ועדת משנה לעניין נגישות עירונית, כנסת 24, פרוטוקול מספר 1, 2022-02-22 14:00

שירלי פינטו קדוש: שלום לכולם, היום יום שלישי, ה-24 בפברואר 2022, אני פותחת בשמחה ובהתרגשות את הישיבה הראשונה של ועדת המשנה של ועדת העבודה והרווחה לעניין נגישות עירונית.

שירלי פינטו קדוש: לפני שניגע בנושא הישיבה היום ברשותכם כמה מילים על עצם כינונה וכינוסה של ועדת המשנה.

שירלי פינטו קדוש: עוד בטרם היבחרי לכנסת ראיתי בעיני רוחי את הוועדה הזו.

שירלי פינטו קדוש: בסופו של יום, רוב תושבי מדינת ישראל, ובהתאמה רוב האנשים עם מוגבלות, גרים בישובים אורבניים, מטרופולין, ערים ועיירות.

שירלי פינטו קדוש: משכך, האחראי על רווחת התושבים, וקל וחומר בנושא הנגישות, זו הרשות המקומית.

שירלי פינטו קדוש: אני החלטתי לקחת על עצמי אתגר מרכזי אחד והוא טיפול יסודי ושינוי מהותי בכל נושא הנגישות במרחבים העירוניים בישראל – מבני ציבור, מדרכות, שבילים, גני שעשועים, מרכזים מסחריים, תשתיות ותחבורה ציבורית, חופי רחצה והרשימה עוד ארוכה.

שירלי פינטו קדוש: השטח צמא לשינוי הזה.

שירלי פינטו קדוש: כמות הפניות שאני מקבלת, בעיקר בנושאים האלה, היא עצומה.

שירלי פינטו קדוש: יש המון עבודה לקדם, הנושאים דוחקים וכל אחד יותר חשוב מהשני, כך שמצפה לנו מסע משמעותי בדרך לשינוי.

שירלי פינטו קדוש: לא ירפו ידינו ולא נאמר נואש עד שנחולל שינוי מהותי, אמיתי, בשטח, שיחלחל עד לרמת האזרח.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה להודות לחברתי, יו"ר ועדת העבודה והרווחה, חברת הכנסת אפרת רייטן מרום, על נכונותה להקים ועדה זו.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה להודות לחבר הכנסת יוראי להב הרצנו, חבר טוב, לחברי, חבר הכנסת פינדרוס, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, חברת הכנסת מיכל רוזין, וכמובן לחבר הכנסת עלי סלאלחה, שכאן אתנו, ומזמינה כמובן את שאר חברי הכנסת לקחת חלק פעיל בדיונים, אופוזיציה כקואליציה.

שירלי פינטו קדוש: אני אחזור על האני מאמין שלי.

שירלי פינטו קדוש: נגישות היא מעל לפוליטיקה.

שירלי פינטו קדוש: היא חוצת מפלגות ומגזרים והיא צריכה להיאמר ולהיעשות בקול אחד, שכם אל שכם, מכל סיעות ובאי הבית הזה.

שירלי פינטו קדוש: הנושא שלנו לדיון היום הוא פיקוח ואכיפה של חניות הנכים.

שירלי פינטו קדוש: לנושא זה אספקטים רבים.

שירלי פינטו קדוש: היום נתמקד באכיפה ובפיקוח של רכבים החונים בחניית נכים ואינם אמורים לחנות שם ברשויות המקומיות ובערים.

שירלי פינטו קדוש: למשל, כאשר רכב עם תו נכה מחנה במקום חניה שמור של נכה עם מספר רישוי ספציפי ייעודי למקום.

שירלי פינטו קדוש: הבעיה מתחילה בשרשרת האכיפה.

שירלי פינטו קדוש: ראשית, אין חולק שהנושא הזה נמצא בתת-אכיפה.

שירלי פינטו קדוש: כבר הפניתי שאילתה לשר הביטחון פנים בנושא ולהבנתי משרד הרווחה, יחד עם המשרד לביטחון פנים, עובדים על התקנת תקנות חדשות בנושא, ועל-כך אני מברכת, אבל מרגיש לי שזה לא מספיק.

שירלי פינטו קדוש: שרשרת האכיפה מתחילה מהפקחים העירוניים ועד לצורך התערבות המשטרה במקרים של חסימות הדדיות.

שירלי פינטו קדוש: זמן התגובה בדרך כלל מאוד איטי.

שירלי פינטו קדוש: אני בטוחה שיש פה הרבה אנשים שיכולים להעיד על-כך ממקור ראשון.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לשמוע את התייחסות משרדי הממשלה הרלוונטיים, את הארגונים השונים שאתנו פה היום, אך בעיקר את נציגי מרכז השלטון המקומי, שהם בפועל מנהלים את האירועים אלה בשטחם ובסמכותם.

שירלי פינטו קדוש: אני אשמח לפתוח את הדיון ולשמוע רקע כללי על המצב, אבל לפני הכול, חבר הכנסת עלי סלאלחה, בבקשה.

עלי סלאלחה: קודם כל, אני מברך אותך, גברתי יושבת-הראש ואת כל הנוכחים פה.

עלי סלאלחה: אני שמח להיות פה.

עלי סלאלחה: הנושא הזה הוא מאוד חשוב ובמיוחד לאנשים שצריכים תשומת לב, צריך לעזור להם וזו חובתנו לעזור להם.

עלי סלאלחה: הגיע אלי לא מזמן בחור בשם שוהם ברכה, נכה, על כיסא גלגלים, ויש לו אוטו שהוא מתנייד באמצעותו.

עלי סלאלחה: באוטו הזה אין מעלון.

עלי סלאלחה: היות ואין במדינת ישראל חניית נכה שהנכה יכול לעמוד בה, לעזוב את האוטו שלו ולרדת במעלון הוא לא יכול לבצע את זה, אלא אם כן הוא צריך לעלות על המדרכה או לעמוד במקומות שאסור לו לעמוד בהם והוא מקבל הרבה קנסות כתוצאה מכך.

עלי סלאלחה: לכן אני מברך על הצעד שחברתי, חברת הכנסת שירלי, עושה.

עלי סלאלחה: יחד עם זאת, גם אני הגשתי הצעת חוק בנושא הספציפי הזה, שיעשו חניות יותר רחבות, שיכול נכה עם מעלון לעמוד ולרדת בשקט, בלי בעיות ולקבל את כל השירות.

עלי סלאלחה: בשביל לעשות את זה צריכים לצבוע את החניות בצבעים שונים על מנת לאפשר לאותם נכים כן לקבל את השירות, כן להרגיש עצמאיים ולא נקפח אותם כתוצאה מכך שאנחנו לא דאגנו שיהיו להם מקומות חניה מתאימים.

עלי סלאלחה: בהצלחה לכולנו וכל טוב.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: נקודה חשובה.

שירלי פינטו קדוש: יובל וגנר, יו"ר נגישות ישראל, בבקשה.

יובל וגנר: שלום לכולם וברכות לחברת הכנסת שירלי פינטו על פתיחת ועדת המשנה לנושא בעיות הנגישות ברשויות, נושא מאוד חשוב כי בסוף אנחנו חיים ברשויות.

יובל וגנר: נושא חניות הנכים הוא מאוד קריטי בכל תמהיל הנגישות, שמונה הרבה מאוד דברים.

יובל וגנר: בסוף, בעיקר לאלה שיש להם בעיית ניידות, חניות נכים הן קריטיות.

יובל וגנר: לנו את האפשרות לחנות רחוק ולהגיע.

יובל וגנר: זה מהות הבעיה.

יובל וגנר: מצד שני, יש איזשהו אטרף בעולם כולו וגם בארץ שחייבים לחנות הכי קרוב, חייבים גם במחיר של תפיסת חניית נכים.

יובל וגנר: אכן אמרת, שירלי, נכון שאין תקנות עדיין שמגדירות איפה, כמה ואיך לסמן חניות נכים ברשויות, וזה חייב להיפתר בכנסת שלכם.

יובל וגנר: דבר נוסף, אנחנו מאוד תומכים בהצעה שחבר הכנסת עלי הציע וכבר שנים אנחנו – ונמצא פה ישראל אבן זהב וארגונים אחרים – מנסים לקדם את ההצעה הזאת.

יובל וגנר: זה כל כך פשוט וכל כך מתבקש שזה חייב להתבצע.

יובל וגנר: בסוף יש שלושה סוגי עבריינות שצריך לטפל בהם: אחד, זה העבריינים התרצנים, אלו שאין להם תו נכה, הם "רק לשנייה", "רק לרגע", "רק באנו", "רק לקחת".

שירלי פינטו קדוש: זו תופעה לצערי ידועה ושכיחה מאוד.

יובל וגנר: מאוד.

יובל וגנר: התופעה השנייה, שהיא עוד יותר מעצבנת ומגלה חוסר רגישות, זה בני המשפחה.

יובל וגנר: למרות שברור בצורה חד-משמעית, וזה כתוב על הזכאות בקבלת תו נכה, שאפשר להשתמש בתו הנכה רק כשהזכאי לו נמצא ברכב, בני המשפחה מורידים את הילד בגן, או הילד הולך לקולנוע בלילה, אלף סיפורים, ופשוט תופסים חניות נכים לאלו שצריכים.

יובל וגנר: זה נושא שקשה מאוד לאכוף אבל אני מיד אציע פתרון.

יובל וגנר: שלוש, אלה אנשים שיש להם תו נכה ואין להם את הבושה, הם באים לעיר והם רואים חניה שמסומנת למישהו עם מס' רכב והם בכל זאת חונים שם כי הם יודעים שאי אפשר לגרור את הרכב.

יובל וגנר: זה פשוט לא יאומן איזו חוצפה ואיזה סיפורים אנחנו שומעים.

יובל וגנר: אימא שבאה בערב לקחת את הילד מהחוג ורוצה להגיע הביתה, לתת לו אוכל, לקלח אותו להשכיב אותו לישון, עכשיו היא צריכה לחכות בחוץ שעה עד שיאתרו, יגיעו ויפנו.

יובל וגנר: זה סיפור יומיומי.

יובל וגנר: אלה שלושת הסיפורים.

יובל וגנר: בסוף למה זה קורה?

יובל וגנר: כי אין אכיפה.

יובל וגנר: אין מספיק אכיפה של פקחים, אין מספיק אכיפה של המשטרה.

יובל וגנר: כדי לסכם, מה שצריך לעשות כ- action itemזה: אחד, משרד הפנים חייב לסיים השנה את תקנות דרכים ששם צריך להגדיר בדיוק כמה ואיך מסמנים חניות נכים ברשויות; שניים, תו חניה אישי טכנולוגי ביומטרי – ישראל מהנהן עם הראש, הוא יודע כמה אנחנו נלחמים על זה שנים – שיאפשר - - -

שירלי פינטו קדוש: מה זה נותן בעצם שהתו הוא ביומטרי?

יובל וגנר: אתה יכול להפעיל אותו רק כשבאמת הזכאי נמצא באוטו, אחרת הוא לא פועל.

שירלי פינטו קדוש: איך זה עובד טכנולוגית?

שירלי פינטו קדוש: איך זה עובד בפועל?

