ועדת הבריאות, כנסת 24, פרוטוקול מספר 93, 2022-02-22 14:00

עידית סילמן: שלום לכולם.

עידית סילמן: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הבריאות.

עידית סילמן: על סדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת הרופאים (רופא שהורשע בעבירת מין), התשפ"ב-2021, של חברת הכנסת מיכל רוזין (פ/2522/24).

עידית סילמן: מיכל, האם את רוצה לומר כמה מילים?

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: עשינו הרבה מאוד דיונים וזומים.

מיכל רוזין: אני רוצה להודות, בעיקר לכל היועצים המשפטיים.

מיכל רוזין: לפעמים קשה לי להבין מדוע יש פער בין כל ההיגיון למשפטיזציה.

מיכל רוזין: אבל הם עוזרים לי להפוך את כל ההיגיון והרציונל ואת כל המוסר והאתיות לנוסח משפטי הדוק ונכון.

מיכל רוזין: אני מודה להם על זה.

מיכל רוזין: גם אם אני מתווכחת, זהו תפקידי.

מיכל רוזין: אילת, תודה בעיקר לך.

מיכל רוזין: אנא, בואו נתחיל.

אילת וולברג: אקריא סעיף סעיף ונדון.

אילת וולברג: ההצבעות שנקיים בסוף יהיו על הנוסח אותו אני מקריאה עכשיו.

אילת וולברג: בהצעת חוק לתיקון פקודת הרופאים (רופא שהורשע בעבירת מין), התשפ"ב – 2022, של חברת הכנסת מיכל רוזין מוצע לתקן את פקודת הרופאים וליצור הסדר ספציפי ומיוחד לעניין רופא שהורשע בעבירות מין.

אילת וולברג: אתייחס בהמשך לסעיף 1 בהצעת החוק כי הוא תיקון שנלווה להסדר והוא לא מוקד ההסדר.

אילת וולברג: אני רוצה להתחיל בסעיף 2 להצעת החוק:

אילת וולברג: אחרי סעיף 44 לחוק העיקרי יבוא.

אילת וולברג: כאמור, מוסיפים סעיף חדש שנוגע לרופא שהורשע בעבירת מין.

אילת וולברג: בהתחלה אנחנו מגדירים: "בסעיף זה "הרשעה".

אילת וולברג: הרשעה" היא החלטת בית המשפט בהכרעת דין על נאשם, לרבות קביעה של בית המשפט כי הנאשם ביצע את העבירה או כי הנאשם עשה את מעשה העבירה לפי סעיף 15(ב) לחוק טיפול בחולי נפש, התשנ"א–1991.

אילת וולברג: ".

אילת וולברג: חשוב לי להגיד לגבי זה שחודד בדיון הקודם שהשלב שבו ההתלייה האוטומטית מתחילה הוא משלב הכרעת דין ולא רק משלב גזר הדין.

אילת וולברג: מכיוון שאנחנו הולכים אחורנית בהליך הפלילי לשלב הכרעת הדין, אנחנו ניסינו, ואני מקווה שבהצלחה, ליצור פה הסדר שהוא כן מאוזן.

אילת וולברג: כלומר, מצד אחד, כן התכלית של ההצעה הזו, שהיא תכלית ראויה ומטרתה להגן על הציבור מפני פגיעה, ויש לנו את הבחינה הזו.

אילת וולברג: ומצד שני, שהפגיעה תהיה מידתית.

אילת וולברג: זו היתה כוונתנו, ולשם כיוונו.

אילת וולברג: אני חוזרת להגדרות.

אילת וולברג: אנחנו מדברים על התלייה משלב הכרעת הדין.

אילת וולברג: ""ועדה מיוחדת" – היא ועדה מיוחדת כמשמעותה בסעיף קטן (ג).

אילת וולברג: " נגיע אליה בהמשך ונסביר.

אילת וולברג: ההגדרה של "עבירת מין" כוללת את העבירות שאם רופא הורשע בהן, הרישיון שלו יותלה.

אילת וולברג: ההגדרה המופיעה כאן היא ההגדרה המופיעה בחוק למניעת העסקת עברייני מין במוסדות מסוימים.

אילת וולברג: היא הועתקה לכאן בשביל לנתק את הקשר לחוק הזה.

אילת וולברג: יכול להית שהחוק שם יתוקן בהמשך ואנחנו רוצים שהעבירות האלה פה יישארו.

אילת וולברג: יש לנו עבירות לפי חוק העונשין: עבירה לפי סעיף 214(ב) עד (ב3), עבירה המנויה בסימן ה' בפרק י', למעט עבירה לפי סעיף 352, ועבירה של התעללות מינית בקטין או בחסר ישע לפי סעיף 368ג.

אילת וולברג: אציין שההסדר שלנו כולל גם עבירה לפי חוק למניעת הטרדה מינית.

אילת וולברג: זה מופיע בסעיף עצמו ולא בהגדרות.

אילת וולברג: האם יש התייחסות לגבי עבירות המין שמנויות כאן בהסדר?

סיגל פעיל: אני רואה שגם מבחינת ההרשעה יש פה בפעם ראשונה את החוק לטיפול בחולי נפש.

סיגל פעיל: אני רואה את סעיף 15(ב) לחוק לטיפול בחולי נפש.

סיגל פעיל: לא ראיתי שזה היה פה קודם.

סיגל פעיל: אולי פספסתי.

סיגל פעיל: זה נראה כאילו, אולי חברת הכנסת רוזין לכך התכוונה, שמדובר רק בביצוע עבירה או מעשה עבירה לפי סעיף 15(ב) לחוק טיפול בחולי נפש.

סיגל פעיל: קודם זה היה כללי.

אילת וולברג: זה לא רק, זה לרבות.

סיגל פעיל: זה לא נראה כך.

אילת וולברג: ההרשעה היא החלטת בית המשפט בהכרעת דין על נאשם.

אילת וולברג: כל הכרעת דין.

סיגל פעיל: זה נראה כאן כאילו זה: כי הנאשם ביצע את העבירה או כי הנאשם עשה את מעשה העבירה לפי סעיף 15(ב).

אילת וולברג: זה לרבות.

אילת וולברג: אומרים: לרבות קביעה של בית המשפט.

סיגל פעיל: לא כתוב פה: לרבות.

אילת וולברג: יש לרבות.

אילת וולברג: החלטת בית המשפט בהכרעת דין על נאשם כולל בתוכו את כל הכרעות בית המשפט.

סיגל פעיל: כן, אבל עבירה היא כביכול לפי סעיף.

סיגל פעיל: אני מבינה שזו לא המטרה.

סיגל פעיל: הנוסח צריך לשקף.

סיגל פעיל: מבחינה משפטית יכולה להיות כאן פרשנות שכל הסיפור מסתכם רק בסעיף 15(ב) לחוק טיפול בחולי נפש.

סיגל פעיל: אני בעד זה, אבל זו לא היתה המטרה.

אילת וולברג: כוונת הוועדה, ואחר כך ננסח מבחינה משפטית, לא לכלול כמובן רק עבירה כזו אלא את כל עבירות המין שנכללות בהסדר.

אילת וולברג: נגיד את זה וננסח בהתאם.

אילת וולברג: האם יש עוד הערות לגבי עבירות המין המנויות כאן ולגבי ההגדרה של הכרעת הדין או השלב שממנו מתחיל ההסדר?

סיגל פעיל: עבירת מין זה גם כולל הטרדה מינית?

סיגל פעיל: איפה זה כולל הטרדה מינית?

אילת וולברג: כן.

אילת וולברג: עכשיו אני אקריא את סעיף קטן (ב) ושם מופיעה ההתייחסות לעניין עבירה לפי חוק למניעת הטרדה מינית.

אילת וולברג: סעיף קטן (ב) מתחיל את ההסדר והוא קובע כך, אני משנה מעט את ההתחלה.

אילת וולברג: במקום על אף האמור בסעיף 41, שמופיע לכם בנוסח, ובלי לגרוע מהוראות סעיף 41, כי ההסדר שלנו המוצע פה הוא בעצם הסדר משלים שנועד לטפל בפרק הזמן של לפני שמתקבלת החלטת השר לפי סעיף 41.

אילת וולברג: אני אומרת: מבלי לגרוע בהוראות סעיף 41, רופא שהורשע בעבירת מין או בעבירה לפי חוק למניעת הטרדה מינית, יותלה רישיונו החל ממועד ההרשעה ועד להחלטת המנהל בעניינו לפי סעיף קטן (ו); נגיע בהמשך להחלטת המנהל בעניינו.

אילת וולברג: זו החלטה על פי המלצת הוועדה המיוחדת שהוא ממנה לעניין זה.

אילת וולברג: רופא שהורשע כאמור ידווח למנהל על הרשעתו באופן מיידי.

יעל שרר: יהיה דיווח מגורם נוסף?

יעל שרר: רופא שהורשע ידווח למנהל על הרשעתו?

אילת וולברג: כן, כן.

יעל שרר: מה אם לא? היה לנו כפר רופא שלא.

אילת וולברג: הסיפה של סעיף קטן (ב) המוצע נועדה לאפשר עוד גורם מידע.

אילת וולברג: היא לא הגורם המידע הבלעדי.

אילת וולברג: אנחנו מתקנים גם את סעיף 56 לפקודה לעניין העברת מידע מבתי המשפט.

אילת וולברג: האם יש עוד הערות לסעיף קטן (ב)? אוקיי.

אילת וולברג: אם כך, אנחנו מדברים על מצב שבו כרגע רישיונו של הרופא מותלה.

אילת וולברג: היתה הכרעת דין, הרישיון שלו מותלה.

אילת וולברג: סעיף קטן (ג): רופא שרישיונו הותלה כאמור בסעיף קטן (ב), רשאי לבקש מהמנהל לבטל את התליית הרישיון, לקצר את תקופת ההתלייה או לקבוע הגבלות על תחומי עיסוקו במקומה; הגיש רופא בקשה כאמור, ימנה המנהל ועדה מיוחדת - אני מוסיפה כאן:

אילת וולברג: בתוך 14 ימים, בנוסח שלכם זה מופיע בהמשך, אבל אני רוצה להכניס את זה כבר כאן - בתוך 14 ימים שתמליץ לו לעניין זה.

אילת וולברג: לגבי חברי הוועדה המיוחדת הזו - יש לנו היום בפקודת הרופאים ועדה מיוחדת לפי סעיף 44א.

אילת וולברג: משרד הבריאות כבר יודע למנות לפי 44א.

אילת וולברג: המטרה שלנו פה היא כן להקל על משרד הבריאות למנות כדי שההליך יהיה כמה שיותר מהיר.

אילת וולברג: כי עד נקודת הזמן הזו, אין גורם ששקל את נושא ההתלייה.

אילת וולברג: לכן, אנחנו כן רוצים לאפשר למשרד הבריאות למנות כמה שיותר מהר.

אילת וולברג: אנחנו משתמשים במנגנון של 44א.

אילת וולברג: אנחנו רק רוצים, לבקשת הוועדה, לחייב שינוי בהרכב.

אילת וולברג: השינוי המוצע בהרכב: במקום רופא שהמנהל ממנה לפי 44א, וכתוב: רופא שמינה המנהל והוא יהיה היושב-ראש, במקום החבר הזה מוצע שהמנהל ימנה נציג בעל הכשרה וכישורים באבחון ובטיפול בתחום עבריינות המין.

יעל שרר: אנחנו דיברנו בזמנו על כמות החברים בוועדה.

יעל שרר: הולכים בסוף על חמישה?

אילת וולברג: הרעיון הוא להישאר עם שלושה כי אנחנו הבנו שאם צריך למנות חמישה אנשים זה ייקח יותר זמן.

אילת וולברג: לכן, היתה פה איזושהי הסכמה כן על הרכב של שלושה לפי 44א עם השינויים שציינתי: שיהיה נציג עם הכשרה וכישורים בתחום כדי שיהיה כן את הפן של מישהו שמומחה בתחום עבריינות מין ספציפית כי ההסדר עוסק בתחום הזה, ועלה גם בדיון הקודם שכן יהיה ייצוג נשי.

סיגל פעיל: זה יוצא מהכלל.

סיגל פעיל: עשיתם עבודה פנטסטית.

אילת וולברג: תודה רבה.

עידית סילמן: דקה הפסקה.

עידית סילמן: ממשיכים.

אילת וולברג: הגענו לסעיף קטן (ג) בעמ' 2.

אילת וולברג: אנחנו מדברים על הרכב חברי הוועדה המיוחדת בהסדר הספציפי הזה.

אילת וולברג: אנחנו אומרים שההרכב לפי סעיף 44א יהיה בשינויים שמצוינים פה.

אילת וולברג: במקום רופא, המנהל ימנה נציג בעל הכשרה וכישורים באבחון ובטיפול בתחום עבריינות המין, ובוועדה תכהן אישה אחת לפחות, כשהכוונה היא לגבי נושא המומחיות.

אילת וולברג: שיהיה גורם שמייעץ לשר, ושיהיה לו את הידע וייתן לו המלצה על בסיס יידע בתחום הזה.

אילת וולברג: היום בוועדה לפי 44א אין גורם כזה שמתמחה בעבריינות מין.

