבל אם אין תשתית פיזית או יכולת טכנולוגית להבטיח את האמינות, אני לא רוצה להעניש את הסטודנטים הישרים, שהם הרוב הגדול.

עופר כסיף: נכון.

עופר כסיף: צריך למצוא את הדרך שלא חוטאת בזה ולא חוטאת בזה.

שרן השכל: אני רוצה לסכם את הדברים.

שרן השכל: נאמרו דברים, גם בדיון הקודם שנערך ב-22 ביוני, וגם שם אותן מסקנות דיון.

שרן השכל: קודם כל, היה חשש מאוד גדול עם נשירה של סטודנטים שעלולים לא לסיים את שנת הלימודים הנוכחית, ולא ימשיכו בלימודים בשנה הבאה.

שרן השכל: זה היה גם בגלל המצב הכלכלי.

שרן השכל: המוסדות האקדמיים מנסים לתת פתרונות לכלל הבעיות, תוך שמירה על נהלי משרד הבריאות – שלושה מועדי בחינות, גמישות בתאריכי הבחינות, הערכה חליפית על ידי מטלות בית וכולי.

שרן השכל: עד עתה סטודנטים נבחנו בזום.

שרן השכל: עתה המוסדות האקדמיים מחייבים את הסטודנטים להיבחן בתוך כותלי המוסדות.

שרן השכל: הדבר עלול לסכן אותם בהדבקה, וכבר קרו מקרים כאלה.

שרן השכל: כלומר, הבעיה הזו היא לא חדשה.

שרן השכל: היא בעיה שדנים בה כבר מעל חצי שנה.

שרן השכל: זה בטוח.

שרן השכל: קודם כל, אנחנו דואגים לבריאותם ושלומם של הסטודנטים במדינת ישראל.

שרן השכל: אנחנו מבינים שברוב המכללות והאוניברסיטאות אכן יש מתווים שמאפשרים וגם מגינים על ציבור הסטודנטים.

שרן השכל: אני מבקשת מהמל"ג, בתוך שלושה ימים להעביר אלינו אחרי שהם ישבו בשולחן עגול והגיעו למסקנות לגבי שמונה עד 15, אותן מכללות שלא מאפשרות את הבחינות האלה מרחוק, אני מבקשת שיביאו לנו את המסקנות מאותן אוניברסיטאות, הנחיות ברורות שירדו גם למכללות, משום שהמכללות עצמן טוענות שאלו התקנות, שהתקנות לא מאפשרות להן את המבחנים מרחוק.

שרן השכל: אז להבהיר לאותן מכללות שאין הנחיה כזאת שלא מאפשרת מבחנים מרחוק, אלא זה נתון לשיקול דעתם.

שרן השכל: אנחנו מבקשים מהמל"ג להוריד הנחיות ולהבין מה הן ההנחיות.

שרן השכל: בעוד כמה ימים אני אעיין באותם דברים שהמל"ג יעביר אלינו, לוועדת החינוך.

שרן השכל: חברי הוועדה יעיינו בהם, ולאחר מכן, בשבוע הבא, אנחנו נקיים דיון ספציפי בעניין הקורונה ותקנות הקורונה לעניין האוניברסיטאות והמכללות.

שרן השכל: ואנחנו נכריע אם נעשה מספיק, ואם אותם פתרונות הם פתרונות יעילים וטובים שבסוף משקפים את הצורך בשטח, או שוועדת החינוך תיאלץ להתערב ולהוסיף לאותן תקנות גם הוראות והנחיות לאוניברסיטאות ולמכללות.

עופר כסיף: אפשר להוסיף שני דברים?

שרן השכל: אנחנו מה זה באיחור.

קריאה: אבל אני רק רוצה לשאול שאלה.

קריאה: כשאת מדברת על שולחן עגול, הכוונה היא בהחלט להתייעץ עם אגודת הסטודנטים.

שרן השכל: המל"ג יודע איך לעשות את זה.

שרן השכל: אני סומכת - - -

קריאה: אבל אנחנו רוצים להבטיח שהסטודנטים ישבו מסביב לשולחן.

שרן השכל: כן, כן.

שרן השכל: בוודאי.

שרן השכל: הם גם אמרו שיש להם שיח פתוח.

שרן השכל: הם בקשר איתם.

שרן השכל: ברור ומובן מאליו שהם גם יקבלו מהם את השמות של האוניברסיטאות ושל המכללות שלא מאפשרות את זה.

שרן השכל: אני מניחה שהם יוציאו מכתבים.

שרן השכל: אני רוצה לראות איך הם מטפלים בזה, כאשר ניתן להם כל הכוח.

שרן השכל: לא לקחנו מהם שום כוח או יכולת.

שרן השכל: אני רוצה לראות איך הם מטפלים בזה.

שרן השכל: אם הוועדה תחשוב שהם לא מטפלים בזה בצורה הראויה, אנחנו נשקול את הכוח שלנו.

שרן השכל: אבל אני מעדיפה לא להתערב בעניין.

עופר כסיף: נכון מאוד.

שרן השכל: אבל אם אנחנו רואים שיש כשל חמור, אז במקומות הנקודתיים האלה אנחנו נתערב.

שרן השכל: אין מה לעשות.

עופר כסיף: הערה קצרה קצרה.

עופר כסיף: רק תוספת.

עופר כסיף: קודם כל, אני מברך על הסיכום כי אני חושב שהוא ראוי, וגם העירוב של הסטודנטים חשוב.

עופר כסיף: רק הערה קצרה, בתקווה שבאמת תהיה אפשרות למבחנים מקוונים, צריך גם לתת את הדעת על אלה שאין להם את האמצעים, איך פותרים את הבעיה הזאת.

עופר כסיף: גם זה חשוב.

שרן השכל: אני חושבת שהיום, בציבור בסטודנטים, זה נדיר.

עופר כסיף: לא.

עופר כסיף: לא נדיר.

עופר כסיף: בבן גוריון ובמכללות באיזור, כמו ספיר, שיש בהם אחוז גבוה מאוד של סטודנטים ערבים מהנגב, הייתה בעיה מאוד קשה גם של תשתיות וגם של אמצעי קצה.

עופר כסיף: אז צריך לתת על זה את הדעת גם.

שרן השכל: טוב, בסדר.

שרן השכל: אפשר להוסיף את זה גם כן.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: הישיבה נעולה.

שרן השכל: תודה רבה לכל מי שהגיע.

שרן השכל: תודה רבה לוור"ה, למל"ג, לאגודות הסטודנטים השונות, ליושב-ראש אגודת הסטודנטים שביקש ליזום את הדיון החשוב הזה.

שרן השכל: תודה רבה לכל חברי הכנסת שלקחו חלק והשתתפו.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת יוסי שיין, שהחלפת אותי בתחילת הדיון.

יוסף טייב: בשמחה רבה.

יוסף טייב: וצריך לומר שאין פה, כפי שאמרתי לפני שהגעת, חברת הכנסת השכל, אין פה שום מאבק.

יוסף טייב: יש פה ניסיון של כל הגורמים, של הסטודנטים, אני משוכנע, ושל אנשי אקדמיה, הבכירים והמרצים, וכולם, לקיים מערכת בתנאים לא פשוטים, תוך כדי שמירה על בריאות הסטודנטים, בריאות הצוות, וגם שמירה על הסטנדרטים האקדמיים.

יוסף טייב: והמאבק הזה הוא מאבק לא פשוט.

יוסף טייב: הוא מאבק עולמי כמעט.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: הישיבה נעולה.