שירלי פינטו קדוש: איך אתה מפעיל את זה?

יובל וגנר: אתה שם את האצבע.

יובל וגנר: פשוט שם את האצבע.

שירלי פינטו קדוש: על התו עצמו?

יובל וגנר: לא, זה מין מכשירון קטן, קופסה קטנה שעומדת על החלון בצורה של תו נכה ויש לה מנורה שדולקת כאשר זה מופעל, ומשם יוצא כבל קטן שמגיע לאיזשהו מקום נוח באוטו, תלוי אם זה הנהג או מישהו אחר, ושם אפשר לשים את האצבע ולהפעיל את זה.

שירלי פינטו קדוש: זה דבר שמשתמשים בו כבר בעולם?

יובל וגנר: זה האבסורד, זה סטארט-אפ ישראלי שלא מצליח - - -

שירלי פינטו קדוש: תמיד-תמיד כל מה שאנחנו עושים פה בישראל, מייבאים קודם כל החוצה ואחר כך אצלנו.

שירלי פינטו קדוש: זה תמיד קורה.

יובל וגנר: זה תמיד קורה וזה חבל.

יובל וגנר: אז נושא התו הביומטרי הוא מאוד חשוב.

יובל וגנר: ובסוף, לאפשר ולעודד אכיפה.

יובל וגנר: יש פה נקודת משנה, שלא רק אכיפה ברחובות העיר אלא גם להיכנס לתוך חניונים פרטיים ולתוך בניינים שבהם יש חניונים תת-קרקעיים כדי לאפשר גם שם אכיפה.

יובל וגנר: בשורה התחתונה, זה נושא פשוט, אבל כרגע החקיקה היא כל כך ישנה וכל כך לא מעודכנת להיום שפשוט נוצר מצב שבסוף האנשים עם המוגבלויות הקשות, שחייבים חניות נכים, פשוט סובלים, ואני אחד מהם, אני מכיר את זה יום-יום.

יובל וגנר: יום-יום זה קורה לי.

יובל וגנר: אז, שירלי, תודה על הדיון החשוב הזה.

יובל וגנר: אני מבקש ממך באמת להפוך אותו מדיון – ובטח יהיו פה הרבה אנשים שידברו על הצרות האלה – למשהו נורא פרקטי.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה, יובל.

שירלי פינטו קדוש: טל זימנבודה, ממונת נגישות ארצית, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, בבקשה.

טל זימנבודה: קודם כל אני רוצה לתת רקע.

טל זימנבודה: האמת שיובל פתח ונתן רקע מאוד נכון, העלה את הנקודות העקרוניות.

טל זימנבודה: חשוב להבין שיש שני סוגים של רכבים שיש אפשרות לקבל אתם זכאות לתו נכה: רכב רגיל ורכב מסוג וואן.

טל זימנבודה: זה שלאדם יש רכב רגיל ותו חניה זה לא אומר שהוא לא עם כיסא גלגלים, הוא יכול גם להשתמש בכיסא גלגלים ועדיין יהיה לו רכב ללא מעלון, כמו שתיאר קודם חבר הכנסת.

טל זימנבודה: אנחנו צריכים להבין – ותכף אני אראה איורים כדי להמחיש – שרכב מסוג וואן בעצם זקוק לחניה הרבה יותר גדולה ומשמעותית בשביל כל התהליך של היציאה מהרכב, ההגעה למדרכה ואחר כך ליעדו.

טל זימנבודה: הדבר השני שצריך לתת עליו את הדעת זה, כמו שיובל אמר, שאין לנו תקנות דרכים, אז כל הנושא של כמה חניות, מה המרחק בין החניות, איזה סוגי חניות, בתוך השלטון המקומי, ברשויות המקומיות, הוא לא מוסדר וזו בעיה מאוד גדולה.

טל זימנבודה: בתוך המגרש הפרטי של עסק, קניון, משרדים וכדו', שם יש הוראות של כמה חניות, איזה גודל, איזה סוג וכו', אבל שם יכולה להיות בעיה גם, כי אם לא מסדירים את החניות האלה כחניות נגישות המשטרה לא יכולה לבוא ולבצע אכיפה.

שירלי פינטו קדוש: המשטרה לא יכולה להיכנס לאזור הפרטי, לדוגמה בקניון, ולאכוף את זה?

טל זימנבודה: לא, אלא אם כן הקניון ביצע הסדרה של החניה, הגדיר אותה כחניה נגישה, לא רק אצלו צבע בכחול ושם שלט.

טל זימנבודה: יש תהליך הסדרה.

שירלי פינטו קדוש: מה תהליך ההסדרה?

שירלי פינטו קדוש: אם יש חניית נכים בקניון שצבועה בכחול, כמו שאנחנו מכירים, וחונה שם רכב שהוא ללא תו נכה, המשטרה לא יכולה להגיע ולאכוף, לתת לו קנס?

טל זימנבודה: אם הוא לא עושה את ההסדרה, כן.

טל זימנבודה: אם הוא לא רושם את החניה הזו כחניה נגישה.

שירלי פינטו קדוש: ואם הוא עושה את ההסדרה אז המשטרה יכולה להיכנס?

טל זימנבודה: המשטרה יכולה, כן.

טל זימנבודה: זה הפרט האחרון שלפעמים איכשהו נשכח לאורך הדרך.

טל זימנבודה: אני רק רוצה להדגיש שאנחנו בנציבות כן עושים אכיפה אבל רק על הגודל של החניה, על הסימון הנכון, על התמרור, על העלייה על המדרכה, על הדברים שנדרשים מבחינת הממדים.

טל זימנבודה: אנחנו לא מבצעים אכיפה על דברים כמו שיובל תיאר, שמישהו חונה רק לרגע ואולי לא בעל התו הוא זה שחנה.

טל זימנבודה: בשקף הבא אפשר לראות איור שבאמת מראה את הגודל שנדרש לצאת מהרכב.

טל זימנבודה: זאת אומרת, אחרי המעלון אני צריכה מקום תמרון לרדת מהמעלון ולהסתובב למדרכה או להמשיך בדרכי.

טל זימנבודה: חשוב להבין שהגודל הוא מאוד-מאוד משמעותי.

טל זימנבודה: זה צילום שנלקח מהאינטרנט אבל - - -

טל זימנבודה: בעצם רואים שהאזור הוא צמוד מדי לרכב השני ואין מקום.

טל זימנבודה: בדיוק.

טל זימנבודה: יש אנשים שמשתמשים ברכב מסוג וואן, הם חווים את החוויה הזאת ברמה יומיומית, אפילו מספר פעמים ביום.

טל זימנבודה: גם ברכב רגיל עם תו נכה נדרש אזור התמרון, גם אם יש כיסא גלגלים כמובן אבל גם ללא כיסא גלגלים נדרשת גמישות, צריך לפתוח את הדלת בצורה רחבה כדי לצאת מהרכב, אז אזור התמרון הזה הוא מאוד מאוד משמעותי.

טל זימנבודה: בשקף הזה רשמתי כמה נקודות.

טל זימנבודה: דיברנו על כך שאין תקנות דרכים, דיברנו על ההסדרה של החניות באזורים הפרטיים.

טל זימנבודה: יש בעיה מאוד רצינית שיובל קצת דיברנו עליה, שאם יש לך תו חניה לרכב נכה ויש לך רכב רגיל ואתה חונה בחניה הגדולה שמיועדת לוואן, אי אפשר לבצע אכיפה מולך, כי מותר לך להחנות במקום שאסור לחנות בו, שלא לדבר על זה שאין שום הסדרה של הנושא של מי חונה באיזה גודל של חניה.

טל זימנבודה: זה משהו שהוא קצת בעייתי.

שירלי פינטו קדוש: זה גם נראה לי משהו שיהיה קשה לאכוף אותו בסופו של דבר.

שירלי פינטו קדוש: זה קצת בעייתי לדעתי.

שירלי פינטו קדוש: אולי אפשר לעשות איזשהו מחסום בחניה, אני מנסה לחשוב על איזשהו פתרון טכנולוגי, אבל זה משהו שבאמת קשה לאכוף.

טל זימנבודה: אלא אם כן יוחלט שיש שני סוגים של חניה: אחת לרכב רגיל, שכל אחד יכול להחנות בה, ואחת רק לרכב מסוג וואן ואז זה יהיה ברור.

טל זימנבודה: הציעו פה צבעים שונים, אולי אפשר שילוט שונה, או משהו כזה, אבל צריכים לטפל בנושא הזה שבעצם עם תו נכה מותר לך לחנות בכל מקום.

טל זימנבודה: כלומר, יהיה צריך להחריג את החניה הזו.

טל זימנבודה: צריך לחשוב בצורה יצירתית, לא יודעת כרגע, אני מציפה כרגע את הקשיים.

טל זימנבודה: יובל גם דיבר על-כך שלא שלפעמים אנשים שחונים הם לאו דווקא בעלי התו וכו'.

טל זימנבודה: אני רוצה להראות כמה תמונות כדי להבהיר את הקושי, ממש שתי דקות לכל תמונה.

טל זימנבודה: פה יש חניה שהיא לא מסומנת כראוי.

טל זימנבודה: זה שיש שלט לא הופך אותה לחניה נגישה.

טל זימנבודה: אני יכולה להחנות שם ללא תו נכה ולא ניתן יהיה לבצע מולי אכיפה כי היא לא מסומנת כראוי.

שירלי פינטו קדוש: בעצם את אומרת שחניה שלא מסומנת בצורה נכונה אי אפשר לאכוף בה?

שירלי פינטו קדוש: מה זה אומר חניה של מסומנת?

שירלי פינטו קדוש: אנחנו צריכים גם שלט אבל היא לא צבועה בכחול?

טל זימנבודה: הכחול דווקא לא נדרש אבל זה טוב בגלל המודעות של הציבור.

טל זימנבודה: צריך לסמן מסגרת לבנה מסביב לחניה, צריך את הסמל הבין-לאומי על החניה עצמה, צריך את התמרור.

טל זימנבודה: יש אלמנטים שנדרשים על מנת שהחניה תהפוך לחניה נגישה.

שירלי פינטו קדוש: בעצם אמרנו שצריך את הכחול להביא למודעות ציבורית, צריך שתהיה המסגרת הלבנה, את סמל הנכה באמצע ותמרור.

טל זימנבודה: כן.

שירלי פינטו קדוש: ואם אחד מהם חסר המשטרה לא יכולה לאכוף.

טל זימנבודה: כך אני מבינה, כן.

שירלי פינטו קדוש: עוד מעט נשמע גם את משרד התחבורה בנושא.

טל זימנבודה: מעולה.

טל זימנבודה: יש חניות שאולי הן מסומנות כראוי אבל חסרים להן אלמנט ואז שוב החניה לא משרתת את האנשים.

טל זימנבודה: לדוגמה, פה יש חניה אבל אין עלייה למדרכה.

שירלי פינטו קדוש: כמה חניות שהן לא מסומנות כמו שצריך ואי אפשר לאכוף בהן יש?

טל זימנבודה: אני לא יודעת אבל זו בעיה נפוצה.

טל זימנבודה: בתחושה שלי זו בעיה נפוצה.