אילת וולברג: וגם לגבי מינוי אישה אחת לפחות, וזאת כדי שבהרכב יהיה בסופו של דבר גם ייצוג נשי.

יעל שרר: אנחנו נראה מה אפשר לעשות בקשר להצעה שהוצעה פה.

יעל שרר: אני לא רוצה את המילים: "במקום רופא", כי כמובן יש רופאים שעברו הכשרות לטיפול בעבריינות מין וזה מגדיל לנו את הפול ויכול להקל על משרד הבריאות וגם עלינו.

יעל שרר: הייתי אפילו מגדילה ואומרת שאחד הנציגים צריך להיות מישהו שעבר הכשרה.

יעל שרר: ואז במקרה ואנחנו מכשירים גם את עורכי הדין, אז אין לי בעיה שעורך הדין יהיה האדם שמחזיק את ההכשרה הרלוונטית.

אילת וולברג: אוקיי.

אילת וולברג: האם זה מקובל על משרד הבריאות?

לירון קריספין בוקר: אנחנו סיכמנו שנדבר על הפרטים לפני הקריאה השנייה והשלישית.

לירון קריספין בוקר: בכל מקרה, אני גם אמרתי לחברתי, שיש חשיבות בזה שיהיה פול רחב ככל הניתן בגלל הקושי לגייס או לאתר אנשים לוועדות האלה ברמת המעשה.

אילת וולברג: נסכם שיתקיים שיח בנושא הזה לקראת הדיון בקריאה השנייה והשלישית.

אילת וולברג: כרגע אני משאירה את הנוסח.

יעל שרר: אנחנו נציע נוסח אחר שלא כולל את המילה "עבריינות" כדי שנוכל להיות יותר גמישים במינוי.

עידית סילמן: מה זה אומר?

עידית סילמן: אנחנו רוצים לסגור את זה.

אילת וולברג: כרגע לקריאה הראשונה, אנחנו נישאר עם הנוסח שהקראתי.

אילת וולברג: וככל שיציעו נוסח, שיהיה מקובל כמובן על חברת הכנסת המציעה, על יושבת-ראש הוועדה, וחברי הוועדה, אז לקראת הקריאה השנייה והשלישית אפשר כמובן לשנות את הנוסח בהקשר הזה.

אילת וולברג: סעיף קטן (ד) נועד להסדיר מצב שבו רופא לא מבקש מהמנהל באופן יזום לקיים דיון בעניינו לאחר התליית הרישיון.

אילת וולברג: אנחנו אומרים שבכל אופן למשרד הבריאות יש אחריות כן לכנס את הוועדה בתוך פרק הזמן שנקבע כאן, ותיכף אקריא זאת, כדי למנוע מצב שבו ההתלייה נמשכת בלי שנעשה איזשהו שיקול דעת באמצע הדרך לגבי ההצדקה להמשך ההתלייה.

אילת וולברג: אני מקריאה את סעיף קטן (ד) ומוסיפה רק ברישה לעומת הנוסח שכתוב לכם: "לא הגיש הרופא בקשה לפי סעיף קטן (ג), ימנה המנהל ועדה מיוחדת בתוך 14 ימים ממועד קבלת הדיווח מרופא על הרשעתו כאמור בסעיף קטן (ב) או בתוך 14 ימים.

אילת וולברג: ".

אילת וולברג: ואז השאלה היא מאיזה נקודת זמן מתחילים לספור.

אילת וולברג: כמובן שאנחנו מדברים על לפי המוקדם.

אילת וולברג: מוצע שזה יהיה מיום הכרעת הדין או מיום ההרשעה של הרופא או מיום שהמנהל מקבל הודעה על ההרשעה לפי סעיף 56(א), שזו הודעה מבית המשפט, או מהמועד שבו נועד למנהל על כך.

אילת וולברג: זאת אומרת, המידע יכול להגיע למנהל גם מגורמים נוספים.

אילת וולברג: לדוגמה, הוא יכול להגיע מנפגע העבירה עצמו או מהרופא.

אילת וולברג: הכנסתי: או דיווח של הרופא לפי סעיף קטן (ב).

אילת וולברג: השאלה היא האם אנחנו מתחילים לספור את הזמן ממועד הכרעת הדין, ממועד ההרשעה של הרופא, או רק מיום שהמנהל מקבל הודעה מבתי המשפט.

אילת וולברג: אשמח לשמוע התייחסות המשרדים לסוגיה זו.

לירון קריספין בוקר: לעניין 14 ימים - זה זמן שיהיה מאוד קשה לעמוד בו.

לירון קריספין בוקר: שוחחנו קצת לפני הדיון.

לירון קריספין בוקר: רק לגבי פרק הזמן הזה בהצעה, ביקשתי לנסות ולהוסיף למועד הזה עוד שבועיים.

אילת וולברג: מה הקושי היום למנות בתוך שבועיים?

לירון קריספין בוקר: זה לא קושי.

לירון קריספין בוקר: יש דברים פרוצדורליים שלוקחים זמן והם בלתי נמנעים.

אילת וולברג: האם את יכולה לתת דוגמאות?

לירון קריספין בוקר: בוודאי.

לירון קריספין בוקר: אתן את הדוגמאות שקיימות נכון להיום לפי סעיף 44א.

לירון קריספין בוקר: כשהתובע פונה לבית הדין כדי למנות ועדה דחופה, תוך יומיים-שלושה אני מצוותת כבר את ההרכב ואנחנו פונים ממש לחברי ההרכב יחד עם העתק מבקשת התובע.

לירון קריספין בוקר: אנחנו מבקשים מהם אז לוודא שאין ניגוד עניינים פרטני בבקשה הזו.

אילת וולברג: כמה זמן לוקח לפנות לחברי ההרכב?

אילת וולברג: כיוון שחברי ההרכב עסוקים לא אחת גם עם עבודות אחרות, זה יכול לקחת יום-יומיים.

אילת וולברג: תוך שלושה ימים, אנחנו כבר מבקשים מהם מענה.

אילת וולברג: הבעיה מתעוררת כשאחד מהם חוזר עם ניגוד עניינים פרטני.

אילת וולברג: כשאחד מהם אומר: הרופא הזה הוא הרופא של אימא שלי, אני לא יכול לטפל בתיק הזה, או עשיתי עם הרופא הזה השתלמות לא מזמן, אנחנו חברים, וכד'.

אילת וולברג: ואז אני צריכה לצוות מחדש.

אילת וולברג: הדברים האלה לוקחים זמן.

אילת וולברג: אנחנו מדברים עכשיו על הזמן שלוקח עד שממנים את חברי הוועדה המייעצת לשר.

יעל שרר: האם זה רק במקרה שבו הרופא לא ביקש בכלל?

אילת וולברג: זה נועד להשלים את ההסדר למקרה שבו הרופא לא מבקש.

אילת וולברג: כלומר, אם הרופא לא מבקש, עדיין צריך למנות תוך זמן מסוים.

אילת וולברג: פה מוצע תוך שבועיים.

אילת וולברג: זאת אומרת, זה יכול ללכת בשני מסלולים: או לבקשת רופא, או בכל אופן, גם אם הרופא לא מבקש, יש חובה על משרד הבריאות, על המנהל, למנות את הוועדה הזו.

אהוד לנדאו: השינוי של הנוסח ברישה: לא הגיש הרופא בקשה, אומר שהמועד של 14 יום לא יחול על מקרה שהרופא כן ביקש.

אהוד לנדאו: אני חושב שצריך - - -

אילת וולברג: נכון.

אילת וולברג: אבל אנחנו בסוף אומרים שמרגע שהרופא מבקש, יש 14 יום.

אילת וולברג: אם הרופא ביקש ואנחנו כבר נכנסים לפרק הזמן הזה של ההחלטה למנות את הוועדה לפי סעיף קטן (ד), אז אני מבינה שיכול להיות שזה יתעכב בעוד כמה ימים כי אמרנו שזה שבועיים מיום הגשת הבקשה.

אהוד לנדאו: הנוסח האומר: לא הגיש הרופא בקשה עד יקרה הסעיף הזה, אומר שהסעיף הזה לא יחול במקרה שהרופא הגיש בקשה.

תומר דגני: אהוד, כתוב:

תומר דגני: או מיום קבלת הבקשה לפי סעיף קטן (ג).

אילת וולברג: בסעיף קטן (ג) אני אומרת: אם הרופא מבקש, ממנים ועדה.

אהוד לנדאו: תוך כמה זמן?

אהוד לנדאו: צריך שהמועד הזה יחול גם על בקשה של רופא.

אהוד לנדאו: אם הרופא הגיש בקשה אז זה צריך להיות גם כן אותו מועד זמן מרגע שהוא הגיש את הבקשה.

אילת וולברג: ב-14 ימים?

אהוד לנדאו: כן.

אילת וולברג: הוספתי את זה קודם לנוסח כשהקראתי.

אילת וולברג: אמרתי שמיום שהרופא מבקש, יהיו 14 ימים.

לירון קריספין בוקר: בהקשר הזה, פרק הזמן היחיד שאני חושבת שצריך יהיה להתאים אותו קצת יותר לרמת המעשה זה רק שבועיים נוספים בשלב הזה.

אילת וולברג: האם יש לכם הערכה כמה מקרים של עבריינות מין לפי ההסדר המוצע הספציפי הזה יש לכם נניח בשנה?

מיכל רוזין: של הכרעת דין.

אילת וולברג: כן, נכון.

לירון קריספין בוקר: לא.

לירון קריספין בוקר: הנתונים היחידים שיש לי זה כמה מתוך ההליכים שהוגשו לבית הדין משנת 20', ב-2020, הליכים של עבריינות מין.

אילת וולברג: אבל בשלב של אחרי.

אילת וולברג: משהו שמגיע כבר להרשעה.

לירון קריספין בוקר: לא.

מיכל רוזין: אנחנו יודעות שזה מקרים בודדים.

מיכל רוזין: גם אתם יודעים.

מיכל רוזין: זה באמת לא אירוע שכל רגע יידרשו פה, לצערי.

מיכל רוזין: לצערי, יש עבריינות מין, ולצערי, לא מספיק מורשעים.

מיכל רוזין: אני מצטערת על שני הדברים.

מיכל רוזין: לכן, לצערי, ואולי לשמחתכם, לא יהיה לכם אירוע כל חודש.

מיכל רוזין: אם יהיה אחד או שניים בשנה, זה המון.

מיכל רוזין: צריך להתחשב גם בדבר הזה.

מיכל רוזין: אנחנו נדון בחקיקה הממשלתית ושל ענבר בזק על כל נושא ועדת משמעת וכל הדרך.

מיכל רוזין: יש פה דברים באמת הרבה יותר מורכבים בהם נצטרך לדון.

מיכל רוזין: כרגע אנחנו מדברים על הכרעת דין של הרשעה.

מיכל רוזין: אם נצליח לספור על כף ידי, זה המון בשנה.

מיכל רוזין: וזה לא יהיה.

מיכל רוזין: לכן, זה לא שאתם נדרשים עכשיו להקמת צוותים על צוותים ויותר כוח אדם.

מיכל רוזין: זה באמת לא אירוע פרוצדורלי ומערכתי שהוא תוספת משמעותית על משרד הבריאות.

טליה אגמון: עו"ד לירון קריספין בוקר אומרת שזה לא קשור לעניין העומס או כמה מקרים, זה קשור לשאלה כמה זמן לוקח למנות ועדה.

טליה אגמון: בדרך כלל אם יש עיכוב של יום, יומיים, שלושה, זה לא נורא ואף אחד לא עושה מזה עניין.

טליה אגמון: במיוחד כאשר לאותו רופא, שנקבע שזה לא עבירות מין.

טליה אגמון: עדיין יש לו רישיון עד שאין החלטה אחרת.

טליה אגמון: המשמעות שנראה פה בהמשך הצעת החוק היא שאם הוועדה לא מתכנסת בזמן, הרישיון חוזר לרופא.

טליה אגמון: ההתלייה נגמרת.

טליה אגמון: צריך לתת פרק זמן ריאלי כך שלא יהיו חריגות.

טליה אגמון: אנחנו כמובן תמיד נשתדל, ואני יודעת שעו"ד קריספין בוקר תדאג באופן אישי שזה יהיה הכי מהר שאפשר.

אילת וולברג: טליה, בהינתן שאנחנו מדברים פה על הסדר שהוא באמת ספציפי לסוג עבירות מסוים, כשאנחנו מדברים על שלב הכרעת הדין, וכמו שחברת הכנסת המציעה אמרה קודם, אין הרבה מקרים רבים כאלה בשנה, מהו זמן ריאלי מבחינתכם?

אילת וולברג: זה לא שאנחנו מדברים עכשיו על מאות או אלפי עבירות שמגיעות לשלב הזה בשנה.

טליה אגמון: אני חושבת שעו"ד קריספין בוקר אמרה שלפעמים במקרים הפשוטים זה ייקח שבועיים, וזה זמן הגיוני.