טל זימנבודה: פה יש דוגמה שיש עלייה למדרכה אבל רכב עם תו נכה חונה בעלייה למדרכה, אז עכשיו אתה לא יכול להמשיך בדרך בלי להגיד ברכת הגומל בסוף.

טל זימנבודה: פה יש שתי דוגמאות: בצד ימין רואים שאין דרך, החניה הניצבת חוסמת את המשך הדרך, ובצד שמאל מראים מדרכה שמובילה מהחניה הנגישה ורכב עם תו נכה חונה וחוסם את המעבר להמשך הדרך.

טל זימנבודה: אני יכולה להביא המון תמונות אבל אציג עוד כמה ונמשיך הלאה.

טל זימנבודה: יש פה עוד דוגמה של חניה ללא דרך נגישה.

טל זימנבודה: יש פה דוגמה של רכב ללא תו שחונה בחניה נגישה, גם הוא חונה בניצב בחניה שהיא במקביל למדרכה.

טל זימנבודה: יש כל כך הרבה כשלים באזור הזה.

טל זימנבודה: פה יש רכב שחונה באזור שנועד לצאת מהרכב, שזה שוב מפריע.

טל זימנבודה: בשקף הבא אפשר לראות שיש חניה נגישה, היא מסומנת, אבל העמידו אופניים ואז אתה לא יכול לצאת מהרכב למדרכה.

טל זימנבודה: במקרה הזה אתה תצא לכביש ואתה בסיכון כמה פעמים, פעם אחת כשאתה יוצא מהרכב, ואם הרכבים שנוסעים לא רואים אותך הם יכולים לדרוס אותך, להפיל אותך מהמעלון וכדו', ופעם שנייה, אתה נוסע על הכביש עד שאתה מוצא מקום עלייה למדרכה.

טל זימנבודה: השקף הבא מראה שלושה רכבים שחונים במקום שמיועד לרכב מסוג וואן.

טל זימנבודה: לשלושתם יש תו נכה אבל הם חונים במקום שמיועד לרכב מסוג וואן עם מעלון ולא נותר מקום למעלון.

שירלי פינטו קדוש: כל הסימון הזה, כל הכחול, זה לרכב אחד?

טל זימנבודה: אחד מסוג וואן.

שירלי פינטו קדוש: ונכנסו כאן שלושה רכבים.

טל זימנבודה: קטנים, כן.

טל זימנבודה: הנה עוד דוגמא של מישהו שחוסם רכב נכה, רק לרגע בטוח.

שירלי פינטו קדוש: נראה לי שנדלג להמשך כי את הדוגמאות הבנו, הן קצת חוזרות על עצמן.

טל זימנבודה: תודה.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה, לפני שאנחנו פונים לגורמים המקצועיים ולרשויות, לשמוע את תמר שנמצאת פה אתנו בוועדה.

שירלי פינטו קדוש: בבקשה.

תמר גלפנד: שלום לכולם.

תמר גלפנד: קודם כל אני רוצה להודות לשירלי פינטו.

תמר גלפנד: אני חושבת שהיא חברת כנסת שזכינו בה בכנסת הנוכחית והלוואי שהיא תמשיך הרבה שנים אתנו.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

תמר גלפנד: רק אישה כמוה יכולה להבין אותנו ויכולה גם לשנות, אז תודה לך שאת בכנסת ישראל.

תמר גלפנד: אני ממש מודה לך.

תמר גלפנד: אני רוצה לדבר על כל נושא החניות, אני חיה את זה הרבה שנים.

תמר גלפנד: שמי תמר גלפנד, אימא לילדה סיעודית, פעילה למען זכויות נכים.

תמר גלפנד: הבעיה היא מאוד מאוד פשוטה.

תמר גלפנד: מה שקורה היום, כמו שאמר חבר כנסת עלי, זה ברור שחייבות להוית חניות מיוחדות לרכבים עם מעלון.

תמר גלפנד: אנחנו לא יכולים לחנות בחניות שאנחנו מקבלים היום בתוך הרשויות בגלל שאלה חניות קטנות.

תמר גלפנד: מה שקורה, מי חונה בחניות הקטנות?

תמר גלפנד: כל הרכבים הרגילים, כל מי שיש לו תו נכה.

תמר גלפנד: אני יכולה להגיד לכם שקיבלתי עשרות פניות וגם אני חיה את זה על בשרי.

תמר גלפנד: אנחנו לא יוצאים הרבה מהבית, למה?

תמר גלפנד: כי אין חניות בעיר, לא במרכז העיר, לא בקניונים, באף מקום, והנכים צריכים לקבל עונש בגלל חניה.

תמר גלפנד: הפתרון הוא כל כך פשוט – אנחנו בשנת 2022 – לקבל נתונים מדויקים מביטוח לאומי ומשרד הבריאות, שהוא בעצם נותן את הרכבים למעלון, לקבל מספרים כמה רכבים יש ולפי זה כל רשות צריכה לבצע חניות.

תמר גלפנד: אני יכולה להגיד לכם גם עוד פרט של אכיפה.

תמר גלפנד: בפועל, אתם תצחקו, אבל הנכים עצמם מקבלים דוחות.

תמר גלפנד: אני מקבלת מעל 10 דוחות בשנה.

תמר גלפנד: למה?

תמר גלפנד: כי אני לא חונה כחוק.

שירלי פינטו קדוש: אני אשמח שתשתפי אותנו על מקרה שבו קיבלת דוח.

תמר גלפנד: אני גרה ליד מקום שעושים רכבת, לקחו לי את חניית הנכה.

תמר גלפנד: אני אמורה להכניס את הילדה לבית אבל אומרים לי: את לא חונה כחוק, אין לך חניה, זה לא מסומן לחניה.

שירלי פינטו קדוש: הרשות לא נתנה לך חלופה לחניה שהיא ביטלה לך?

תמר גלפנד: היא נתנה לי חלופה אבל רחוק.

תמר גלפנד: אני קודם כל צריכה להכניס את הילדה לבית ואחרי זה לחפש חניה רחוקה יותר.

תמר גלפנד: החניה שקיבלתי גם לא נגישה, יש לי מדרגות, אני לא יכולה עם כיסא גלגלים, אני צריכה קודם להכניס את הילדה לבית.

תמר גלפנד: אני רק יכולה להגיד לכם שאני אישית לא הולכת לבתי משפט לערער, אני רק מערערת ברשות, אבל אני תמיד מקבלת דיחוי על הדוח שקיבלתי, וזה עצוב כי אתם יודעים שהנכים מקבלים קצבה שאמורה לספק להם תרופות ואוכל, אז גם דוחות הם ישלמו?

תמר גלפנד: אני מקווה, שירלי, שתעשי לזה סוף.

תמר גלפנד: זה פתרון באמת פשוט, רק לשנות את הצבעים.

תמר גלפנד: אני יכולה להגיד לכם שברגע שישנו את הצבעים הכול ישתנה.

שירלי פינטו קדוש: צבע אחד לרכב עם מעלון?

תמר גלפנד: לרכב עם מעלון וגם לבקש מהרשות שאיפה שהם עושים את החניה, שנוכל להיכנס למדרכה.

תמר גלפנד: לפעמים אני לא מצליחה לסחוב את כיסא הגלגלים בעליות כי אין לי רמפה קטנה, שעולה כמה שקלים בשביל לסדר אותה.

תמר גלפנד: אם רשות לא תבצע אני מצפה שפשוט הרשות תקבל קנס, שזה יהיה לטובת הנכים.

תמר גלפנד: תודה רבה לכם.

תמר גלפנד: אני שמחה שבאתי לדיון הזה.

תמר גלפנד: שירלי פינטו, תודה רבה לך.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: מרכז המחקר והמידע של הכנסת (הממ"מ), אשמח שתציגו ממש בקצרה כי אני רוצה לעבור גם למשרדי הממשלה.

אסנת אלגום-מזרחי: תודה רבה וצהריים טובים.

אסנת אלגום-מזרחי: אני גם רוצה לברך אותך, גברתי יושבת-הראש, על הדיון החשוב ועל הוועדה.

אסנת אלגום-מזרחי: חשוב לי רק להוסיף על מה שנאמר, אנחנו הכנו מסמך שפורסם השבוע בנושא תגי נכים ותגי חניה לנכים בפרט.

אסנת אלגום-מזרחי: אני חושבת שהנתונים שביקשנו ממשרד התחבורה על מספר כלי הרכב שיש להם אישור לתגי חניה לנכים מאוד ממחישים גם את הסוגיות שדיברנו עליהן עכשיו.

שירלי פינטו קדוש: את מדברת על תגי חניה באופן כללי?

אסנת אלגום-מזרחי: אני מדברת על בעלי תגי חניית נכה.

אסנת אלגום-מזרחי: ביקשנו גם את מספר האנשים בעלי תג נכה וגם את מספר הרכבים, וגם בפילוח לפי רשויות מקומיות ולפי ערים.

אסנת אלגום-מזרחי: הנתונים נכון לינואר 2022 משקפים לא רק את העלייה במספר כלי הרכב.

אסנת אלגום-מזרחי: מכיוון שעל כל אדם אחד שרשום כנכה יכולים להיות שני כלי רכב אז אנחנו כבר יודעים שאם יש לנו היום סך הכול 268,014 אנשים בעלי תג נכה ועליהם 405,722 כלי רכב בעלי חניה תג נכה – כשזה כולל גם נכים שיש להם תג ירוק רגיל וגם נכים בעלי תג כחול, עם כיסא גלגלים.

אסנת אלגום-מזרחי: חוק חניה לנכים כיום לא עורך הבחנה בין סוגי התגים השונים בכל מה שנוגע להסדרי החניה שמותרים, זאת אומרת גם רכב עם מעלון וגם רכב בלי מעלון יכולים לחנות על אותה חניה.

אסנת אלגום-מזרחי: אנחנו יכולים לראות גם בעשור האחרון עליה של 122% במספר הרכבים שרשומים כבעלי תג נכה, אז זה בעצם משקף.

אסנת אלגום-מזרחי: אלה סוגיות שעלו גם במסמך.

שירלי פינטו קדוש: יודעים איזה סוגים של רכבים קיבלו יותר בעשור האחרון, או שאין הבחנה ב-122% עלייה?

אסנת אלגום-מזרחי: אם השאלה היא לגבי אלה שעם כיסא גלגלים ואלה שבלי, אז יש לנו את הנתונים, כן.

אסנת אלגום-מזרחי: חד-משמעית מספר בעלי כיסא הגלגלים הוא הרבה יותר נמוך.

אסנת אלגום-מזרחי: אם דיברנו על 405,722 כלי רכב, אז מתוכם 27,291 אלה בעלי תג נכה עם כיסא גלגלים ו-378,431 בעלי תג נכה רגיל.

אסנת אלגום-מזרחי: זאת אומרת, 93% מבעלי תג חניית נכה מהרכבים שרשומים זה רכבים של תג ירוק ו-6.7% בעלי תג של כיסא גלגלים.

אסנת אלגום-מזרחי: חלק מהעניין משתקף גם בנתונים של הרשויות המקומיות.

אסנת אלגום-מזרחי: אנחנו יכולים לראות גם מבחינת מספר הרכבים שירושלים נמצאת במקום הראשון.

אסנת אלגום-מזרחי: כמעט 9% משיעור האנשים בעלי תג נכה נמצאים בירושלים, כך גם לגבי מספר הרכבים, אנחנו יכולים לתאר לעצמנו.

אסנת אלגום-מזרחי: מספר הרכבים כיום הוא פי 1.5 ממספר האנשים, מספר הרכבים שרשומים כבעלי זכות לחנות בחניית תג נכה.

שירלי פינטו קדוש: כמה חניות נכים יש בירושלים?

אסנת אלגום-מזרחי: זאת שאלה חשובה מאוד.

אסנת אלגום-מזרחי: אנחנו לא פנינו למשרד התחבורה והיה לנו חשוב באמת לברר את זה הלאה.

אסנת אלגום-מזרחי: בכלל כמה חניות נכים יש בכל רשות מקומית, בכל עיר ובארץ, כי אלה שאלות חשובות.

שירלי פינטו קדוש: זה נתונים שאפשר לקבל?

אסנת אלגום-מזרחי: אני מניחה שכן.

אסנת אלגום-מזרחי: אני גם אציין שבדצמבר 2020 היה דיון על כך בוועדת הכלכלה בכנסת.

אסנת אלגום-מזרחי: הכנסת אחר כך התפזרה אבל חלק מהשאלות שעלו בסוף הדיון ומשרד התחבורה התבקש להגיב לגביהן היו על הנושא הזה בדיוק, כמה חניות נכים קיימות כיום בארץ.

שירלי פינטו קדוש: אנחנו נשאל אותם.

אסנת אלגום-מזרחי: הנתונים משקפים בדיוק את מה שדיברנו עליו קודם, גם את המצוקה שעולה בערים המרכזיות, ירושלים, מקום שני נמצאת תל אביב ואז ראשון לציון, אבל באופן כללי זה משקף את המצוקה ואת השאלה לגבי - - -

שירלי פינטו קדוש: הגיוני שזה הולך על פי גודל הערים, כך גודל תגי החניה.

אסנת אלגום-מזרחי: נכון מאוד, גודל האוכלוסייה, בהחלט.

אסנת אלגום-מזרחי: וכמובן הנושא של האכיפה ועד כמה באמת המורשים לחנות בחניית נכים חונים כשהנכה נמצא איתם או לא נמצא איתם, כמה חניות קיימות.

אסנת אלגום-מזרחי: לאור העלייה במספר הרכבים ובהיעדר הנתונים על מספר החניות בארץ אנחנו יכולים רק לשער שאכן אלה סוגיות שעולות.

אסנת אלגום-מזרחי: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: אחרי שקיבלנו קצת רקע על המצב היום אני אשמח לשמוע ולשאול כמה שאלות את משרד התחבורה.

חנן אהרון: חנן אהרון, סגן מנהל אגף הרישוי, משרד התחבורה.

שירלי פינטו קדוש: שלום.

שירלי פינטו קדוש: בדיון הזה אנחנו מתעסקים בחניות הנכים, האכיפה, ועלו פה כמה שאלות שאני אשמח להפנות אליכם, משרד התחבורה.

שירלי פינטו קדוש: השאלה הראשונה: עד היום היינו עדים להמון הפרות תנועה של אזרחים שחונים בחניות נכים כאשר אותו אזרח נכה חונה בחניה ששמורה למספר רישוי מסוים והרשות המקומית לא מגיעה ולא אוכפת, לא נותנת קנס, לא דוח ולא שום דבר, אז מה האכיפה בנושא?

שירלי פינטו קדוש: אני יכולה לספר על מקרה אחד שנחשפתי אליו לאחרונה, שאותו אדם נכה חנה בחניית הנכים והאדם הנכה שתפסו לו את החניה חסם את אותו אדם שתופס את החניה ובסופו של דבר הפקח שהגיע נתן את הקנס לאדם הנכה שחסם את מי שתפס לו את החניה.

שירלי פינטו קדוש: זה מצב אבסורדי מאוד.

שירלי פינטו קדוש: אני אשמח שתוכל לתאר לנו מה אתם עושים במשרד התחבורה בנושא.

חנן אהרון: אני באגף הרישוי, אנחנו אמונים על כל תהליך קבלת הבקשות והנפקת תו החניה לנכה, השידוך שלו למספרי הרכב.

חנן אהרון: יש כמה היבטים בסיפור הזה של החניה.

חנן אהרון: בסוגיה הזאת יש היבט של אכיפה, יש את הגורמים של האכיפה, שאתם בטח תדונו בהם, ויש את ההיבט של הרשויות המקומיות, את סימון החניות, הסדרי חניה לנכים וכן הלאה.

חנן אהרון: אני יכול להתייחס רק לתהליך הנפקת תווי החניה לנכים.

שירלי פינטו קדוש: אני מבינה.

שירלי פינטו קדוש: האם מישהו מטעם משרד התחבורה שאחראי על אכיפה נמצא אתנו בזום?

שירלי פינטו קדוש: כי זה נושא הדיון של הוועדה.

חנן אהרון: לדעתי כן, יש פה נציגים שלנו שיכולים לדבר בתחום הזה של הסדרי החניה.

חנן אהרון: ראיתי שכחלק מהסוגיה דיברו גם על הנפקת התו, למה שני תווים, למה אין תג אישי וכן הלאה, אם תרצו לגבי נושא זה אני אוכל להתייחס.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לעבור למי שאחראי אצלכם על עניין האכיפה.

שירלי פינטו קדוש: מאד חשוב לקבל תשובה לשאלה הזו.

שירלי פינטו קדוש: אני אשמח לעבור להראל דמתי.

הראל דמתי: אני הראל דמתי, ממלא-מקום מנהל אגף תכנון תחבורתי במשרד התחבורה והבטיחות בדרכים, שבין היתר ממונה על תיקון תקנות התעבורה ולוח התמרורים.

הראל דמתי: באופן עקרוני, היום תמרור מספר 437, או התמרור עם הסמליל של נכה עם כיסא גלגלים בעצם מייעד את מקום החניה לנכה.

הראל דמתי: התמרור הוא בסמכות הרשות המקומית ולמעשה הימצאותו של התמרור והצבתו כחוק מאפשרת מבחינתנו את האכיפה.

הראל דמתי: זה מסדיר את היכולת לאכוף על פיו.

הראל דמתי: כמובן שלתמרור הזה נלווים תמרורים נוספים, לדוגמה התמרור הצהוב עם המספר, שמתיר מספר רכב מסוים, שילוב של שניהם בעצם מעגן את מקום החניה לאותו נכה בעל אותו מס' רכב.

הראל דמתי: כמובן שהוצאנו גם הנחיות לאופן סימון של חניה עבור חניה רגילה, מה המידות ומה הגדלים, וגם עבור רכב עם מעלון.

הראל דמתי: אז מבחינת הסביבה החוקית, יש את הכלים לעשות את זה והרשויות עושות את זה.

הראל דמתי: התמרורים האלה הם בסמכות הרשות המקומית והרשות המקומית למעשה אחראית גם על הצבתם, גם על התיעוד, גם לאחזקה ולרישום, ועל פיהם הרשויות יכולות לבצע את האכיפה.

שירלי פינטו קדוש: תודה.

שירלי פינטו קדוש: האם תוכל לתת לנו נתונים לגבי כמות החניות שיש בישראל לנכים וגם פילוח לפי ערים?

הראל דמתי: מאחר שמי שאחראי על הצבת תמרור 437 זו הרשות המקומית המידע אמור להימצא אצלה והוא לא מתועד אצלנו.

שירלי פינטו קדוש: לא הבנתי.

שירלי פינטו קדוש: אתם מחלקים חניות נכים לערים ובשביל זה אני צריכה לעבור על כל רשות מקומית ולקבל פרטים?

שירלי פינטו קדוש: אתם לא מרכזים את המידע הזה?

הראל דמתי: לא.

הראל דמתי: תקנות התעבורה אומרות שרשות התמרור המקומית היא הגורם המוסמך להציב, היא אחראית על התיעוד והרישום של כל תמרור ותמרור בתחומה.

הראל דמתי: צריך להבין, זה אירוע מאוד מקומי - - -

שירלי פינטו קדוש: אבל הקמת החניות, החלוקה לכל עיר ועיר, זה לא גם - - - ?

הראל דמתי: אין הקצאה.

הראל דמתי: כל רשות מוסמכת לעשות כפי שהיא מוצאת לנכון על פי צרכיה.

הראל דמתי: יש רשויות שיש להן - - -

הראל דמתי: והרשויות מדווחות לכם על חניות הנכים או שהן לא צריכות לדווח לאף אחד כי אין הסדרה ואף אחד לא יודע?

הראל דמתי: זה עניין שהוא בסמכות הרשות המקומית.

הראל דמתי: אחד, היא לא מחויבת לדווח לנו על פי התקנות.

הראל דמתי: גם זה דבר שהוא כל כך דינמי, הוא כל פעם משתנה, זה תלוי אדם, זה תלוי מקום מגורים, זה תלוי מצב משפחתי.

הראל דמתי: הנושאים האלה מאוד ורסטיליים והרשויות המקומיות מנהלות את זה.

הראל דמתי: אם את שואלת לצורכי מחקר, אז כנראה שלצורכי מחקר יהיה צורך לאסוף נתון-נתון, אבל בסוף אין איזו הגבלה, אין איזו סובסידיה או איזשהו מנגנון שאנחנו כמשרד התחבורה מגבילים את הרשות בלעשות משהו.

הראל דמתי: היא יכולה להכניס כמה חניות שהיא רוצה ואיפה שהיא רוצה, פחות או יותר.

שירלי פינטו קדוש: אני אגיד לך למה אני שואלת, כי בסופו של דבר יש עלייה מאוד גדולה של כמות חלוקת תווי נכים לחניות נכים אבל אין לנו שום מידע על נושא כמות חניות הנכים וזה קצת שוק פרוץ.

שירלי פינטו קדוש: יכולים לחלק מיליון תווי חניה אבל לרשות המקומית לא יהיה מספיק חניות.

שירלי פינטו קדוש: למשרד התחבורה, שאמון על כל נושא התחבורה במדינת ישראל, אין שום פרטים בנושא הזה בכלל.

הראל דמתי: חשוב לזכור שבבסיס של מה שנאמר על האינפלציה או הצורך בתווים רבים יש את העניין המהותי האם אנחנו רוצים לעשות שיוך של תווים ואז לדייק יותר מי רשאי להחנות באותה חניה של נכים.

הראל דמתי: נאמר פה גם שלא אחת נכה חוסם נכה אחר, ונכה עם מעלון, שהוא זה שנזקק לחניה – שכנראה הם לא 90% מכלל מונפקי תו נכה – לא מקבל את השירות שהוא צריך לקבל בסופו של יום.

הראל דמתי: אבל האירוע הוא לא אירוע שמנוהל ברמה הארצית, זה אירוע שהוא ברמה מקומית כי צריך פה את הקשב לאזרח.

הראל דמתי: לכל אזרח יש פה את הסיפור שלו ואת הצרכים האישיים שלו.

שירלי פינטו קדוש: לצערי גם ברמה המקומית זה לא מנוהל.

שירלי פינטו קדוש: בעבר היה הבדל בין התווים, אם אני לא טועה, היה הבדל בין תו חניה של נכה רגיל ונכה עם מעלון והיום אין הבדל.