טליה אגמון: אבל כאן חשוב להבין מה קורה במקרה שבו אנחנו נתקלים במישהו שיש לו הרבה חברים או שיש איזושהי מניעה מצד חברי הוועדה להתמנות לוועדה, או כי הם עסוקים מאוד או כי הם בניגוד עניינים, ואז התהליך יכול להימשך יותר.

טליה אגמון: היא ביקשה עוד שבועיים.

טליה אגמון: אפשר לחשוב על עוד עשרה ימים.

טליה אגמון: החשיבות פה היא שלא תהיה חריגה מהלו"ז כיוון שפירושה של חריגה מהלו"ז היא שהרישיון חוזר לרופא.

אילת וולברג: חשוב לי להדגיש כמובן בהיבט הזה, וזה כמובן נתון להחלטתן של חברות הוועדה, ותיכף הן יגידו אם הן מסכימות לכך, שבסופו של דבר אנחנו מדברים פה על סכום זמן שהוא מצטבר.

אילת וולברג: יש לנו את הפרק הזמן עד שממנים את הוועדה.

אילת וולברג: אחרי זה יש לנו פרק זמן נוסף ממינוי הוועדה עד שהוועדה נותנת המלצה, מזמן שהוועדה נותנת המלצה עד שהמנהל מקבל החלטה.

אילת וולברג: אנחנו צריכים לשים לב שאנחנו מסתכלים על כל פרק הזמן כמכלול כשכיום לפי הצעת החוק מדובר על 45 ימים.

אילת וולברג: אנחנו צריכים להבין שפרק הזמן הזה הוא פרק הזמן שבו לא מתקבלת איזושהי החלטה בעניינו של הרופא.

אילת וולברג: הרישיון כבר מותלה ולא מתקבלת החלטה לעניין ההתלייה הזו ולא מופעל שיקול דעת האם היא נחוצה.

אילת וולברג: אני רוצה להציע שאולי נמשיך בהקראה.

אילת וולברג: נגיע לדבר על כל פרקי הזמן שיש לנו בהצעת החוק הזו.

אילת וולברג: אני חושבת שכן סביר, וזה כמובן להחלטת חברות הוועדה, להוסיף אולי כן איזשהו פרק זמן קצר.

אילת וולברג: משרד הבריאות, אתם תגידו לנו איפה הנקודה שבה אתם הכי צריכים את הזמן הזה, ונוסיף את זה שם.

אילת וולברג: האם זה מקובל?

סיגל פעיל: אני רואה שבסעיף הבא יש מנגנון שמאפשר למנהל בנסיבות מיוחדות, לפי בקשת הוועדה, להאריך את התקופה לתקופה נוספת אחת בלבד שלא תעלה על 30 ימים.

סיגל פעיל: אולי אפשר להכניס את זה גם בסעיף הקטן הקודם אם יש נסיבות מיוחדות.

אילת וולברג: בסופו של דבר, אנחנו רוצים להבטיח שבמהלך הדרך יש שיקול דעת של הגורם הרגולטורי לגבי נושא ההתלייה, כיוון שמדובר בהסדר שהופך את ברירת המחדל כך שההתלייה היא מרגע הכרעת הדין.

אילת וולברג: טליה, אני חוזרת על ההצעה שלי.

אילת וולברג: נדבר בסוף הדיון.

תומר דגני: אילת, העלית שתי שאלות:

תומר דגני: האחת היא לנושא הזמנים, ועו"ד קריספין בוקר התייחסה לזה.

תומר דגני: אני חושב שזה ממש קריטי שאתייחס לשאלה הראשונה.

תומר דגני: את העלית את השאלה האם זה יהיה מיום הכרעת הדין או מיום שנודע למשרד הבריאות.

תומר דגני: זה קריטי.

תומר דגני: כי אם זה יהיה מיום הכרעת הדין אז אני אומר לחברת הכנסת רוזין שיהיו עבריינים שאחרי שבועיים במקרה לא הגיעה ההודעה למשרד הבריאות, והרישיון שלהם יחזור כי זה התפספס, כי בני אדם מודיעים למשרד הבריאות.

תומר דגני: לכן, הצעתי היא שזה מיום שנודע למנהל.

יעל שרר: ואם לא נודע למנהל אז עבריין המין ימשיך כרגיל וכולנו נחיה עם התקלה?

אהוד לנדאו: ההצעה היא להיפך.

אהוד לנדאו: יש גם קושי בהיבט הזה.

אהוד לנדאו: ההנחה שלפיה אם המדינה מתרשלת בהעברת ידע, יותלה רישיונו של הרופא הזה עד שכולם יתעשתו, יש בה גם קושי.

אהוד לנדאו: יש פה פגיעה ברורה בזכות של הרופא.

אהוד לנדאו: אני חושב שאין חולק על כך.

תומר דגני: לפי הצעת החוק, הוא חייב להודיע.

מיכל רוזין: מצד אחד, הבנתי את העמדה החוקתית של משרד המשפטים.

מיכל רוזין: מצד שני, אני מבינה את הדאגה.

מיכל רוזין: אני חושבת שנצטרך בקריאה שניה ושלישית לנסות לפתור את הנושא הזה גם באופן טכנולוגי.

מיכל רוזין: צריך לראות איך מערכת מנ"ע מכווננת כך שבמקרים האלה היא צריכה להודיע על זה למשרד הבריאות.

מיכל רוזין: נצטרך לבדוק את זה.

מיכל רוזין: ייתכן וזה לא יהיה אפשרי ונצטרך לשנות בהתאם את הסעיף.

מיכל רוזין: ניתן לפתור זאת טכנית.

יעל שרר: חייב.

יעל שרר: אנחנו לא יכולים להגיע למצב שבו אנשים מסתובבים חופשי רק כי מישהו שכח להתקשר.

תומר דגני: יעל, זה הפוך.

תומר דגני: לפי הצעת החוק כרגע, ההרשעה מתלה לו את הרישיון אוטומטית.

יעל שרר: אבל אתה לא יודע מזה.

מיכל רוזין: הוא יודע.

מיכל רוזין: הציבור לא יודע.

מיכל רוזין: הציבור ממילא לא יודע.

מיכל רוזין: חברים, אין "חוק מייגן" במדינת ישראל.

מיכל רוזין: הציבור ממילא לא יקבל הודעה שהרופא הזה הוא עבריין מין.

מיכל רוזין: משרד הבריאות כן יפרסם שרישיונו הותלה.

מיכל רוזין: אף אחד לא יידע למה וגם אותה פציינטית לא תדע למה כי אין "חוק מייגן" במדינת ישראל.

מיכל רוזין: זה ויכוח אחר.

מיכל רוזין: הוא לא שייך לעניינו.

מיכל רוזין: אי אפשר לפתור הכול דרך התיקון הזה.

מיכל רוזין: אני גם לא מסכימה לתיקון הזה של "חוק מייגן".

מיכל רוזין: זה משהו אחר ואפשר להתווכח עליו.

מיכל רוזין: אי ידיעת החוק לא פוטרת אותו מכך שהוא לא יכול לעסוק ברפואה והיא לא פוטרת את משרד הבריאות מלקיים את ההליך.

מיכל רוזין: אני מבינה את החשש.

מיכל רוזין: אתה אומר שקורים פה שני דברים: ראשית, הרופא עצמו זכאי לאותה ועדה.

מיכל רוזין: כלומר, היא צריכה להתכנס.

מיכל רוזין: שנית, כמשרד הבריאות אני מחויב לכנס את הוועדה.

מיכל רוזין: צריך למצוא פתרון משני הצדדים.

מיכל רוזין: הפתרון לא יכול להיות בחוק.

מיכל רוזין: הפתרון צריך להיות בסדר ניהול הדברים.

מיכל רוזין: הוא יכול להיפתר כמו שפתרנו אותו בהרבה דברים אחרים דרך חובה על העברת מידע.

מיכל רוזין: למשל, בחוק זכויות נפגעי עבירה.

מיכל רוזין: אפשר לפתור את זה.

תומר דגני: אני לא יודע אם העברת מידע כזו לא צריכה להיפתר בחקיקה.

תומר דגני: אני בטוח שאהוד יבוא ויגיד, ובצדק מבחינתו, - - -

מיכל רוזין: לא אמרתי שלא.

מיכל רוזין: אמרתי שלקראת שנייה ושלישית נשב עם מערכות מנ"ע ועם מי שאחראי על העברות המידע האלה ונבין האם זה יכול להיכנס תחת חוק זכויות נפגעי עבירה שקובע את כל העברת המידע של מערכת מנ"ע.

מיכל רוזין: המערכת היא טכנולוגית, אבל בחוק קבוע את מי היא צריכה ליידע ומתי.

מיכל רוזין: אם צריך ליידע את נפגע העבירה שהאסיר השתחרר מהכלא, אז זה בחוק.

מיכל רוזין: אבל מי עושה את זה ואיך עושים את זה, לא נקבע בחוק.

מיכל רוזין: זה נקבע בסוף בהתנהלות.

תומר דגני: אני מבין.

תומר דגני: הדברים האלה מתכתבים עם מה שאמרה עו"ד קריספין בוקר על להשאיר לנו 14 יום.

תומר דגני: גם אם חברת הכנסת תתקן בחקיקה באמצעות העברת מידע הכי יעילה בעולם, עדיין זה ייקח זמן.

מיכל רוזין: זה לא לוקח זמן.

מיכל רוזין: זה אוטומטית.

מיכל רוזין: תאמין לי, ישבתי על זה שעות על גבי שעות.

מיכל רוזין: הנהלת בתי המשפט מחויבת להעביר את המידע בלחיצת כפתור.

מיכל רוזין: כולם מקבלים את זה: המשטרה, השב"ס, ועדת שחרורים.

מיכל רוזין: אין דבר כזה.

מיכל רוזין: אם לא, הם פועלים בניגוד לחוק.

אהוד לנדאו: לגבי העולם הפרקטי והטכני – יש במדינה איזשהו פיילוט במשרד החינוך לגבי מורים ועובדי הוראה אחרים שיש צורך לבחון את ההליך הפלילי בעניינם.

אהוד לנדאו: יש אפשרות להתממשק למערכת המרשם הפלילי.

אהוד לנדאו: יש מערכת אוטומטית שיכולה לחבר.

אהוד לנדאו: הרשאה לחיבור בממשק אוטומטית.

אהוד לנדאו: המשמעות של זה, למיטב הבנתי, אני לא רוצה להתחייב פה כי אני לא מומחה למרשם הפלילי, אבל מהתייעצות ראשונית שקיימתי אני יכול להגיד שזה לא בהכרח דורש חקיקה.

אהוד לנדאו: למשרד הבריאות יש ממילא סמכות לשקול את ההרשעה הפלילית לצורך העניין, ולכן יש להם סמכות גישה למרשם באופן עקרוני.

אהוד לנדאו: לכן, זה עניין טכני.

אהוד לנדאו: זה ייקח זמן.

אהוד לנדאו: זה לא משהו שהוא פתיר ברמה של ימים או שבועות.

אהוד לנדאו: זה מערכת טכנולוגית, וכידוע, למדינה לוקח זמן.

מיכל רוזין: נפתור את זה.

טליה אגמון: אני חושבת שצריך יהיה לבחון גם מתי מערכת המרשם הפלילי מתעדכנת, האם בהרשעה או לאחר הכרעת הדין הסופית והחלוטה, למשל.

טליה אגמון: שוב, להטיל על משרד הבריאות חובה לפעול, שנספרת החל ממועד שבו הוא עדיין לא יודע שיש עליו חובה לפעול, זה בעיניי גם משפטית מאוד בעייתי.

טליה אגמון: זה גם לא מעשי.

טליה אגמון: צריך לדאוג שהמידע יגיע למשרד הבריאות.

טליה אגמון: אנחנו רוצים לקבל את המידע הזה.

טליה אגמון: אבל הדרך לעשות את זה היא לא להטיל עלינו חובה לפעול תוך 14 יום מתאריך שאנחנו לא יודעים בכלל שזה קרה.

אהוד לנדאו: טליה, החובה לא מוטלת על משרד הבריאות.

אהוד לנדאו: זה ברור שמשרד הבריאות לא יכול לקבל מידע שאף אחד לא מעביר לו.

אהוד לנדאו: משרד הבריאות הוא לא זה שאחראי לשבת כל היום בבית המשפט ולראות האם זה תיק שהוא צריך לטפל בעניינו.

אהוד לנדאו: אבל המדינה היא הרי גוף אחת, היא ישות משפטית אחת.

אהוד לנדאו: החובה הזו צריכה להיות מוטלת על המדינה על כל הזרועות שלה.

אהוד לנדאו: הרי המדינה מנהלת גם את ההליך הפלילי, המדינה יודעת את הדברים האלה.

אהוד לנדאו: לכן, צריך לשלב פה זרועות ולוודא שהמידע הזה עובר.

אהוד לנדאו: לפעמים במדינה יד ימין לא בהכרח יודע מה יד שמאל עושה.

אהוד לנדאו: לא יכול להיות שהנטל הבירוקרטי ייפול על הרופא.

טליה אגמון: אם בסוף רופא יסתובב עם רישיון אחרי הרשעה בעבירת מין כי חלפו 14 יום ומשרד הבריאות לא מינה ועדה כי הרופא לא הודיע והנהלת בתי המשפט לא הודיעו והכפתור לא נלחץ נכון או יש תקלת מחשב, בסוף יבואו בטענות למשרד הבריאות במידה רבה של צדק.