שירלי פינטו קדוש: האם זה משהו שאפשר להחזיר במשרד התחבורה?

הראל דמתי: אני לא אחראי על התהליכים האלה של הנפקת התעודה.

הראל דמתי: אין לי מושג לגבי הנפקת התעודה ואיך מגדירים ברמת התיעוד, אבל המצב החוקי היום הוא שיש תמרור שמגדיר בדיוק את המקום ויש שלט צהוב אם רוצים לייחד את אותו מקום לאדם מסוים או לפעילות מסוימת.

הראל דמתי: מייחדים את זה עם שלט צהוב שמונח בתחתית השלט.

שירלי פינטו קדוש: בתמרור הזה, אגב, אפשר גם לעשות הבדל בין חניה רגילה לחניה עם מעלון.

שירלי פינטו קדוש: אחד עם הלוגו שאנחנו מכירים והשני משולש.

שירלי פינטו קדוש: זה משהו שאפשר לייצר וזה יכול לפתור בעיה של כל כך הרבה אנשים שזקוקים לחניה עם מעלון.

הראל דמתי: לדעתי החוק לא מגדיר נכה מסוג כזה או נכה מסוג אחר, אבל אני לא בקיא בזה אז אולי תעברו למישהו שבקיא בהגדרה של נכה שנדרש למעלון ונכה שלא.

הראל דמתי: אני לא מכיר הגדרה חוקית כזאת ברמה של הסדרי תנועה.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לחזור לשאלה אחת לאבנר שאחראי על הנפקת תווי החניה.

אסנת אלגום-מזרחי: אני רק אציין לגבי השאלה בנוגע לעבר לעומת עכשיו – זו גם התייחסות במסמך רקע – שבעבר כן היה הבדל בין התגים לעניין זכויות החניה.

אסנת אלגום-מזרחי: התג הכחול עם המעלון לכיסא גלגלים התיר חניה במקום חניה מסומן וייעודי והתו הירוק לא התיר חניה במקום מסומן, רק חניה ללא תשלום באזורים אחרים, כמו כחול לבן ומקומות שלא מהווים הפרעה לתנועה.

אסנת אלגום-מזרחי: אבל המצב הזה השתנה ב-2012.

אסנת אלגום-מזרחי: בשנת 2011 הוגש בג"ץ בעניין, בבקשה של הבג"ץ רצו להקנות זכויות חניה זהות לשני בעלי התגים ומאז לא נעשתה הבחנה בחוק בין סוגי התגים השונים לעניין הסדרי החניה.

שירלי פינטו קדוש: תודה.

שירלי פינטו קדוש: אבנר כבר לא אתנו בזום אז, חנן, אני רוצה לפנות אליך את השאלה שהייתה פה קודם לגבי ההבחנה בין תווי חניה.

שירלי פינטו קדוש: בעבר הייתה הבחנה בין תו חניה עם כיסא גלגלים לבין תו חניה ללא כיסא גלגלים.

שירלי פינטו קדוש: השאלה שלי היא האם אפשר להחזיר את ההסדר הזה.

חנן אהרון: היום בתווים שאנחנו מנפיקים יש תו חניה רגיל ויש תו חניה לנכה בכיסא גלגלים.

חנן אהרון: כשהוא מציג את האישורים בודקים אם אכן מגיע לו תו עם כיסא גלגלים, הוא מביא את כל האישורים, מאשרים לו את זה.

שירלי פינטו קדוש: אבל מה זה נותן לו מבחינת חניה אם בסופו של דבר כל אחד יכול לחנות איפה שהוא רוצה?

שירלי פינטו קדוש: במבחן התוצאה זה לא עוזר.

חנן אהרון: אלה הן התקנות היום.

חנן אהרון: ברור שאם רוצים צריך לשנות את התקנות - - -

שירלי פינטו קדוש: אז אין מנוס מחקיקה.

חנן אהרון: ברור.

חנן אהרון: אני רוצה רק אם אפשר, ברשותך, רקע ממש קצר, פשוט עסקתי גם בעבר בכל הנושא של חניות הנכים ותווי חניה.

חנן אהרון: קודם כל היינו שמחים מאוד – אני כל השנים אומר – אם אישורי תווי חניה היו עוברים לגורמים שאמונים על-כך, כמו משרד הבריאות או ביטוח לאומי, שיש להם ועדות שמאשרות את הנכים ורואות את הנכים.

חנן אהרון: אני חושב שאם הם היו מאשרים זה היה טוב לכולם.

חנן אהרון: כרגע זה באכסניה שלנו, שנים רבות הייתי אומר, זה אצלנו.

חנן אהרון: משרד התחבורה ניסה בשנים 2008, 2009, 2007, להוביל רפורמה.

חנן אהרון: ראיתי את כל השאלות שעלו בחומר הרקע, בדיוק השאלות שדנו בהן באותן שנים, לא השתנה כלום מבחינת השאלות, מבחינת הבעיות שצפו, הפתרונות המצופים.

חנן אהרון: לא השתנה הרבה.

חנן אהרון: פשוט הובלנו רפורמה ועיקרה היה לעשות שינוי, לראות האם צריך - - -

שירלי פינטו קדוש: הזום נתקע.

שירלי פינטו קדוש: עו"ד רותי פרמינגר, בבקשה.

רות פרמינגר: שלום, אני רוצה לברך אותך על הקמת ועדת המשנה.

רות פרמינגר: כמי שהולכת עם פרוטזה כבר 55 שנה, כל הנושא של תווי חניה הוא סיפור מאוד מורכב.

רות פרמינגר: אף פעם לא נפתר עד הסוף.

רות פרמינגר: אף אחד לא לקח את זה על עצמו מההתחלה עד הסוף ואנחנו רואים עכשיו כמה אנשים נוגעים בזה אבל כל אחד נוגע בפינה שלו ואף אחד לא רואה את התמונה הכללית.

רות פרמינגר: אני מאחלת שאת תביאי את הנושא הזה לטיפול.

רות פרמינגר: אני מוכרחה להגיד שבעבר חבר הכנסת אילן גילאון, שהוא בעצמו היה בכיסא גלגלים, ניסה לעשות המון-המון עבודה בנושא הזה וגם הוא לא הצליח לצערי ואני ממש מאחלת לך שתצליחי.

רות פרמינגר: אני רוצה להתייחס לשלושה דברים: הדבר הראשון שאני רוצה לשאול זה האם יש עדכון כאשר בעל התו נפטר שהתו הזה נלקח וכבר אינו יותר בשוק?

רות פרמינגר: כי יש לנו הצפה של אנשים - - -

שירלי פינטו קדוש: בעצם את אומרת שיש משפחות שממשיכות להשתמש בתו הנכה.

רות פרמינגר: כן, כן.

רות פרמינגר: יש משפחות שממשיכות.

רות פרמינגר: מאידך אני יודעת – אני חברה בארגון נפגעי פעולות איבה אבל אני גם חברה בפורום של קטועי הגפיים בישראל ואני אומרת לכם שלאחרונה פנו אלינו הרבה קטועים, ושימו לב, אנחנו מדברים על מישהו שהאיבר שלו קטוע שמקבל תו חניה, אבל הוא צריך כל שנה לבוא ולהוכיח שלא צמחה לו הרגל והוא לא יכול לקבל את התו באופן אוטומטי.

שירלי פינטו קדוש: זו לצערי בעיה בכל מקום.

שירלי פינטו קדוש: גם הבן שלי חירש ואני צריכה להוכיח כל שנה שהוא עדיין חירש.

רות פרמינגר: זה פשוט לא יאמן.

שירלי פינטו קדוש: זו בעיה רחבה שאני מנסה לפתור מול ביטוח לאומי.

רות פרמינגר: זה מה שרציתי לשאול את חנן אהרון ולשאול אותו האם הבעיה הזאת נפתרה לעד, שאנשים קטועים לא צריכים להוכיח.

רות פרמינגר: אגב, נכי משרד הביטחון לא צריכים, נפגעי פעולות איבה כמוני לא צריכים, אבל קטועים - - -

שירלי פינטו קדוש: כל כמה זמן נכים צריכים להצהיר על זה?

רות פרמינגר: הנכים של משרד הבריאות אחת לשנה-שנתיים.

רות פרמינגר: אני מקווה שעכשיו יבינו את הסוגיה המאוד מביכה הזאת ויפתרו אותה לעד.

אסנת אלגום-מזרחי: יש שינוי.

שירלי פינטו קדוש: מה השינוי?

אסנת אלגום-מזרחי: משרד התחבורה מסר לנו שבשנת 2019 – שינוי טרי יחסית – היה שינוי בנהלים שנוגעים לבקשה לקבל תג לצמיתות, כך שבמקרים שבהם ידוע, כמו הדוגמה שנתת קודם של קטוע איברים, שהנכות היא קבועה, לא יהיה צורך לחדש אחת ל-8 שנים, או אחת לכמה שנים, ויש שלוש קטגוריות היום.

רות פרמינגר: צר לי להגיד לך שזה לא כך.

אסנת אלגום-מזרחי: אני מצטטת את משרד התחבורה.

רות פרמינגר: צר לי להגיד לך, אני מצטטת את הנכים עצמם, אני חברה בפורום של קטועי הגפיים בישראל, וזה לא קורה.

שירלי פינטו קדוש: אז נפנה את השאלה לחנן ממשרד התחבורה.

חנן אהרון: אכן בנושא של תגי חניה לצמיתות ניתנה הנחיה לרופאים שבמקרים כאלה של קטועי איברים וכן הלאה לתת תגי חניה לצמיתות.

חנן אהרון: אני יודע שמה שהיה בעבר כבר קורה הרבה פחות.

חנן אהרון: יש מקרים בשוליים, צריך לבדוק אותם, אבל זו ההנחיה שהרופאים קיבלו ואכן הם נותנים לצמיתות.

שירלי פינטו קדוש: אז אדם שעכשיו צופה בנו, הוא בקטגוריות האלה ורוצה לקבל תו חניה לצמיתות, למי הוא פונה בשביל לקבל את התו הזה?

חנן אהרון: אותו תהליך.

חנן אהרון: אותו תהליך של הגשת הבקשה.

חנן אהרון: אנחנו מעבירים את זה לרופאים המוסמכים שמאשרים את תגי החניה.

שירלי פינטו קדוש: איזה טפסים הוא צריך להגיש, איזו חוות דעת, כדי שהוא יקבל תג נכה לצמיתות?

חנן אהרון: כל המסמכים הרפואיים שתומכים בבקשה שלו.

חנן אהרון: הוא מעביר את זה אלינו, זה עובר ישירות לרופא אחר כך והוא נותן את האישור.

חנן אהרון: אנחנו הנחינו גם את הרופאים במקרים האלה לתת תגים לצמיתות כי אין טעם לחדש כל פעם.

חנן אהרון: מצבו לא הולך ומשתנה.

חנן אהרון: לגבי השאלה שעלתה קודם בנוגע לנפטרים, אנחנו מחוברים ישירות למרשם האוכלוסין וברגע שהנכה שהתג על שמו נפטר זה נכנס למערכת באופן ישיר.

חנן אהרון: זאת אומרת, אין צורך, כמו פעם, לבוא להחזיר את התג וכן הלאה.

חנן אהרון: היום כשפקח, או כל מי שעוסק באכיפה, נכנס בשטח למערכת הנכים, כתוב לו שם "נפטר" והוא מבין שהתו הזה כבר לא שימושי.

חנן אהרון: אם פעם היינו מחזיקים את הנייר - - -

שירלי פינטו קדוש: אז זה מסומן אצל הפקח במערכת?

חנן אהרון: בהחלט.

חנן אהרון: אין מצב כזה.

חנן אהרון: ברגע שנפטר הנכה זה נכנס לתוך המערכת, הפקח בודק ואי אפשר להשתמש בזה יותר כמו פעם.

שירלי פינטו קדוש: מצוין.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

רות פרמינגר: תודה על שתי התשובות.

רות פרמינגר: אני רק רוצה לשאול את השאלה הנוספת לנושא העיריות.

רות פרמינגר: הרבה פעמים אנחנו מוצאים שהפקחים רואים את המשולש באוטו, רואים את התו באוטו, ואף על פי כן הם רושמים דוח.

רות פרמינגר: בזמנו, בעיריית תל אביב, כשאני פניתי לפקח ושאלתי אותו: איפה אני יכולה לחנות אם אין איפה לחנות בסביבה, הוא אמר שהעירייה – שמחתי, אגב, לשמוע – מתירה לעמוד על מדרכה ובלבד שלא חוסמים.

רות פרמינגר: אבל בהקשר הזה יכול להיות שאחרים לא יודעים והם כן רושמים דוחות ואז הנכה צריך להגיש בקשה לערעור על הדוח ולבטל אותו.

רות פרמינגר: הייתי רוצה לשמוע מהרשויות המקומיות כמה ערעורים כאלה נענו בחיוב והעירייה אכן ביטלה את הדוח, כי אתם יודעים שיש הרבה אנשים שלא נלחמים על הזכויות שלהם ומשלמים וזה פשוט עשיית עושר ולא במשפט.

רות פרמינגר: תודה.

תמר גלפנד: אני ניסיתי לערער ולא הצלחתי, מעל 10 דוחות בשנה, ושילמתי.

רות פרמינגר: בבקשה.

רות פרמינגר: אנשים משלמים כי הם לא רוצים להתמודד עם המערכת.

רות פרמינגר: קשה להם.

רות פרמינגר: אנחנו יודעים שיש הרבה נכים שמלכתחילה הם לא אסרטיביים מספיק לעמוד על הזכויות שלהם ויוצאים נפסדים והעיריות מקבלות כסף כשלא צריך לתת להן.

תמר גלפנד: וזה דוח של 500 שקלים.

תמר גלפנד: לדעתי, עד שלא נסדר את נושא החניות, שאף נכה בישראל לא יקבל דוח.

תמר גלפנד: הוא רוצה לצאת מהבית, ללכת לרופא, לקניות, דברים בסיסיים, נשרף הלב.

תמר גלפנד: תחשבו שאף נכה לא יכול לעלות לתחבורה ציבורית עקב המצב הרפואי שלו.

תמר גלפנד: יש הרבה דברים נלווים מעבר ולא יכול להיות שהוא יקבל דוח בשנת 2022 בגלל שהוא נכה.

שירלי פינטו קדוש: תודה.

שירלי פינטו קדוש: שמענו מכם הרבה סוגיות על נושא האכיפה, שהוא תחת הרשויות המקומיות, יש לנו המון שאלות למרכז השלטון המקומי, נשמח לעבור לעדי אבירם, מנהלת תחום הנגישות במרכז השלטון המקומי.

עדי אבירם: תודה רבה.

עדי אבירם: חברת הכנסת, את יודעת שאני בתוך כל הנושא הזה.

עדי אבירם: אני חיה את זה גם מצד דברים שלא מכירים.

שירלי פינטו קדוש: כן, כמובן, כבר נפגשנו הרבה בעבר.

עדי אבירם: כן.

עדי אבירם: כל פעם אני מפתיעה אותך במה שאין בחוק ומה שיוצר בעיות לרשויות ולאנשים עם מוגבלות.

עדי אבירם: אני רוצה דווקא לפתוח עם הדבר הכי מעניין שהיה פה, נושא הבדיקה של כמות רכבי הנכים בירושלים, שהוא הכי גבוה בארץ, איך מתייחסים לרשות עכשיו עם מרחב אורבני כמו ירושלים.

עדי אבירם: בואו תחשבו גם על זה רגע.

עדי אבירם: האם רשות כמו ירושלים, שאמורה וחייבת לשים בכל מבני ציבור, בכל מקום שאינו בניין, חניות נכים, ובכל אתר תיירות אצלה חניות נכים, וחוץ מזה עוד לייצר חניות נכים פרטיות לכל אלו שזכאים לתו נכה – זו שאלה שאני זורקת לאוויר.

עדי אבירם: זה באמת מאוד מעניין לשמוע על ירושלים, שיש בה הכי הרבה והיא עם הכי הרבה פחות מקומות.

עדי אבירם: זו הייתה רק נקודה למחשבה.

שירלי פינטו קדוש: זה אבסורד אבל זה הגיוני, ככל שהעיר גדולה יותר האוכלוסייה גדולה יותר, יש שם יותר אנשים עם מוגבלויות, הצרכים גדולים יותר.

שירלי פינטו קדוש: זה דבר שגורר לדבר.

עדי אבירם: חשוב לי להעלות פה כמה דברים, רשמתי בפניי את כל הדברים הבעייתיים.

עדי אבירם: אחד, בנושא הסדרת החניות, החוק מחייב גם מקום פרטי שיש לו חניון להגיש בקשה לוועדת התנועה ברשות ורק עם אישורה אפשר לאכוף, גם הרשות וגם המשטרה.

עדי אבירם: זו נקודה ראשונה.

עדי אבירם: בנושא חקיקה ובנושא חניות נכים לרכב גבוה ולרכב רגיל – תמיד הייתה ההפרדה בין חניות נכים עם כיסא גלגלים וללא כיסא גלגלים.

עדי אבירם: מעולם בג"ץ לא נתן אישור אם נתת דוח, למרות שהרשויות גם הלכו לכיוון הזה והוסיפו שלט מתחת לתמרור "מותאם לרכב גבוה" - - -

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה, בגלל קוצר הזמן, להתמקד בשאלה.

שירלי פינטו קדוש: השאלה שאני שואלת אותך, עדי, היא: האם אתם אוכפים מישהו שחונה בחניית נכים והוא לא נכה?

שירלי פינטו קדוש: בכל עיר ועיר, כמו שכולנו יודעים, צריכים להיות חניות נכים.

שירלי פינטו קדוש: הרבה פעמים רכב נכה חונה על חניית נכה שמורה, או רכב רגיל חונה בחניית נכים רגילה כשהרכב אינו עם נכה.

שירלי פינטו קדוש: אנחנו מקבלים על זה המון תלונות.

שירלי פינטו קדוש: איך אתם אוכפים את הדבר הזה?

שירלי פינטו קדוש: אתם נותנים קנס?

שירלי פינטו קדוש: נותנים דוח?

שירלי פינטו קדוש: הרשות המקומית?

שירלי פינטו קדוש: המשטרה?

שירלי פינטו קדוש: איך זה עובד?

עדי אבירם: רק משטרה יכולה לאכוף את אלו שחונים בחניה של מישהו, שקיים כבר מספר - - -

שירלי פינטו קדוש: לדוגמה, לי יש עכשיו חניית נכה ומישהו בא וחונה בחניה שלי, למי אני פונה, לפקח העירוני או למשטרה?

עדי אבירם: למשטרה.

עדי אבירם: לרשות אין את האישור לאכוף את זה.

שירלי פינטו קדוש: אבל אני הבנתי שהמציאות מלמדת אותנו שצריך קודם לרשות המקומית ורק אחר כך למשטרה, אם לא היא לא אוכפת.

עדי אבירם: אבל הרשות לא יכולה לעשות כלום.

עדי אבירם: זה בסוף מגיע למשטרה.

שירלי פינטו קדוש: כלום?

שירלי פינטו קדוש: האחריות לפיקוח עליכם והרשות לא יכולה לעשות שום דבר באכיפה ובפיקוח בנושא הזה?

שירלי פינטו קדוש: אין שום סמכות לאכוף?

רות פרמינגר: היא נותנת דוחות אבל.

תמר גלפנד: בטח שכן, היא נותנת דוחות.

עדי אבירם: היא נותנת דוחות על חניה לא-חוקית, על הפרעה לתנועה, על כל מיני דברים כאלה, אבל על חניה של נכה - - -

שירלי פינטו קדוש: אותו אדם רוצה לחנות בחניה שלו, זו הפרעה לתנועה.

עדי אבירם: בסדר, אבל היא לא יכולה לאכוף.

עדי אבירם: היא יכולה לאכוף חניות לנכים רגילות שחנה אדם בלי תו נכה.

עדי אבירם: היא לא יכולה.

עדי אבירם: זה המשטרה.

עדי אבירם: זה בסוף מגיע למשטרה.

שירלי פינטו קדוש: אז בואו נעשה סדר בדברים.

שירלי פינטו קדוש: תמונת המצב כוללת שתי סיטואציות: חניית נכה שחונה בה רכב רגיל וחניית נכה עם מספר שחונה בה רכב נכה שזה לא המספר שלו, שזה שייך למישהו אחר.

שירלי פינטו קדוש: תפרידי לי ותסבירי לי את האכיפה בשני המקרים.

עדי אבירם: בשני המקרים הרשות כן תאכוף, זה מה שעדכנו אותי עכשיו, שהם כן אוכפים.

עדי אבירם: השאלה בסוף היא האם גם אפשר - - -

שירלי פינטו קדוש: בואי נתמקד במקרה אחד, של חניית נכה שתפס רכב שהוא לא נכה.

שירלי פינטו קדוש: מה קורה עם אותו אדם שתפס את חניית הנכה?

עדי אבירם: הרשות אוכפת הכול.

עדי אבירם: הבעיה שלי אם הרשות אוכפת הכול, איך אדם יכול אחר כך להתמודד עם זה שהוא רוצה לבטל את הדוח?

עדי אבירם: כי הוא מצדיק את עצמו וזה לא יכול לקרות בחניה עם מספר - - -

שירלי פינטו קדוש: לא הבנתי.

עדי אבירם: בחניה עם מספר שמור הרשות אוכפת גם כן.

עדי אבירם: בחניות אחרות שהרשויות נותנות עדיפות לרכב גבוה הן נותנות את הדוחות אבל אי אפשר - - -

שירלי פינטו קדוש: לא, זו לא השאלה שלי.

שירלי פינטו קדוש: בואי נתמקד בסיטואציה א' – חניית נכים ואדם בלי תו נכה חונה בחניית נכים.

שירלי פינטו קדוש: זו עבירה ברורה על החוק.

שירלי פינטו קדוש: האם הרשות המקומית אוכפת ואיך?

שירלי פינטו קדוש: נותנת דוח?

עדי אבירם: כן, בדוחות.

שירלי פינטו קדוש: אז למה אנחנו מקבלים פניות שבהן הרשויות המקומיות בעצם לא אוכפות, לא נותנות דוחות?