טליה אגמון: אבל אי אפשר להטיל על משרד הבריאות אחריות לעשות משהו על סמך משהו שהוא לא יודע.

אילת וולברג: אני רוצה להציע שכרגע, לפחות לגבי הקריאה הראשונה, ודיברה פה קודם חברת הכנסת המציעה לגבי המשך הדיון בין כל הגורמים לקראת הקריאה השנייה והשלישית, שנשאיר נוסח שאומר כך: בסעיף קטן (ד) המנהל צריך למנות את הוועדה בתוך 14 ימים מיום שקיבל הודעה מבית המשפט לפי סעיף 56(א) בדבר הרשעתו של הרופא, או מיום שנודע לו על כך.

אילת וולברג: אנחנו פה אומרים למנהל: יש היום סעיף 56 לפקודה הקובע מנגנון של העברת מידע.

אילת וולברג: ממה שאני שומעת פה, המנגנון הזה כנראה לא עובד בצורה מיטבית, אבל זה המנגנון שקבוע לנו כיום בחקיקה.

אילת וולברג: לכן, אנחנו נתקן את סעיף 56.

מיכל רוזין: אני קצת מוטרדת מה-או או או הזה.

אילת וולברג: אני מציעה למחוק מהנוסח שלפניכם את המילים: "מיום הכרעת הדין".

מיכל רוזין: האם אני אבדוק באי-מיילים של המנהל האם הוא קיבל?

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: אני מאוד מוטרדת מזה.

אילת וולברג: לפי המוקדם.

אילת וולברג: מיום הכרעת הדין - זה אומר שהזמן מתחיל לרוץ, אבל לגבי מינוי הוועדה.

אילת וולברג: כלומר, יש הכרעת דין.

אילת וולברג: אמרנו שהרישיון מותלה אוטומטית.

אילת וולברג: ואז הזמן למינוי הוועדה, המנהל צריך 14 יום, לא משנה אם המנהל ידע או לא ידע.

אילת וולברג: אני מבינה את מה שאומרת עו"ד טליה אגמון שאנחנו בעצם מטילים אחריות על משרד הבריאות למנות ועדה כשהם לא יודעים.

מיכל רוזין: עם כל הכבוד, יש למדינה אחריות שמטופלות לא ייפגעו שנית.

תומר דגני: ברור.

מיכל רוזין: תומר, זה לא ברור.

תומר דגני: יש כאן קצר בתקשורת.

תומר דגני: מרגע ההרשעה, ההתלייה בתוקף, נקודה.

מיכל רוזין: האם אתה אומר: כינוס הוועדה מרגע שנודע?

תומר דגני: בדיוק.

מיכל רוזין: תודה.

עידית סילמן: מיכל, שתי החלופות הן בסדר.

מיכל רוזין: יש פה שלוש חלופות וצריך להחליט מה.

מיכל רוזין: יש פה: או מיום הכרעת הדין, או מיום שקיבל הודעה, או מהמועד שבו נודע.

אילת וולברג: הסיבה שהוספתי גם: מיום שנודע לו על כך, היא שאם המנהל מגלה מהתקשורת או שנפגע עבירה פונה אליו.

מיכל רוזין: למה להוריד מיום הכרעת הדין?

אהוד לנדאו: מיום הכרעת הדין אומר ששעון הזמן מתקתק אוטומטית, ואם המשרד לא פועל אז יש לו רק שבועיים.

אהוד לנדאו: בעיניי יש קושי בביטול החלופה הזו.

אהוד לנדאו: אולי נדבר על זה לפני שנייה ושלישית.

אהוד לנדאו: אני כן רואה קושי בזה שאנחנו קובעים פה איזושהי אפשרות שהשעון הזה יתקתק ושאף אחד לא עושה שום דבר בעניינו.

מיכל רוזין: אני חושבת כמוך.

אהוד לנדאו: זו חלופה שאני לא יכול להגיד שהיא בלתי אפשרית או בלתי חוקתית בעליל.

אהוד לנדאו: אבל יש פה בהחלט קושי.

אהוד לנדאו: זה שיקול דעת של חברות הכנסת בעניין.

אילת וולברג: חברת הכנסת, מה את מעדיפה שיהיה בנוסח?

מיכל רוזין: אם אני מבינה נכון, אנחנו נותנים עכשיו הרשאה למשרד הבריאות למשוך את הזמן.

מיכל רוזין: בינתיים רישיונו של הרופא - - -

תומר דגני: אני ממש מתעקש, זה ממש לא נכון.

מיכל רוזין: תסביר.

מיכל רוזין: אתם מסכימים או סותרים?

מיכל רוזין: אני מבינה שיש סתירה.

תומר דגני: אנחנו מסכימים על העובדות, אנחנו לא מסכימים על הפרשנות המשפטית.

תומר דגני: כמו שאמרה היועצת המשפטית אילת, מה שייכנס כרגע לפחות לחוק זה שיהיו למשרד הבריאות 14 יום מיום שנודע לו.

תומר דגני: לא משנה איך נודע לו.

תומר דגני: היועצת המשפטית הקשתה עלינו במובן הזה.

תומר דגני: לא משנה איך.

תומר דגני: נודע לך מהתקשורת, יש לך 14 יום.

תומר דגני: נודע לך מהרופא, יש לך 14 יום.

תומר דגני: עו"ד קריספין בוקר כבר דיברה על 14 יום.

תומר דגני: אבל יש לך X זמן.

תומר דגני: אהוד, בצדק מבחינתו, אומר: זה לא זה הרשאה למשרד הבריאות למשוך זמן, זה הרשאה למשרד הבריאות לא להיות פעיל בבירור העניין.

תומר דגני: זו הטענה של אהוד.

תומר דגני: אני אומר שאנחנו גם כך מאוד פעילים.

תומר דגני: אבל לפעמים יש את הפספוסים האלה, גם מבחינת הנהלת בתי המשפט.

תומר דגני: אני לא בא בטענות.

מיכל רוזין: הוא שואל: איזה שוט יש על משרד הבריאות אכן לכנס את הוועדה בזמן או לטפל בסוגיה?

תומר דגני: הטענה שלי היא שלא צריך בכלל את השוט הזה.

מיכל רוזין: למה?

מיכל רוזין: המנהל הוא מינוי פוליטי של השר והוא מחליט: זה חבר שלי.

מיכל רוזין: אני אוהב אותו או לא אוהב.

מיכל רוזין: אני רוצה מהר.

תומר דגני: זה הפוך.

מיכל רוזין: מטרת הוועדה היא לא לבטל את ההתלייה אלא האם ההתלייה תימשך או אפילו תהפוך להיות סופית.

סיגל פעיל: אבל בינתיים הרישיון מותלה.

מיכל רוזין: נכון.

מיכל רוזין: בסוף המנהל יכול למסמס את כינוס הוועדה כי הוא רוצה, נניח, שההתלייה תמשיך.

מיכל רוזין: איזה כוח יש?

טליה אגמון: בדיוק הפוך.

טליה אגמון: חברת הכנסת רוזין, פה הקצר בתקשורת שהזכיר תומר.

מיכל רוזין: אבל הקצר הוא בין המשפטים והבריאות, הוא לא מולי.

מיכל רוזין: אני פירשתי את אהוד.

טליה אגמון: אנחנו עדיין לא הגענו לקריאת כלל הצעת החוק.

טליה אגמון: אבל בהמשך נאמר שאם לא כונסה הוועדה.

טליה אגמון: אם הוועדה לא מתכנסת ולא ניתנת המלצה למנהל עכשיו, הרישיון של הרופא הזה יוחזר לו.

אילת וולברג: לא.

אילת וולברג: אני רוצה לדייק.

אילת וולברג: זה הוסר מהנוסח.

אילת וולברג: זה לא קיים בנוסח.

טליה אגמון: זה בנוסח שאני ראיתי.

טליה אגמון: אז מה המשמעות?

טליה אגמון: אולי אני לא מבינה כי הנוסח שבפניי הוא אחר.

טליה אגמון: מה המשמעות של כינוס מאוחר של הוועדה?

טליה אגמון: כי אם אין משמעות, אז בסדר.

טליה אגמון: אנחנו יכולים להמשיך ולדבר - - -

אילת וולברג: המשמעות היא שעובר יותר זמן.

אילת וולברג: ככל שהזמנים שלנו מתארכים, אנחנו פוגעים בזכות הרופא שמישהו יבחן את ההתלייה ויחליט אם היא מוצדקת בנסיבות הספציפיות של אותו רופא.

סיגל פעיל: הוא יכול לבקש.

טליה אגמון: בכל מקרה, זה עדיין לא אומר את מה שאמרה חברת הכנסת רוזין.

טליה אגמון: זה לא אומר שאם המנהל לא רוצה למנות עכשיו ועדה, הוא לא רוצה להתלות את הרישיון, אז הרופא יישאר עם הרישיון.

טליה אגמון: זה גם לא נכון.

אהוד לנדאו: ברור שהמנכ"ל בוודאי לא חשוד בשקילת שיקולים זרים.

אהוד לנדאו: נניח והרופא טרוד עכשיו בענייניו המשפטיים, כפי שקורה מן הסתם, והמנהל טרוד בענייניו בטיפול בקורונה ובעוד עניינים, ויש קצר בין הנהלת בתי המשפט לבין הנהלת בית הדין המשמעתי, אז מה שקורה הוא שבינתיים אין שום דבר שמזיז את התהליך הזה.

אהוד לנדאו: עניינו של הרופא הזה לא נבחן בפני אף גורם מינהלי או שיפוטי, וזה יכול להימשך לנצח.

טליה אגמון: אבל יש יכולת לבוא ולפעול.

סיגל פעיל: אתה אומר שהרופא יכול לבקש.

סיגל פעיל: אם הוא לא יבקש, יכול להיגרר זמן.

סיגל פעיל: אבל הוא יכול לבקש.

סיגל פעיל: אתה אומר שהמדינה תדאג לו יותר ממה שהוא ידאג לעצמו.

סיגל פעיל: זה רופא מורשע.

אהוד לנדאו: לפעמים המדינה צריכה לדאוג לא לפגוע בו יותר.

סיגל פעיל: הוא הורשע בעבירת מין והוא לא ידאג לעצמו.

סיגל פעיל: המדינה תדאג לרישיונו יותר ממנו.

סיגל פעיל: אם הוא ירצה הוא יגיש ואז הזמן יתקצר.

יעל שרר: לא נעשה שמיניות באוויר בשביל להגן על אנשים שאפילו לא ביקשו.

יעל שרר: לא ביקש, לא ביקש.

עידית סילמן: מה את מציעה?

אילת וולברג: אני מבינה שהמנגנון לא עובד כמו שצריך, וזה משהו שצריך לדון בו.

אילת וולברג: אבל כיוון שזה המנגנון שקיים היום על פי הפקודה, ובית המשפט צריך להעביר את המידע, ואולי בפועל זה לא קורה בצורה מיטבית, אנחנו נלך עם המנגנון שקבוע היום ונתאים אותו להסדר שלנו.

אילת וולברג: אבל כן נוסיף: או מיום שנודע לו על כך.

אילת וולברג: המנהל לא יכול לעצום עיניים.

אילת וולברג: אם הוא יודע שהיתה הרשעה, הוא צריך להתחיל לפעול ולמנות את הוועדה.

אילת וולברג: לקראת שנייה ושלישית נמשיך לדון בנושא הזה בין המשרדים.

עידית סילמן: אין בעיה.

עידית סילמן: מיכל, האם זה מקובל?

מיכל רוזין: אוקיי.

אילת וולברג: אני מוחקת מהנוסח את המילים: "מיום הכרעת הדין".

אילת וולברג: אני עוברת לסעיף קטן (ה): "הוועדה המיוחדת תגיש את המלצתה למנהל לא יאוחר מ-14 ימים מיום מינויה, ובלבד שנתנה לרופא הזדמנות נאותה לטעון את טענותיו, ולנפגע העבירה או למי מטעמו הזדמנות להביע את עמדתו בפניה.

אילת וולברג: ".

אילת וולברג: הלו"ז שציינתי הוא גם לוחות הזמנים לפי סעיף 44א.

אילת וולברג: גם ב-44(אב) הוועדה צריכה להגיש את ההמלצה לא יאוחר מ-14 ימים.

אילת וולברג: בטח ובטח כשאנחנו נמצאים פה במקרה בהסדר שהוא ספציפי, אני חושבת שמדובר בסד זמנים שהוא מתאים.

אילת וולברג: אני ממשיכה לקרוא את הסעיף הקטן: "המנהל רשאי בנסיבות מיוחדת, לפי בקשת הוועדה, להאריך את התקופה האמורה לתקופה נוספת אחת בלבד שלא תעלה על 30 ימים.

אילת וולברג: ".

אילת וולברג: כלומר, אם יש באמת נסיבות מיוחדות, שלירון דיברה עליהן קודם וקשיים מיוחדים שהם לא באופן השוטף, אז כן אפשר להאריך ב-30 ימים נוספים.

יעל שרר: בהזדמנות נאותה גם במקרים שבהם הרופא מגיש בקשה ואז מתחמק מהוועדה ולא מגיע.

יעל שרר: הרישיון לא חוזר אליו במידה והוא נסע לחו"ל, לקמבודיה, לחודשיים.

אילת וולברג: שוב, כיוון שהרעיון של חבר הכנסת פה בהצעה הוא שברירת המחדל היא התלייה, הרישיון מותלה.

אילת וולברג: הוא לא פוקע.

אילת וולברג: ההתלייה לא פוקעת מעצמה לפי ההסדר הזה.

מיכל רוזין: צריך אקט אקטיבי בשביל לשנות.

אילת וולברג: הכנסתי את העניין של ההזדמנות לנפגע העבירה להביע את עמדתו בהתאם לבקשת חברות הכנסת בדיון הקודם.

יעל שרר: סליחה, אולי כדאי לנסח: נפגעי העבירה ולא נפגע העבירה.

אילת וולברג: אני אסיים את קריאת הסעיף ואחרי זה נפתח להערות.

אילת וולברג: "סעיף קטן (ו): לאחר קבלת המלצת הוועדה המיוחדת, יחליט המנהל אם לבטל את התליית הרישיון, להאריך את תקופת ההתלייה לתקופה נוספת שיקבע, או להגביל את תחומי עיסוקו של הרופא לתקופה שיקבע.

אילת וולברג: החלטת המנהל תתקבל בתוך חודש מיום מינוי הוועדה כאמור בסעיף קטן (ה)." זאת אומרת, מבחינת הזמנים, אנחנו מדברים על מינוי הוועדה.

אילת וולברג: לוועדה יש 14 ימים להמליץ.

אילת וולברג: זאת אומרת, בסופו של דבר, המנהל צריך לקבל את ההחלטה שלו בתוך 14 יום.

אילת וולברג: בסך הכול, אנחנו מדברים על תהליך שאמור להתמשך בערך חודש.

אילת וולברג: החלטה של מנהל לפי סעיף קטן (ו) – זה הפעלת שיקול הדעת של גורם מינהלי על פי המלצת ועדה ששוקלת אם התליית הרישיון האוטומטית שהיתה בתוקף ממועד הכרעת הדין תימשך.

אילת וולברג: פה אנחנו מאזנים את נושא ההתלייה האוטומטית עם זה שיש כן אפשרות לשנות את זה.

אילת וולברג: כמובן, המנהל בהמלצת הוועדה.

תומר דגני: הסיפה החדשה של סעיף (ו) יוצרת בעיה עם הסיפה של סעיף (ה).

תומר דגני: כי בסיפה של (ו) אתם קבעתם שהחלטת המנהלת תהיה 30 יום מיום מינוי הוועדה, אבל בסעיף (ה) יכול להיווצר מצב שהוועדה תיתן רק אחרי 44 ימים.

אילת וולברג: מסכימה.

אילת וולברג: אני מציעה להוסיף בסוף סעיף קטן (ו): ובלבד שלא התקבלה החלטה להאריך את התקופה ב-30 ימים נוספים.

תומר דגני: אני הייתי מפשט את זה וקוצב זמן מיום שהוועדה המליצה לו.

תומר דגני: אם הוועדה נתנה לו את זה אחרי שבעה ימים או עשרה ימים.

תומר דגני: תקצבו לו פשוט זמן.

סיגל פעיל: ברור.

סיגל פעיל: לא מיום מינוי אלא מיום ההמלצה.

אילת וולברג: מיום ההמלצה.

אילת וולברג: האם זה מקובל?

אילת וולברג: אוקיי.

אילת וולברג: אני מקריאה: החלטת המנהל תתקבל בתוך 14 ימים מיום שקיבל את המלצת הוועדה.

אילת וולברג: האם יש עוד הערות לסעיפים קטנים (ה) ו-(ו) לעניין קבלת החלטת המנהל או לגבי המלצת הוועדה?

טליה אגמון: אני רק רוצה להבהיר דבר אחד כי נדמה לי שמאחת ההערות הקודמות יכול להיות שיש אי הבנה.

טליה אגמון: ההחלטה הזו של המנהל היא עדיין במסגרת הליך זמני.

טליה אגמון: הוא לא יכול כאן לבטל את הרישיון לחלוטין או לתת נזיפה או התראה.

טליה אגמון: הוא יכול רק להחליט דברים זמנית לגבי הרישיון עד שתהיה קובלנה.

טליה אגמון: בסוף פסק הדין החלוט וכו' תהיה קובלנה ואז תהיה החלטה לשר, והשר יקבל החלטה סופית לפי ההליך המשמעתי העיקרי.

טליה אגמון: היה נראה שזה לא היה ברור קודם.

אילת וולברג: בסדר גמור.

מיכל רוזין: הוועדה יכולה להחליט רק להמשיך את ההתלייה או לבטל את ההתלייה?

אילת וולברג: או להגביל לתחומי העיסוק של הרופא.

מיכל רוזין: זה לא מה שדיברנו.

מיכל רוזין: אנחנו דיברנו על זה שהוועדה יכולה גם להמליץ לבטל את רישיונו, וההחלטה תיכנס לתוקף רק אחרי גזר דין או הכרעת דין חלוטה.

אילת וולברג: אני רוצה לחדד כי אולי אני לא הובנתי נכון.

אילת וולברג: בהסדר המוצע הזה מדובר בהחלטה שהיא החלטת ביניים עד שמגיעים להסדר לפי סעיף 41, כששם יש את הוועדה שמקבלת החלטה סופית בעניינו של הרופא.

אילת וולברג: בהצעת החוק הטרומית ההסדר באמת כלל החלטה סופית של המנהל גם בעניין הזה, עם המודל של ברירת המחדל של ההתלייה.

אילת וולברג: אבל אנחנו הולכים שלב אחורנית ואנחנו מתחילים את ההסדר לא משלב גזר הדין אלא משלב הכרעת הדין.

אילת וולברג: לכן, החלטת המנהל פה היא החלטת ביניים עד שהשר יכול על יסוד קובלנה לפי סעיף 41 לקבל החלטה סופית בעניינו של הרופא.

מיכל רוזין: עדיין זה לא מונע מהוועדה להגיד: אנחנו ממליצים למנהל על ביטול הרישיון.

מיכל רוזין: אבל אינך יכול לבטל את רישיונו כל עוד אין הכרעת דין חלוטה.

טליה אגמון: המשמעות היא להאריך את ההתלייה עד תום הליכים משפטיים ומשמעתיים.

טליה אגמון: זה עדיין נקרא התלייה ולא ביטול, כי הסמכות לבטל רישיון בעבירות משמעת נתונה לשר על פי ועדת משמעת, שההרכב שלה הוא אחר והתהליך שלה הוא אחר.

טליה אגמון: היא מתקיימת בדרך כלל רק אחרי שיש פסק דין חלוט.

טליה אגמון: יש רציפות, לא נוצר פער.

טליה אגמון: זאת אומרת, יכולה להיות רציפות, אם כך הוועדה ממליצה, של התלית רישיון עד החלטה סופית.

טליה אגמון: אבל זה לא נקרא ביטול הרישיון.

אילת וולברג: על פי הנוסח המוצע באמת התליית הרישיון עומדת בתוקפה עד שהשר מחליט בהחלטה הסופית לפי סעיף 41.

אילת וולברג: אין פה מצב שבו ההתלייה מפסיקה.

אילת וולברג: יש חפיפה בין השניים.

מיכל רוזין: כלומר, אם רופא מחליט שהוא לא רוצה להגיש קובלנה.

מיכל רוזין: מבחינתו, המצב יכול להישאר כך.

מיכל רוזין: מה מונע או מה יגרום - - -?

טליה אגמון: זה לא החלטה של הרופא.

טליה אגמון: ההחלטה להגיש קובלנה היא החלטה של המנהל, של משרד הבריאות.

מיכל רוזין: אני מנסה לייעל גם את ההליך.

מיכל רוזין: עכשיו את אומרת לי שלפי סעיף 41 יצטרכו לכנס בכלל ועדה אחרת.

טליה אגמון: זו היתה ההצעה הקודמת שלנו, שלא התקבלה בסוף.

טליה אגמון: אמרנו: נעשה את זה כבר התלייה.

טליה אגמון: נגיש קובלנה בהליך מהיר ונעשה ועדת משמעת מלאה והחלטה של השר בסופה.

טליה אגמון: ההצעה הזו נדחתה.

מיכל רוזין: לא קיבלתי את זה.

מיכל רוזין: אני רוצה לייעל את עבודת המשרד.

מיכל רוזין: יש כבר ועדה חשובה שמתכנסת.

מיכל רוזין: היא כבר מקבלת את המלצות ומציעה לשר.

מיכל רוזין: ברור לי שיש צורך בהליך הקובלנה כדי להגיע להחלטה סופית.

מיכל רוזין: עוד פעם אתם מעבירים גם את הרופא וגם את הנפגעת עינוי דין מול ועדה חדשה ואנשים חדשים.

מיכל רוזין: ואז, למעשה, מול השר ישנן שתי תוצאות: יש לו ועדה אחת שאמרה א', וועדה שנייה אמרה ב'.

מיכל רוזין: אתם מסבכים את האירוע לעצמכם.

מיכל רוזין: יש פה כבר ועדה.

מיכל רוזין: היא קיבלה את המלצתה.

מיכל רוזין: ברור לי שיש צורך באקט של קובלנה עם הכרעת דין חלוטה כדי לקבל החלטה סופית.

מיכל רוזין: אבל למה זה עובר לוועדה אחרת?

מיכל רוזין: למה זו לא אותה ועדה?

אהוד לנדאו: יש פה מידע חדש שמתווסף.

אהוד לנדאו: בשלב הכרעת הדין אנחנו לא יודעים מה בית המשפט אמר בסופו של דבר בגזר הדין.

אהוד לנדאו: כלומר, עד כמה הוא העריך את חומרת העבירה.

אהוד לנדאו: בסופו של דבר, יש פה מדרג של עבירות.

אהוד לנדאו: יכול להיות שבסופו של ההליך בית המשפט יחליט שהמעשים הם לא ברף החמור ויקבע אי הרשעה.

עידית סילמן: האם מישהו מהפרקליטות כאן?

מורן פולמן: כן, אני פה.

מורן פולמן: מורן פולמן מהמחלקה הפלילית.

אילת וולברג: אני אשמח אם תוכלי לחדד.

אילת וולברג: אני חושבת שזה מאוד משמעותי כי ההסדר הולך שלב אחד אחורנית, משלב גזר הדין לשלב הכרעת הדין.

אילת וולברג: מה שחשוב כרגע כדי להבין איזה החלטות הוועדה יכולה לקבל זה איזה מידע מונח בפניה כאשר היא מקבלת את הכרעת הדין וכאשר היא מקבלת את גזר הדין.

אילת וולברג: וגם מבחינת ההליך הפלילי.

אילת וולברג: מה יכול להשתנות בין שני השלבים האלה של הכרעת הדין וגזר הדין?

מורן פולמן: בשלב הכרעת הדין יש הכרעה של בית משפט רק לגבי ביצוע העבירות.

מורן פולמן: יכול להיות שאם זה נעשה, למשל, בהסדר טיעון, תהיה הכרעה מאוד לקונית: הנאשם ביצע את המעשים האלו והאלו, וזה הכול.

מורן פולמן: לא יהיה פירוט מעבר לזה.

מורן פולמן: לא יהיה פירוט איפה זה על הסקלה של חומרת העבירה, אלא רק מה הוא עשה, במה הוא הודה או מה שנקבע על-ידי בית משפט שהוא עשה.

מורן פולמן: אחר כך בשלב גזר הדין נבחנת חומרת המעשים שלו ביחס לחריגה הנורמטיבית שלו מהנורמה הרגילה.

מורן פולמן: בשלב גזר הדין בית משפט גם רשאי לקבוע שהוא מבטל את ההרשעה ואז הוא יכול לגזור עליו עונש לצד אי הרשעה.

מורן פולמן: אותה אי הרשעה יכולה להשפיע על הוועדה שתקבע בסוף לגבי הרישיון של אותו רופא.

מורן פולמן: כי אם בית משפט חשב שהעבירה היא ברמה כל כך נמוכה, וברגע שהכנסנו גם הטרדות מיניות לתוך הצעת החוק הזו אנחנו יכולים להיות שם, אז בית משפט יכול להגיד: הנזק שייגרם לאותו איש רפואה מזה שארשיע אותו עכשיו, הוא חמור מדי לעומת העבירה שבה הורשע, ולכן אני נותן לו אי הרשעה ועונש אחר לצידה.

מורן פולמן: לכן, לשלב של גזר הדין יש כן השפעה.

מורן פולמן: הוא יכול לשנות את התפיסה לגבי שלילית רישיון.

מורן פולמן: בנוסף, בשלב גזר הדין יש לנו גם הערכת מסוכנות בחלק מהתיקים.

מורן פולמן: יש לנו תסקיר נפגע עבירה שמלמד על הנזק.

מורן פולמן: יש הרבה פרמטרים שמצביעים על איפה העונש ממקם את אותו נאשם ביחס למה שהוא ביצע.