עדי אבירם: זה קשור אולי לכך שזה לא עבר ועדת תנועה ותמרור בחניונים כמו בקניונים וכדו'.

עדי אבירם: אני לא מכירה את זה שהן לא אוכפות את מה שבוודאות.

עדי אבירם: אם אין אישור ועדת תמרור אז אי אפשר לתת דוחות.

שירלי פינטו קדוש: האם יש לכם הסדרה ברשויות המקומיות כמה חניות יש בכל רשות?

שירלי פינטו קדוש: כמה מדווחות?

שירלי פינטו קדוש: נתונים מסודרים?

עדי אבירם: כל מה שעובר ועדת תנועה מדווח.

עדי אבירם: גם מקום פרטי, חניון פרטי - - -

שירלי פינטו קדוש: אז את יכולה לתת לי נתונים עכשיו?

עדי אבירם: הם צריכים להגיש בקשה לוועדת התנועה ברשות.

עדי אבירם: ועדת התנועה מאשרת את זה - - -

שירלי פינטו קדוש: אז יש לך נתונים להציג לנו פה בדיון בוועדה כמה נרשמו, כמה חניות יש בכל עיר, מידע?

עדי אבירם: צריך לבדוק, לאסוף את כל המידע - - -

שירלי פינטו קדוש: זה הדיון בוועדה, על פיקוח ואכיפה על חניות נכים, הייתי שמחה שתגיעי עם נתונים מדויקים מראש.

עדי אבירם: אני יודעת את כל הדברים, אבל כמויות – זה לאסוף כמות מ-257 רשויות פה.

שירלי פינטו קדוש: ואת אומרת לי שבעצם 257 רשויות שיש להן חניות נכים מדווחות ורושמות את חניות הנכים – אז איפה הנתונים שהן רשמו?

שירלי פינטו קדוש: איפה הסך-הכול, המידע, משהו שנוכל לדבר עליו ולא באוויר?

עדי אבירם: אבל זה גם מופרד, כי יש לך חניות נכים שניתנו למספר רכב ויש חניות כלליות.

שירלי פינטו קדוש: אז תתני לי את הנתונים המפורטים והנתונים הלא מופרטים, כמה חניות נכים עם מספר יש, כמה חניות נכים בלי מספר יש בכל הארץ.

עדי אבירם: אני לא יודעת ואני לא בטוחה שזה החלק הרלוונטי לבעיה.

עדי אבירם: החלק הרלוונטי לבעיה הוא באמת ביצירת הכמות של תגי נכה, שאין הפרדה בין רכב רגיל לרכב גבוה.

שירלי פינטו קדוש: לא הבנתי.

שירלי פינטו קדוש: שניהם רלוונטיים לבעיה.

שירלי פינטו קדוש: אני כן מבקשת מידע לגבי כמות חניות הנכים שיש בארץ בכל עיר, כמה מהן שמורות למספר מסוים, כמה דוחות ניתנו השנה לרכבים נכים.

רות פרמינגר: זה נתונים בסיסיים.

עדי אבירם: לא, זה לא נתונים בסיסיים כל כך, זה לאסוף הרבה חומרים מהרבה רשויות, מהרבה מחלקות ברשויות.

שירלי פינטו קדוש: זה דיון בנושא פיקוח ואכיפה על חניות נכים.

שירלי פינטו קדוש: משרד התחבורה בעצמו אמר שהאחריות המוחלטת והסמכות היא אצלכם במרכז השלטון המקומי.

שירלי פינטו קדוש: אני מפנה אליכם שאלה לגבי פיקוח ואכיפה של חניות נכים שאתם צריכים לדעת, כמה יש בכל רשות, בכל רחבי הארץ.

שירלי פינטו קדוש: את פה כנציגת השלטון המקומי.

שירלי פינטו קדוש: אני אשמח לקבל מידע ונתונים בסיסיים לדיון הזה על מנת שנוכל להתקדם, כמה חניות נכים יש, כמה חניות נכים שמורות יש, כמה דוחות ניתנו על תפיסת חניית נכים וכל מידע אחר ורלוונטי בשביל להבין האם הנושא הזה בכלל נאכף ומוסדר היום תחת הסמכות שיש לרשויות המקומיות.

שירלי פינטו קדוש: עם איזה נתונים כן הגעת היום לוועדה?

עדי אבירם: אני יודעת את הכלים הבעייתיים, מאיפה מתחילה הבעיה של האכיפה.

שירלי פינטו קדוש: את הבעיות אני יודעת, בגלל זה כינסנו את הדיון הזה, אני מחפשת את הפתרונות והתשובות.

עדי אבירם: אז צריך פה קודם כל להסדיר את הנושא של רכב גבוה ורכב נמוך.

עדי אבירם: קודם כל להסדיר את הכמויות שנדרש בתקנות דרכים.

עדי אבירם: עדיין יש חובה בכל מבני ציבור לשים חניות.

עדי אבירם: זה קיים בתקנות מבני ציבור אבל עדיין אין את ההסדרה הזאת, אין את החלוקה בין סוגי הרכבים.

עדי אבירם: לא הלכתי לכיוון כמויות.

שירלי פינטו קדוש: זה מובן, זו שאלה שהפנינו למשרד התחבורה ואנחנו נמצא על כך תשובות, ואם צריך חקיקה אנחנו נסדיר את זה בחקיקה.

שירלי פינטו קדוש: זה ברור ורשמתי את זה פה לפניי.

שירלי פינטו קדוש: אבל מה המיפוי שלכם, מרכז השלטון המקומי?

שירלי פינטו קדוש: איפה הדברים היום?

שירלי פינטו קדוש: מה נאכף?

שירלי פינטו קדוש: מה לא נאכף?

שירלי פינטו קדוש: מה אחוז החניות שיש?

שירלי פינטו קדוש: דוחות?

שירלי פינטו קדוש: משהו שנבין את התמונה.

עדי אבירם: יש לך פה שלוש רשויות גדולות, אולי הן יכולות לתת את הנתונים ספציפית לרשות, כי אני בתור שלטון מקומי לא אספתי את כל המידע מהארץ.

עדי אבירם: אני יודעת גם מה הבעייתיות בלאסוף את המידע הזה, בין רשום לבין לא רשום לבין לא לתת דוחות.

עדי אבירם: יש לך פה שלוש רשויות גדולות: רמת גן, תל אביב, כפר סבא, אולי הן יודעות לתת נתונים.

שירלי פינטו קדוש: עדי, תודה.

שירלי פינטו קדוש: אני אשמח אם תוכלי לרכז את הנתונים ולהגיש אותם לוועדה: כמה חניות נכים יש, כמה חניות נכים עם מספר יש, שנוכל לקבל תמונה כללית של הנושא.

רות פרמינגר: וכמה ערעורים היו, אם אפשר.

שירלי פינטו קדוש: נעבור לדובר הבא כי אנחנו לקראת סיום.

שירלי פינטו קדוש: שמעון שומרוני, מנהל אגף ביטחון ואכיפה בעיריית רמת גן, שלום.

שמעון שומרוני: רמת גן מייחסת לדיון הזה את מלוא תשומת הלב.

שמעון שומרוני: הייתם צריכים גם לזמן את מנהלי אגפי או מחלקות התנועה בערים ולא רק את מי שעוסק באכיפה, למרות שהדיון הוא באכיפה.

שמעון שומרוני: נמצא אתנו עו"ד ליאור אדם, שהוא התובע העירוני, שמתמודד יום-יום עם נושא של דוחות, נמצא רמי נחום, מנהל מחלקת החניה, וחסרה לי פה טלי, שהיא מהנדסת התנועה והייתה יכולה לתת נתונים.

שמעון שומרוני: אני אפתח בכך שלצערי הנכים, ויותר מזה, בני המשפחה שלהם, כורתים את הענף עליהם הם נמצאים והסיבה היא פשוטה.

שמעון שומרוני: אני אתן פה דוגמאות גם, גם יובל נתן חלק מהדוגמאות, ואני כל כך שמח שיובל נתן את הדוגמאות האלה כי אנחנו מתמודדים אתן בחיי היום-יום.

שמעון שומרוני: אז קודם כל לשאלתך, הרשות המקומית יכולה לתת דוח לרכב שחונה בחניית נכה.

שמעון שומרוני: אנחנו לא נותנים דוח של חניה בחניית נכה - - -

שירלי פינטו קדוש: סליחה שאני קוטעת אותך.

שירלי פינטו קדוש: אתם נותנים דוח כאשר רכב נכה חונה בחניית נכה שמורה?

שמעון שומרוני: נכון, כן.

שמעון שומרוני: על מה אני כן יכול לתת?

שמעון שומרוני: אני נותן לו דוח של חניה בניגוד לתמרור.

שמעון שומרוני: אני לא יכול כנכה לתת לו דוח שהוא חנה בחניית נכה כי הוא חונה שם, אבל אני נותן לו דוח על כך שהוא חונה בניגוד לתמרור.

שמעון שומרוני: למה אמרתי שהנכים בעצם כורתים את הענף שעליו הם נמצאים?

שמעון שומרוני: אני אקח את הבורסה.

שמעון שומרוני: את מכירה את הבורסה.

שמעון שומרוני: בבורסה יש בכל בניין, בכל קומה, עשרות מקומות חניה לנכים ליד המעליות, אבל מי שמגיע למבנה צריך לשלם כסף.

שמעון שומרוני: אותו נכה לא רוצה לשלם בכניסה כסף כמו כל אחד אחר מהשורה, ואין חניות נכים, אז הוא חונה על מדרכה, הוא הולך ברגל מאות מטרים כדי להגיע למבנה שהוא צריך, אבל הוא לא ייכנס למבנה שיש לו חניה בצמוד למעלית.

שמעון שומרוני: חניית נכים בתחנות אוטובוסים.

שמעון שומרוני: אתה רואה חניות נכים בתחנות אוטובוסים.

שמעון שומרוני: אתה רואה חניות נכים של בני משפחה, ע"י מורשים, וגם לזה יובל התייחס.

שמעון שומרוני: המורשים האלה מגיעים - - -

שירלי פינטו קדוש: אני אשמח להפנות אליך שאלה.

שירלי פינטו קדוש: לצערי יש לנו זמן רק עד 15:30.

שירלי פינטו קדוש: האם לעיריית רמת גן יש נתונים כמה חניות נכים יש בעיר, כמה בעלי תו חניה יש?

שמעון שומרוני: אני אשמח לתת את הנתון המדויק, מה שאני אתן לך כרגע זה לא נתון מדויק והסיבה היא פשוטה: במשך שנים על גבי שנים בעיר רמת גן לא ניהלו את הנושא הזה כמו שצריך, כרגע לקחו סוקר שיסקור את כמות חניות הנכים.

שמעון שומרוני: יש לנו כ-1,500 חניות נכים ציבוריות ועוד כ-200 חניות נכים ספציפיות, של אנשים.

שמעון שומרוני: זה הנתון שטלי, מנהלת אגף התנועה, סימסה לי, אבל זה לא נתון בדוק כי אנחנו יצאנו לסקר של כל החניות.