אילת וולברג: אני שומעת ממך שאם הוועדה מתכנסת בשלב של אחרי הכרעת הדין ולפני גזר הדין, אין בפניה מספיק מידע בשביל להחליט החלטה סופית בעניינו של הרופא.

אילת וולברג: כי יש הרבה נתונים ודברים שיכולים להשתנות בין שני השלבים, ויש הרבה מידע שיכול להיות רלוונטי במקרים מסוים גם בגזר הדין עצמו, אפילו שהוא כבר הורשע בהכרעת הדין, לעניין השאלה האם הוועדה תמליץ לבטל את הרישיון, להתלות אותו, לקבוע הגבלות מסוימות.

אילת וולברג: לכן, ההסדר שהוצע כאן הוא באמת הסדר זמני עד להחלטה הסופית לפי סעיף 41, כשההחלטה הזו היא החלטה שמתקבלת כבר אחרי שניתן גזר הדין וכבר יש בפני הוועדה את כל המידע הזה.

תומר דגני: אילת, זה גם מעלה שאלות, ואני מצטער שאני חוזר אחורה, בנושא הזה של שמיעת הטענות של נפגע העבירה בסעיף קטן (ה).

תומר דגני: יכול להיות שצריך לכתוב את זה במפורש, ואהוד יכול להגיד אם צריך להבהיר את זה ממש בחקיקה, לעניין זה שבתוך הזמן המאוד לחוץ הזה, אולי נפגע העבירה לא יוכל להגיע פיזית או אולי אפילו לא ירצה להעיד בפני מי ש - - -

אילת וולברג: לא דיברנו על עדות.

תומר דגני: כתוב כאן: לטעון את טענותיו.

תומר דגני: זה לא ברור.

אילת וולברג: לטעון את טענותיו.

אילת וולברג: אבל גם לא כתבנו: להשמיע.

אילת וולברג: זאת אומרת, יכול להיות שהוא יכול להעביר איזושהי עמדה כתובה.

תומר דגני: זה בדיוק מה שרציתי להגיד.

תומר דגני: יכול להיות שצריך להסדיר את זה.

אהוד לנדאו: בנוסח כתוב פה: להביע את עמדתו.

אילת וולברג: כן.

אילת וולברג: רציתי להשאיר את זה פתוח מבחינת הנוסח כי אנחנו בסד זמנים מאוד מצומצם.

תומר דגני: אם זה ברור מבחינת אהוד שהוועדה לא תחשוב שזה פוגע בזכויות הרופא אם היא רק מקבלת את המכתב מהנפגע.

אהוד לנדאו: אני חושב שהפרשנות שכתובה פה מאפשרת לנפגעת להביע דבריה בכתב בפני הוועדה, אם זה מה שהיא רוצה.

יעל שרר: כל נפגעת של אותו רופא יכולה להביע את העמדה?

יעל שרר: הערתי כבר בדיון הקודם שלפעמים יש לנו כנגד אותם רופאים גם הליכים משמעתיים בתוך משרד הבריאות.

אהוד לנדאו: אבל זה מידע הרשעתי שהוא לא כלול בתוך ההתלייה הזו.

אהוד לנדאו: אם יש נפגעת אחרת שרוצה לבוא ולספר למשרד הבריאות כעניין עקרוני, ללא קשר, שיש רופא שפגע בה בנוסף והוא גם עובר התליות.

יעל שרר: אני מדברת על מישהי שכבר התנהל הליך בעניינה, אבל הוא משמעתי.

עידית סילמן: בסך הכול, נראה לי שאין בעיה.

עידית סילמן: זה גם נשמע הגיוני.

אהוד לנדאו: שוב, על איזה עובדות מתבסס ההליך הזה?

אהוד לנדאו: באופן עקרוני, זה בעצם מוסיף עובדות לוועדה.

יעל שרר: אני רוצה להוסיף עובדות.

יעל שרר: אני רוצה שהוועדה תדע אם זה מישהו שחוזר על העבירות שוב ושוב.

אהוד לנדאו: זה בגלל ההליך המזורז.

אהוד לנדאו: אנחנו עושים פה הליך שמתבסס על עובדות שלא הובאו בפני הוועדה.

אהוד לנדאו: העובדות היחידות שיש בפני הוועדה אלו עובדות הכרעת הדין וקולה של הנפגעת הספציפית.

עידית סילמן: אז הנפגעת יכולה להגיד עוד הרבה דברים.

יעל שרר: היא לא יודעת על הליכים משמעתיים קודמים שהתקיימו בתוך משרד הבריאות.

יעל שרר: אם הם עשו הליכים משמעתיים בתוך משרד הבריאות, אני רוצה שהוועדה המשמעתית שלהם תדע עליו.

עידית סילמן: אבל כאן זה עוד חיבור אחר, לא?

יעל שרר: לא, לא.

יעל שרר: זה בתוך משרד הבריאות.

יעל שרר: אם הם הכריעו הכרעות משמעתיות קודמות בעניינו.

עידית סילמן: אם הם יודעים על עוד מקרים קודמים ועל כל מיני דברים שקשורים לאדם, אז להוסיף את זה.

אילת וולברג: בסוף יש לנו פה המלצה של ועדה.

אילת וולברג: הוועדה שומעת את נסיבות המקרה.

יעל שרר: נכון.

יעל שרר: אבל אם הוא חוזר על המעשים אז שזה יהיה בפני הוועדה.

אהוד לנדאו: למשרד הבריאות יש סמכות לנהל עוד הליכים בעניינו.

אהוד לנדאו: זה אומנם לא יעיל, אבל ההליך הזה הוא הליך מהיר שתלוי באיזשהן נסיבות עובדתיות קונקרטיות, מצומצמות מאוד, שבגללו עושים את הסדר הפוך.

אהוד לנדאו: אני קודם כול אומר: תעצור.

אהוד לנדאו: מצד אחד, אנחנו אומרים למשרד הבריאות: תעשו הכול מהר, מהר, מהר, מהר.

אהוד לנדאו: מצד שני, אני אומר לו: אבל נפתח את זה לכל אישה שתרצה לבוא להתלונן, ובכל מידע שיש למשרד הבריאות, שיחפשו אם יש להם הרשעות קודמות.

אהוד לנדאו: זה לא משתלב בתוך ההליך המזורז.

יעל שרר: אם משרד הבריאות בעבר התעסק משמעתית עם אותו אדם והוא חוזר על זה, זה חלק ממכלול השיקולים של המסוכנות עליו דיברנו קודם.

אילת וולברג: אנחנו לא נכנסנו בהצעת החוק לשיקולים שהוועדה שוקלת בהמלצה בפני המנהל.

אילת וולברג: כמובן שיש חשיבות רבה לעניין אם עבריין המין פה זה משהו סדרתי.

אילת וולברג: אבל זה בדיוק מה שהוועדה אמורה לעשות.

אילת וולברג: היא מסתכלת על מכלול השיקולים על פי המידע שקיים בפניה.

אילת וולברג: שוב, אנחנו בשלב של אחרי ההרשעה, אחרי הכרעת הדין, ויש בפניה מידע מהכרעת הדין.

אילת וולברג: יכול להיות שיש עוד מידע פנימי מהמשרד.

אילת וולברג: אני לא יודעת מה.

אילת וולברג: אבל בהסדר המוצע אנחנו לא מתייחסים לשאלה איך הוועדה מחליטה להמליץ.

אילת וולברג: כל מה שאנחנו אומרים זה שהוועדה - - -

יעל שרר: אני שואלת: את מי היא שומעת?

אילת וולברג: בגלל הנקודה שעלתה בדיון הקודם, שלנפגעת כן יהיה קול והיא תוכל להביע את עמדתה, אז יש פה עוד צינור של מידע בפני הוועדה.

אילת וולברג: זה צינור שלדעת חברות הכנסת הוא מאוד חשוב.

יעל שרר: ומה אם יש מספר נפגעות?

יעל שרר: כל אחת מהן זכאית.

אהוד לנדאו: בכתב האישום.

יעל שרר: בכתב האישום.

עידית סילמן: כן, ודאי.

אילת וולברג: אני ממשיכה להקריא את סעיף קטן (ז): "החליט המנהל בהתאם להוראות סעיף קטן (ו) על התליית הרישיון לתקופה נוספת או על הגבלת תחומי עיסוקו של הרופא לתקופה שקבע, תעמוד החלטתו בתוקפה עד תום התקופה שקבע או עד להחלטת השר בעניינו של הרופא לפי סעיף 41, לפי המוקדם.

אילת וולברג: המנהל יבחן מעת לעת או לפחות אחת לחצי שנה את הצורך בהמשך ההתלייה או ההגבלה ואם השתנו הנסיבות המצדיקות את המשך ההתלייה או ההגבלה.

אילת וולברג: ".

אילת וולברג: הסעיף הזה נועד לעשות בדיוק את החיבור בין החלטת ביניים הזו ובין החלטה שמתקבלת לפי סעיף 41.

אילת וולברג: זאת אומרת, ההתלייה תעמוד בתוקף עד החלטת השר לפי סעיף 41.

אילת וולברג: או כמובן אם המנהל כבר שקל והחליט שבמקרה הספציפי הזה מתאימה תקופה קצרה יותר של התלייה, אז עד התקופה הקצרה יותר שהוא קבע.

סיגל פעיל: בשלב הזה הנפגעות לא מדברות.

סיגל פעיל: אם בשלב הראשון אחרי שהן דיברו, הוחלט על תקופה מסוימת ואז פתאום המנהל מחליט לקצר את התקופה, אין הזדמנות, לפי מה שכתוב פה, לאותן נפגעות להגיע ולשכנע שהנסיבות לא מצדיקות, למשל, את הקיצור.

אילת וולברג: את אומרת:

אילת וולברג: לפי פסקה (2), כשהוא בוחן מעת לעת אם השתנו הנסיבות.

אילת וולברג: צריך לחשוב.

אילת וולברג: לקראת הקריאה השנייה והשלישית אפשר לנסות לחשוב אם צריך גם להוסיף פה גם את זה שהרופא יישמע.

אילת וולברג: יש פה גם את הצד של הרופא וגם את הצד של הנפגעות.

אילת וולברג: הסעיף הזה נועד להגיד שההתלייה לא תימשך עד להחלטת השר מבלי שהיא תיבחן עוד פעם.

אילת וולברג: יכול להיות שיהיו נסיבות מסוימות, כמו שמורן אמרה קודם.

אילת וולברג: כיוון שאנחנו בשלב לא הכי מוקדם, אבל מוקדם בהליך הפלילי, יכול להיות שיהיו שינויים.

אילת וולברג: ההתלייה ממשיכה, אבל המנהל צריך מדי פעם לשקול ולראות אם השתנו הנסיבות שמצדיקות את המשך ההתלייה או ההגבלה.

סיגל פעיל: אז ההתלייה לא ממשיכה אם המנהל יחליט, מבלי שמישהו יופיע מולו, לקצר אותה.

סיגל פעיל: זה מה שאני מעלה פה.

סיגל פעיל: הצומת הזה הוא מאוד קטן ופשוט.

סיגל פעיל: הוא יכול להיות גם בזמן בלתי מוגבל אחרי הצומת הראשון, שהוא כבר קצת יותר כמו שצריך.

סיגל פעיל: הוא מאפשר את הטיעון של הנפגעות.

סיגל פעיל: פה זה מאפשר קיצור ההתלייה מבלי שאף אחד יזכה לשכנע לא לקצר את ההתלייה.

אילת וולברג: אני שומעת ואני מנסה לחשוב האם זה משהו שאפשר להכניס כאן.

אילת וולברג: כי זה באמת נועד למקרים שבהם ברור למנהל שההחלטה שלו צריכה להשתנות.

סיגל פעיל: צריך לאפשר פה איזושהי זכות טיעון בכל זאת לנפגעות, אפילו בסיטואציה של קיצור ההתלייה.

סיגל פעיל: אחרת זה משאיר את הצומת הראשון מאוד רדוד.

לירון קריספין בוקר: אילת, רק לוודא שבשלב הזה לא מתכנסת ועדה פעם נוספת.

לירון קריספין בוקר: זה משהו שצריך להגיע לשולחנו של המנהל.

אילת וולברג: נכון.

אילת וולברג: אנחנו נמצאים בשלב שהמנהל כבר קיבל החלטה על פי המלצת הוועדה.

סיגל פעיל: אבל אז הוא יכול להפוך אותה בלי שום תהליך.

אילת וולברג: נכון.

אילת וולברג: אבל אמרנו: את הצורך בהמשך ההתלייה או ההגבלה ואם השתנו.

אילת וולברג: אז אפשר אולי במקום: את הצורך בהמשך ההגבלה או ההתלייה, להגיד: המנהל יבחן מעת לעת או לפחות אחת לחצי שנה אם השתנו הנסיבות המצדיקות את המשך ההתלייה או ההגבלה.

אילת וולברג: זאת אומרת, להשאיר איזשהו כן פתח.

אילת וולברג: המטרה היא להשאיר איזשהו פתח כדי שאם אנחנו במצב שבו המשך ההתלייה או ההגבלה לא מתאים בגלל שדברים השתנו בהליך הפלילי או סיבות חריגות אחרות, ואז למנהל - - -

סיגל פעיל: מה עם לפחות מתן הזדמנות?

סיגל פעיל: איך הן יידעו?

סיגל פעיל: נניח ואני נפגעת, ואני בכלל אולי פוטנציאלית לא אדע שהמנהל עכשיו שוקל לקצר את ההתלייה ולהשמיש את הרישיון.

סיגל פעיל: אני בכלל לא אדע מזה ולא תהיה לי הזדמנות להשפיע ולשכנע אחרת.

סיגל פעיל: אולי צריך פה בכל זאת איזשהו משהו.

אילת וולברג: אשמח לשמוע מה משרד הבריאות חושב בהקשר הזה, כי זו החלטה שהמנהל צריך לשקול אחת לחצי שנה.

אילת וולברג: השאלה היא: האם אנחנו מכניסים להחלטה הזו את ההזדמנות לרופא לטעון את טענותיו ואת הבעת העמדה של הנפגעת.

תומר דגני: למעשה, עשיתם 44ב אוטומטית כל חצי שנה.

תומר דגני: המצב היום הוא ש-44ב פועל ביוזמת אחד הצדדים.

תומר דגני: אם אחד הצדדים חושב שהוא יכול לשכנע שהשתנו הנסיבות אז הוא מפעיל את 44ב ומתנהל דיון, כפי שכתוב ב-44ב.

תומר דגני: יש ועדה והיא שומעת טענות והיא ממליצה למנהל.

אהוד לנדאו: אבל בסעיף 44א יש זמן קצוב מראש.

אהוד לנדאו: אנחנו רוצים לאפשר התלייה בלתי מוגבלת בזמן באופן עקרוני.

סיגל פעיל: היא כן מוגבלת בזמן, עד לאותה החלטה לפי 41.

סיגל פעיל: היא לא בלתי מוגבלת.

אהוד לנדאו: היא לא מוגבלת בזמן, היא מוגבלת באירוע אחר שמשנה.

סיגל פעיל: באירוע אחר שבוודאות יקרה.

מיכל רוזין: אתה משאיר את כל הכוח בידי הפוגע.

מיכל רוזין: כלומר, הנפגעת סיימה.

מיכל רוזין: היא מעידה.

מיכל רוזין: אתה משאיר לו את הכוח.

מיכל רוזין: אני חושבת הפוך.

מיכל רוזין: אתה לא מגביל אותו מתי הוא פונה ואיך הוא פונה.

מיכל רוזין: נניח והוא הורשע והוא נכנס לכלא.

מיכל רוזין: הוא לא רוצה את ההליך הזה עכשיו.

מיכל רוזין: הוא לא רוצה להופיע.

מיכל רוזין: הוא רוצה להשתחרר ולעבור איזשהו תהליך עם המשפחה, לנסוע לחו"ל לשנה, ואז לחזור למשרד הבריאות ולהגיד: עכשיו אני רוצה לעמוד בפניכם ולהיאבק על החזרת הרישיון.

מיכל רוזין: הוא לא רוצה שכל חצי שנה תפנה אליו ותשאל אותו מה קורה ותגיד לו שאתה בודק אותו.

מיכל רוזין: הוא רוצה ההיפך.

מיכל רוזין: אתה נותן לו את הכוח.

מיכל רוזין: הרישיון מותלה.

מיכל רוזין: מהרגע שהרישיון מותלה, יש לו כך וכך זמן להגיש בקשה.

מיכל רוזין: הכוח דווקא אצלו.

מיכל רוזין: הוא אומר: אני רוצה לפנות מייד, אני רוצה לחכות לגזר דין חלוט, אני רוצה לחכות לערעור בעליון, אני רוצה לסיים את עבודות השירות שלי.

מיכל רוזין: אני אראה איך עשיתי עבודות שירות ב"תנו לחיות לחיות" וכמה אני בן אדם מסור ומדהים.

מיכל רוזין: כל זה ישכנע את הוועדה, מה שלא היה קורה לפני זה.

מיכל רוזין: דווקא פה אתה מגביל אותו יותר מאשר נותן לו את הכוח להחליט מתי הוא פונה.

אהוד לנדאו: אין לי התנגדות שגם אם שוקלים מחדש, הנפגעת תבוא ותביע את עמדתה.

אהוד לנדאו: זה עניין יותר תפעולי מעניין משפטי.

אהוד לנדאו: לי אין אמירה בעניין.

סיגל פעיל: זה עניין משפטי גרידא.

סיגל פעיל: אתה לא יכול לקבל החלטה מבלי לתת לה הזדמנות.

סיגל פעיל: זה בכלל לא תפעולי.

אילת וולברג: האם למשרד הבריאות יש איזושהי התנגדות שגם לפי פסקה (2), וגם אחרי זה לפי סעיף קטן (ח), כשהמנהל מקבל החלטה, הוא ישמע גם את הנפגעת?

סיגל פעיל: אין ברירה אחרת.

תומר דגני: המנגנון הזה יצר נטל עצום על המנהל.

תומר דגני: אילת, אתם אומרים שכל חצי שנה המנהל יצטרך לשבת ולשמוע את הרופא, את הנפגעת, וכל חצי שנה הוא יצטרך להחליט.

מיכל רוזין: רק בקשה לשינוי החלטה.

אילת וולברג: אני רוצה להציע הצעה ותגידו לי האם מקובל עליכם.

אילת וולברג: אנחנו נסיר מהנוסח את פסקה (2), האומרת שהמנהל יבחן מעת לעת ולפחות אחת לחצי שנה, ונשאיר את סעיף קטן (ח) האומר שהמנהל רשאי לשנות את החלטתו כאמור בסעיף קטן (ו) לבקשת הרופא, אם רק מתקיימות נסיבות המצדיקות זאת.

אילת וולברג: ופה כן נכניס את הבעת העמדה של הנפגעת.

מיכל רוזין: החבר שלו יחזיר לו את הרישיון.

תומר דגני: אין בעיה.

תומר דגני: אבל המנהל הוא לא הגורם השיפוטי שישמע את הטענות.

תומר דגני: המנגנון היום הוא שמי ששומע את הטענות זה ועדה.

מיכל רוזין: אז צריך להגיד: המנהל רשאי לשנות את החלטתו כאמור בסעיף זה וזה, לאחר פנייתו לוועדה וקבלת המלצת הוועדה.

מיכל רוזין: חייבים.

אילת וולברג: אוקיי, אז אפשר גם להכניס פה את המלצת הוועדה.

אילת וולברג: אנחנו יודעים כבר מי ההרכב שלה ויודעים מי יושב בה.

תומר דגני: לא.

תומר דגני: אל תנעלו אותנו באותו - - - אחד לאחד.

מיכל רוזין: בסדר.

מיכל רוזין: כי ההוא בשנת שבתון וההוא טס לחו"ל.

אילת וולברג: אני כותבת: על פי המלצת הוועדה, אבל כן לפי ההסדר שלנו.

אילת וולברג: והבעת עמדה של הנפגעת.

אילת וולברג: ואז הוא יכול לשנות את החלטה.

אילת וולברג: אבל זה צריך להיות לבקשת רופא, עם התנאים שדיברנו עליהם עכשיו.

אהוד לנדאו: אולי נוסיף לסעיף קטן - - -, לא רק לבקשת רופא.

אהוד לנדאו: כי יכול להיות שהמנכ"ל ירצה לשנות את החלטה לחומרה.

אהוד לנדאו: נניח והכרעת הדין מסמנת איזשהו משהו שאולי יש מקום להתלבט עליו ופתאום - - -

תומר דגני: מה שאהוד אומר עכשיו קורה לנו לפי 44ב.

תומר דגני: לפעמים אנחנו אלה שמבקשים את ההחמרה.

אילת וולברג: אוקיי.

אילת וולברג: המנהל יהיה רשאי לשנות את ההחלטה שלו על פי המלצת הוועדה ועם שמיעת או עם הבעת עמדה של הנפגעת, וזה לא חייב להיות לפי בקשת הרופא.

אילת וולברג: אבל זה אם מתקיימות נסיבות המצדיקות זאת.

אילת וולברג: אני כן מציעה להוסיף איזשהו סעיף.

אילת וולברג: קיבלתי הערה ממשרד הבריאות שיכולים לקרות מקרים שבהם הרופא עצמו היה מעדיף שההתלייה שלו תמשיך והוא לא יצטרך לעמוד בפני ועדה וכו', עד להחלטה הסופית לפי סעיף 41.

אילת וולברג: לכן, אנחנו רוצים להגיד את הדבר הבא: רופא רשאי לבקש כי התליית הרישיון כאמור בסעיף קטן (ב) תישאר בתוקפה ולא תתקבל החלטה בעניינו לפי סעיף קטן (ו) - כלומר, הוועדה לא מתכנסת והמנהל לא מקבל החלטה - וכן רשאי הוא לבקש להאריך את המועדים הקבועים בסעיף זה.

אילת וולברג: זאת אומרת, כל העניין שאנחנו רצים קדימה עם המועדים הוא לטובת הרופא כי אנחנו רוצים שמישהו ישקול את עניין המשך ההתלייה.

אילת וולברג: אם הרופא עצמו רוצה להאריך את המועדים מסיבותיו שלו, אין מניעה והוא יכול לבקש את זה מהמנהל.

לירון קריספין בוקר: הוא יכול לבקש את זה גם לפני הוועדה הראשונה שמתכנסת?

אילת וולברג: בנוסח שהקראתי זה לגבי המועדים שקבועים בהסדר הזה.

אילת וולברג: בכל השלבים.

לירון קריספין בוקר: כלומר, מרגע הכרעה.

לירון קריספין בוקר: כבר מהכרעת הדין.

אילת וולברג: כן.

אילת וולברג: הוא צריך לבקש את זה מהמנהל כדי שהמנהל גם יידע שאין לו חובה למנות את הוועדה כי הרופא ביקש להאריך את המועדים.

אהוד לנדאו: בהתחלה דיברנו על סעיף שאומר מה קורה אם הוועדה לא מתכנסת.

אהוד לנדאו: כלומר, נניח שזה לא הרופא שמושך את ההליכים.

אהוד לנדאו: את זה אני שם בצד לרגע.

אהוד לנדאו: אבל אם משרד הבריאות חורג מהזמנים האלה, אני כן חושב שצריך להיות איזושהי אמירה על התוקף של ההתלייה אם הוועדה לא מתכנסת.

אהוד לנדאו: אני מציע שההתלייה האוטומטית תהיה לתקופה מאוד מאוד ארוכה.

אהוד לנדאו: כלומר, החובה לכנס את הוועדה תהיה בלוחות הזמנים הקבועים פה בהצעה שהצענו.

אהוד לנדאו: לצורך העניין, עד 45 יום עד חודשיים סך הכול.

אהוד לנדאו: אבל אם לצורך העניין אחרי חצי שנה הוועדה עדיין לא התכנסה או לא התקבלה החלטתה, ואני זורק חצי שנה כי זה נראה לי בכל אופן זמן סביר, זה לא שצריך לרוץ פה, זה אומר שהיתה פה כמעט רשלנות רבתי בהתארגנות סביב האירוע הזה, מתישהו, אם המשרד פעל שלא כדין, ההתלייה תפקע.

אהוד לנדאו: אני חושב שזו איזושהי ערובה חוקתית משפטית.

סיגל פעיל: אבל לפני רגע חברת כנסת רוזין בדיוק שאלה את זה, ואתם הבהרתם לה שבדיוק זה לא פוקע בגלל רשלנות של מישהו, אלא צריך החלטה פוזיטיבית כדי להפסיק את ההתלייה.

סיגל פעיל: זה הפוך.

אהוד לנדאו: אני יודע שזה הנוסח המוצע כרגע.

סיגל פעיל: אני חושבת שהיא צריכה להיות פה כדי להפעיל שיקול דעת, אם אתה רוצה לשנות.

לירון קריספין בוקר: אילת, שאלה נוספת היא בעניין של המצאה לרופא.

לירון קריספין בוקר: צריך לזמן את הרופא לדיון במועד שנקבע.

לירון קריספין בוקר: בהנחה שזה רופא שלא משתף פעולה, והיו כבר מקרים כאלה של בעל מקצוע רפואי שהיה לנו מאוד מאוד קשה לאתר אותו.

לירון קריספין בוקר: הכתובת האחרונה והפרטים האחרונים שקיימים במערכת - - -

אילת וולברג: אני לא נכנסת עכשיו בדיוק לפרטים של איך אתם מתפעלים את ההסדר הזה.

לירון קריספין בוקר: זה בסוף מהותי.

אילת וולברג: זה מהותי מאוד.

אילת וולברג: בסוף ניסינו בהסדר הזה כן להשתמש בוועדה בסעיף 44א שכבר פועלת.

אילת וולברג: כבר יש לכם את ההנחיות ואת הנהלים לפעולה.

אילת וולברג: אני אקריא את סעיף 3 להצעת החוק הנמצא בעמ' 4 בנוסח: תיקון סעיף 56 – זה הסעיף שקובע היום שבתי המשפט יעבירו הודעה למשרד הבריאות.

אילת וולברג: פה בסעיף 56(א) היום, אם רופא מורשה מורשע, הרשם צריך להודיע מיד על כך למנהל ולהעביר את העתק של כתב האישום והעתק של הכרעת הדין גזר הדין כשהם מאומתים בידו.

אילת וולברג: כיוון שאנחנו מדברים על שלב מוקדם יותר של הכרעת הדין ואנחנו רוצים שמשרד הבריאות יידע על הכרעת הדין ולא רק אחרי שניתן גזר דין, אנחנו מתקנים את סעיף 56 וקובעים כך, ואני מקריאה את פסקה (1): בסעיף קטן (א), במקום: "רשם בית המשפט", יבוא "בית המשפט".

אילת וולברג: זה תיקון שבא בעקבות הערת הנהלת בית המשפט.

אילת וולברג: כי הם אומרים שמי שמעביר היום את המידע זה המזכירות ולא הרשם.

אילת וולברג: זה עניין טכני פרוצדורלי.

אילת וולברג: סעיף קטן (ב) המילים "כשהם מאומתים בידו" – יימחקו.

אילת וולברג: כיום הם אמרו שהם מעבירים את המידע בצורה של העתק דיגיטלי של הכרעת הדין ואין צורך לכתוב: כשהם מאומתים בידו.

אילת וולברג: האם יש איזושהי התנגדות לזה של משרד הבריאות?

אילת וולברג: אני הבנתי שהמידע יעבור כך בצורה מיטבית.

אילת וולברג: אסיים להקריא ואז תוכלו להתייחס.

אילת וולברג: בסעיף קטן (2) אנחנו מציעים להוסיף פה חובה גם על בתי המשפט להעביר הודעה בשלב של הכרעת הדין ולא רק גזר הדין.

אילת וולברג: אני קוראת את סעיף (א1) המוצע: "מבלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א), הורשע רופא בעבירת מין או בעבירה לפי חוק למניעת הטרדה מינית, התשנ"ח-1998, יודיע בית המשפט על כך מייד למנהל ויעביר אליו העתק של כתב האישום והעתק של הכרעת הדין; לעניין זה, "הרשעה" ו"עבירת מין" – כהגדרתן בסעיף 44ד.

אילת וולברג: ".

אילת וולברג: היה חשוב להוסיף פה את הגדרות כיוון שההרשעה פה היא לא הרשעה בשלב גזר דין אלא הרשעה, כמו שאנחנו מדברים בהסדר המוצע, בשלב הכרעת הדין.

אילת וולברג: פסקה (3) מציעה לבטל את סעיף קטן (ב).

אילת וולברג: אני קוראת את סעיף קטן (ב): "בבית משפט שאין בו רשם, תחול הוראת סעיף קטן (א) על השופט.

אילת וולברג: ".

אילת וולברג: זה גם כן לבקשת הנהלת בתי המשפט.

אילת וולברג: אשמח אם הנציגה שלהם תוכל להסביר את ביטול סעיף קטן (ב).

חנית אברהם בכר: שלום.

חנית אברהם בכר: אילת, ביטול של סעיף קטן (ב) הוא המשך של מה שהסברת קודם על כך שסעיף קטן (ב) מדבר על זה שככל שאין רשם בבית המשפט, זה השופט.

חנית אברהם בכר: כמו שהסברת, ההעברה נעשית על-ידי מזכירות בית המשפט.

חנית אברהם בכר: לא על-ידי הרשם ולא על-ידי השופט, אלא האחריות היא אדמיניסטרטיבית של מזכירות בית המשפט.

חנית אברהם בכר: לכן, זה פשוט המשכו של תיקון טכני.

חנית אברהם בכר: אין חולק שצריך לטייב את ממשק העברת המידע.

חנית אברהם בכר: קיבלנו את ההערה הזו ממשרד הבריאות ואנחנו נעבוד על טיוב העברת המידע כך שהוא באמת יועבר בצורה הטובה ביותר, וכמובן באופן מיידי.

אילת וולברג: בסדר גמור.

מיכל רוזין: על זה נאמר:

מיכל רוזין: נברך על המוגמר.

מיכל רוזין: כמה פעמים עוד אחזור לכנסת כדי שבסוף הממשקים האלה יעבדו?

אילת וולברג: אקריא את סעיף 4 ולאחר מכן היתה הערה למשרד הבריאות.

אילת וולברג: סעיף 4 תחילה ותחולה: מוצע שתחילתו של חוק זה תהיה שלושה חודשים מיום פרסומו והוא יחול על רופא שהורשע מיום התחילה ואילך.

אילת וולברג: כמובן שכשאנחנו מדברים על רופא שהורשע, הכוונה הרשעה, כמו בהסדר המוצע, משלב הכרעת הדין.

אילת וולברג: לכן, הוספנו פה את ההגדרה: "לעניין זה, הרשעה, כהגדרת בסעיף 44ד(א) לחוק העיקרי, כנוסחו בחוק זה.

אילת וולברג: ".

אילת וולברג: זו ההגדרה של הרשעה בהסדר המוצע.

אילת וולברג: התקופה של שלושה חודשים היערכות היא לבקשת משרד הבריאות.

אילת וולברג: אני מבקשת להבין מדוע נדרשת תקופת ההיערכות הזו והאם היא מקובלת עליכם?

לירון קריספין בוקר: שלושה חודשים - אנחנו כבר בפועל.

לירון קריספין בוקר: בשנה האחרונה היו כבר תהליכים של גיוס של חברים לוועדות שונות.

לירון קריספין בוקר: זה תהליך שלכל הפחות לוקח ארבעה וחצי חודשים כדי לעשות את זה כמו שצריך.

לירון קריספין בוקר: החוכמה היא גם לפרסם את הדרישות, לעבור על קורות החיים, לוודא שאין ניגודי עניינים לפי הנחיות של היועצת המשפטית לממשלה.

לירון קריספין בוקר: בסופו של דבר, תבדוק ניגודי עניינים, כמו שאמרתי.

מיכל רוזין: זה ארוך מדיי.

עידית סילמן: כמה?

מיכל רוזין: חודשיים.

מיכל רוזין: כמה שפחות רופאים מורשעים יסתובבו לנו ויעבור על החוק.

מיכל רוזין: חודשיים זה המון זמן.

לירון קריספין בוקר: כתוב כאן שלושה חודשים.

לירון קריספין בוקר: אני הבנתי שזו נקודת המוצא.

מיכל רוזין: זו תוספת.

אילת וולברג: הכנסתי שלושה חודשים לבקשתם בגלל זמן ההיערכות, ולכן אני מעלה את השאלה.

מיכל רוזין: זה לבקשתכם.

מיכל רוזין: לא תואם איתי.

מיכל רוזין: אפשר להגיד גם אפס ואז נתווכח ונגיע ל-45 יום.

מיכל רוזין: חודשיים זה סביר.

לירון קריספין בוקר: לא, חודשיים זה לא סביר.

לירון קריספין בוקר: כי אנחנו עושים את התהליך הזה במהירות הכי גדולה שיכולה להיות, ומתוך הבנה מוחלטת של החשיבות של מה שקורה כאן.

לירון קריספין בוקר: אבל בחודשים זה לא יוכל לקרות, לא בצורה יסודית וכמו שצריך.

לירון קריספין בוקר: האנשים האלה צריכים גם לעבור חניכה איך להגיע לוועדות האלה ואיך להתנהל בהן.

לירון קריספין בוקר: לא נעמוד בחודשיים.

לירון קריספין בוקר: זה לא יצליח.

עידית סילמן: מיכל, אומרים שלא יעמדו בחודשיים.

עידית סילמן: חייבים להחליט.

מיכל רוזין: אנחנו נתווכח על זה בקריאה השנייה והשלישית.

מיכל רוזין: לפרוטוקול, אבקש שתבחנו מחדש כי בעיני שלושה חודשים זה הרבה זמן.

מיכל רוזין: חבל על כל רגע.

מיכל רוזין: אין פה שינוי דרמטי.

מיכל רוזין: יש לכם כבר ארסנל של אנשים.

מיכל רוזין: אתם צריכים למצוא עוד אנשים.

מיכל רוזין: זה בסדר, אנחנו נעזור לכם.

מיכל רוזין: אנא, נסו להתכנס לחודשיים.

אילת וולברג: אני רוצה לחזור לסעיף 1.

אילת וולברג: סעיף 1 מתקן את סעיף 44ג לפקודת הרופאים.

אילת וולברג: הוא קובע אפשרות של ערעור לבית משפט מחוזי כפי שיש כיום לגבי הליכים אחרים לפי סעיף 44א ו-44ב.

אילת וולברג: זה לאפשר אפשרות ערעור לרופא לפנות לבית משפט.

לירון קריספין בוקר: רק שיהיה ברור שלפי 44א לא כתוב בחוק תוך כמה זמן יוגש ערעור.

לירון קריספין בוקר: להבדיל מקובלנה רגילה, ששם זה שלושה חודשים.

לירון קריספין בוקר: גם ב-44א לא כתוב תוך כמה זמן מוגש ערעור.

אילת וולברג: אוקיי.

אילת וולברג: אפשר לנסות לחדד את זה לקריאה שנייה ושלישית.

אילת וולברג: כרגע אנחנו הולכים עם ההסדר הקיים בחוק היום לעניין התליות זמניות אחרות שקיימות על פי הפקודה.

אילת וולברג: אני רוצה רק להזכיר את הנושא שעליו קודם, ואמרנו שנדון בו בסוף, מבחינת משכי הזמן.

אילת וולברג: משרד הבריאות ביקש עוד שבועיים בשלב של מינוי הוועדה.

אילת וולברג: אמרנו שנתייחס לזה בסוף.

מיכל רוזין: השאלה היא: האם זה בסדר מבחינת משרד המשפטים.

אהוד לנדאו: כמה שפחות.

אהוד לנדאו: ככל שההליך יתמשך, זה דוחף אותנו לקשיים חוקתיים.

מיכל רוזין: האם השבועיים האלה מעלים קשיים חוקתיים או שאנחנו יכולים לאשר?

אהוד לנדאו: אני הייתי מעדיף בלעדיהם.

אהוד לנדאו: אני לא יכול להגיד דברים חתוכים פה.

אהוד לנדאו: כן התייעצתי עם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה על ההסדר בכללותו, ואני לא רוצה להגיד שיש פה איזה מספר שהוא מעלה ומוריד.

מיכל רוזין: הוויכוח הוא ביניכם כי מבחינתי השבועיים הם אפשריים.

מיכל רוזין: אם זה מעלה קושי, זה ירד לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

מיכל רוזין: תסתדרו.

אילת וולברג: אני רוצה להפנות לסעיף הרלוונטי.

אילת וולברג: זהו הסעיף של מינוי הוועדה.

אילת וולברג: למשרד הבריאות יהיה חודש למנות את הוועדה במקום 14 ימים, כפי שמוצע בנוסח שעומד לפניכם, כך שסך הזמנים עומד על חודשיים.

עידית סילמן: בסדר גמור.

עידית סילמן: אהוד, בסדר?

אהוד לנדאו: כן, בסדר גמור.

אהוד לנדאו: נביא עמדת ממשלה בין שנייה ושלישית, ככל שזה מקובל על חברות הכנסת.

אהוד לנדאו: .

עידית סילמן: אין בעיה.

עידית סילמן: ניגש להצבעה.

עידית סילמן: עלי, אתה חבר הוועדה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: הצעת חוק לתיקון פקודת הרופאים (רופא שהורשע בעבירת מין), התשפ"ב-2022, אושרה.

עידית סילמן: מיכל, החוק עבר ברוב.

עידית סילמן: זה חוק שמביא צדק לעולם ושומר על המטופלים שלנו בידיים טובות מפני אנשים שעשו מה שלא צריך לעשות.

עידית סילמן: לאחרונה עלו הרבה מקרים לכותרות.

עידית סילמן: ולא רק לאחרונה, אנחנו רואים את זה חדשות לבקרים.

עידית סילמן: אני רוצה להודות לכל מי שנמצא פה.

מיכל רוזין: תודה רבה על כל השעות.

מיכל רוזין: אנחנו נמשיך.

מיכל רוזין: תודה עד כה לכולם, גם לאלה שנמצאים בזום, על תשומת הלב המלאה.

עידית סילמן: אנחנו נמשיך ונעשה טוב.

עידית סילמן: לפרוטוקול, הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה בוועדה והיא תעלה כמה שיותר מהר לקריאה במליאה.

עידית סילמן: אנחנו נדאג גם לזה.

עידית סילמן: נקדם את זה באמת לטובת כל הנפגעים וכל הנפגעות.

עידית סילמן: וגם כתמרור אזהרה אדום משמעותי שיש מי שנמצא פה, בכנסת, ופועל למען המטרות הנעלות והחשובות האלה.

עידית סילמן: .

עידית סילמן: תודה רבה לחברת הכנסת רוזין.

מיכל רוזין: תודה רבה לך ולוועדה.

עידית סילמן: תודה שהייתם איתנו עד כה.

עידית סילמן: היו ברוכים.

עידית סילמן: השם עימכם.