שמעון שומרוני: מהרגע שטלי נכנסה – היא עברה אלינו מתל אביב – היא עושה סדר בדבר הזה.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: אני אשמח שכשיהיו לכם נתונים נקבל אותם לוועדה כדי שנוכל לקבל תמונה כללית ולראות איך אפשר לסייע.

שמעון שומרוני: בשמחה.

שמעון שומרוני: אבל אני חייב לציין עוד דבר אחד, רמת גן או כל פורום ה-15 זה לא ייצוג לכל הרשויות במדינה.

שמעון שומרוני: זה שונה לגמרי.

שמעון שומרוני: לי יש כ-100 ומשהו פקחים שעובדים.

שירלי פינטו קדוש: כמובן.

שירלי פינטו קדוש: כל רשות בפני עצמה.

שירלי פינטו קדוש: אני יודעת שלצערי אין פה אבא ואימא לכל הנושא הזה והכל פה מתפזר בין כל כך הרבה גורמים.

שירלי פינטו קדוש: אנחנו מנסים לעשות פה סדר.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: לפני שאנחנו מסיימים את הדיון אני רוצה לפנות לשני דוברים אחרונים שידברו בקצרה ככל האפשר.

שירלי פינטו קדוש: פורום ארגוני הנכים לנגישות, ישראל אבן זהב.

ישראל אבן זהב: תודה רבה על רשות הדיבור.

ישראל אבן זהב: אני רוצה להבהיר כמה דברים.

ישראל אבן זהב: כמתנדב במשך כ-45 במשמר האזרחי השתתפתי בלוד באלפי סיורים כנוהג ניידת והייתה הנחייה מראש אגף תנועה לא לאכוף בחניית נכים, נקודה.

ישראל אבן זהב: מה ששומרוני אמר, חלק מזה נכון.

ישראל אבן זהב: אין להם אפשרות לאכוף אם מישהו נוהג שלא כחוק וחונה בחניית נכים כשהנכה לא ברחוב.

ישראל אבן זהב: הוא לא יכול לבקש ממנו תעודות, להזדהות.

ישראל אבן זהב: יש תג נכה ברכב אז יש תג נכה.

ישראל אבן זהב: רק שוטר יכול לאכוף את הנקודה הזו והמשטרה היום לא אוכפת את זה.

ישראל אבן זהב: פשוט מתוך ידע אישי.

ישראל אבן זהב: אז חבל שאין פה נציג משטרה שיגיד מה נעשה היום בנושא הזה.

ישראל אבן זהב: לגבי תקנות דרכים, יש ועדות תמרור שיושבים שם המשטרה, העירייה ומשרד התחבורה, ורואים בכל מקום איפה התמרור חוקי ואיפה לא חוקי.

ישראל אבן זהב: כיום גם בחניונים בקניונים שמשרתים את הציבור, כשאדריכל קובע את "איקס" חניות הנכים על פי החוק, יש לו כמות מסוימת, באופן אוטומטי הוועדה צריכה לאשר את התמרורים האלה.

ישראל אבן זהב: אין לו פה למעשה שיקול דעת כי הוא חייב לייצר אחוז מסוים של חניות נכים.

ישראל אבן זהב: לגבי חניות הנכים בסימון ברחובות, אני יושב-ראש הוועדה בחלק אחד של תקן הנגישות במכון התקנים.

ישראל אבן זהב: אני עושה את זה כבר הרבה שנים.

ישראל אבן זהב: אני אישית מדדתי את כל החניות – יובל יודע, אנחנו בשיתוף פעולה עם הדברים האלה – היו לי הרבה ויכוחים עם החברים שלי כי באמת נתתי את המינימום שצריך והיום התקן האירופי גם מראה שהחניות יותר גדולות, עוד מעט הוא ייכנס.

ישראל אבן זהב: דבר אחד נוסף שהוספנו כן בתקן האחרון זה עמוד חסימה במעבר משותף בין שתי חניות נכים כדי שרכב נוסף לא יוכל להיכנס ביניהם.

ישראל אבן זהב: אנחנו גם שינינו את הסולם שהיה מסומן במעבר המשותף ל"איקס" הזה, למעטפה, שזה תמרור 820, שיהיה ניתן לאכיפה.

ישראל אבן זהב: גם הסולם, דרך אגב, זה אי תנועה, גם היה ניתן לאכיפה, אבל פקחים משום מה לא אוהבים לאכוף את הדבר הזה.

ישראל אבן זהב: אני חושב שאם נכה חונה בחניית נכה אחרת אין שום סיבה לא לרשום לו דוח.

ישראל אבן זהב: למה העירייה מחליטה שמותר לו לחנות שם ולתפוס לי את החניה?

שירלי פינטו קדוש: נכון לגמרי.

שירלי פינטו קדוש: יאיר אמר, מנהל אגף הפיקוח, עיריית תל אביב.

יאיר אמר: אני אשמח קודם כל להגיד קצת נתונים, ביקשת נתונים, לא על מספר החניות אמנם.

יאיר אמר: אנחנו בשנה ממוצעת מקבלים מהציבור כ-2,500 קריאות למוקד העירוני בנושא של תפיסת חניה של נכים.

יאיר אמר: אנחנו מגישים בשנה כ-3,000 דוחות וגם בנוסף גוררים כמעט 500 כלי רכב בשנה שחנו בתחום חניה של נכים.

שירלי פינטו קדוש: אני עוצרת אותך פה רגע, חשוב לשאול האם אתם גוררים רכב שחנה בחניית נכה כאשר החניה היא שמורה והרכב עצמו הוא רכב נכה אחר?

יאיר אמר: לגבי גרירה, לא, מסיבות גם מובנות שאנחנו לא יודעים בדיוק עם איזו מוגבלות מתמודד אותו נכה ויש לזה משקל מסוים.

שירלי פינטו קדוש: אבל אותו אדם נכה בעצם חונה לנכה אחר ופוגע בחופש שלו.

יאיר אמר: אנחנו כן אוכפים בדוח, מנסים גם לאתר את אותו נכה שחנה במקום - - -

שירלי פינטו קדוש: מה גובה הדוח?

יאיר אמר: גובה הקנס הוא 250 שקלים בגין אי ציות להוראת התמרור שבמקום.

יאיר אמר: אני מציע, גברתי, עוד דרך לפתור את זה, הרי כידוע לכולם בחוק הנכים היה תיקון לפני מספר שנים, לא מזמן, שרכב נכה שחונה בחניית נכה זו עבירה גם שמוגדרת בחוק הנכים.

יאיר אמר: מה שצריך לעשות זה אולי להרים את גובה הקנס ולהשוות אותו לקנס של 1,000 שקלים.

יאיר אמר: צריך למצוא את הדרך, צריך לשבת על חקיקה בתחום הזה.

שירלי פינטו קדוש: 1,000 שקל לא כתוב בחוק, אם אני לא טועה.

יאיר אמר: 1,000 שקל זה אדם שהוא לא בעל תג נכה וחונה בחניית נכה.

יאיר אמר: כשאנחנו אוכפים אדם שהוא בעל תג נכה שחונה בחניה של נכה אחר הקנס הוא 250 שקלים.

יאיר אמר: הנקודה היא שצריך לעשות התאמות בצו התעבורה, צריך למצוא את הדרך ולרשום קנס זהה.

יאיר אמר: אני חושב שזה יהווה הרתעה מאוד-מאוד גדולה אם הקנס על כל מי שחונה בחניית נכה, גם אם הוא מחזיק בתג נכה והוא חונה בחניה שמורה, יעמוד על 1,000 שקלים.

יאיר אמר: אני חושב שזה כן יהיה משמעותי מאוד ואני לא מדבר גם - - -

שירלי פינטו קדוש: חד-משמעית.

שירלי פינטו קדוש: 250 לצערי זה לא מספיק גבוה, אנשים ממשיכים לנצל את הסיטואציה.

יאיר אמר: גברתי, בהמשך זה לא פסול לחשוב גם על נקודות בעבירה הזאת.

יאיר אמר: זו גם סוגיה שצריך לחשוב עליה.

יאיר אמר: זו באמת עבירה שהיא מאוד-מאוד משמעותית.

יאיר אמר: אגב, אנחנו מגיבים לכל קריאה בעיר תל אביב יפו.

יאיר אמר: עד 15 דקות אנחנו מגיעים למקום.

יאיר אמר: אנחנו יוצרים קשר עם אותו אדם שהחניה שלו נתפסה.

יאיר אמר: אנחנו מאוד קשובים לנושא הזה.

יאיר אמר: אגב, אם יש אופניים שחונים או כל מיני אלמנטים שעלו פה הם יקבלו טיפול.

יאיר אמר: זאת אומרת שנושא האכיפה בתוך הערים – המשטרה גם חייבת אבל זה בעיקר הרשויות המקומיות.

יאיר אמר: אגב, גם בתוך חניונים הרשויות אמורות לאכוף והבדיקה שלנו בחניונים וקניונים היא בכפוף לרישיון העסק שבמקום.

יאיר אמר: ברגע שהחניון מתנהל ברישיון מסודר אז החנויות מסומנות גם בתוך אותו רישיון ואז אנחנו בהחלט אוכפים כמו כל רחוב, כמו כל שטח ציבורי אחר.

שירלי פינטו קדוש: איך בדיוק עובד הסימון?

שירלי פינטו קדוש: התמרור, הסימון הלבן, הצבע?

שירלי פינטו קדוש: אם שלושת אלה מתקיימים אז אפשר לאכוף?

יאיר אמר: הצבע הוא לא חובה.

יאיר אמר: מה שכן צריך זה את המסגרת הלבנה, את הסמליל של תג הנכה במרכז החניה וכמובן תמרור.

יאיר אמר: שלושת המרכיבים האלה מחייבים.

יאיר אמר: הצבע הכחול בא להדגיש יותר בפני הציבור.

יאיר אמר: אגב, הצבע הכחול גם לפעמים יוצר מציאות שהיא קצת לא נכונה כי הרבה פעמים גם בעל תג נכה מתבלבל לחשוב שזו חניית נכה ציבורית, ולכן דואגים להפריד.

יאיר אמר: אנחנו עושים מאמץ גדול להפריד את החניות הפרטיות של הנכים בעלי התג לבין החניות הציבוריות, כי אז זה מצמצם את יכולת מרחב הטעויות, אבל אנחנו כן ערים לזה ומתייחסים.

יאיר אמר: אגב, אני אומר עוד פעם, גובה הקנס הוא מאוד-מאוד משמעותי, צריך להסדיר את זה, כי היישום - - - -

שירלי פינטו קדוש: זה בהחלט דבר שאנחנו נבחן, איך אפשר להשוות וליצור את ההרתעה הזו.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: שי גליק מארגון בצלמו, ממש בקצרה.

שי שמאי גליק: כמו שאמרו פה, חוק מבני ציבור מחייב חניה בכל מבנה ציבור, מבני הציבור היחידים שאין בהם חניות זה בתי כנסת.

שי שמאי גליק: אני מקבל פניות מאנשים שאומרים: אנחנו מגיעים עם הליכון לבית כנסת, אנחנו מחפשים חניה ואין חניה, כי לא תמצאו כמעט באף בית כנסת בארץ סימון בחוץ.

שי שמאי גליק: זה תפקיד של העירייה לסמן, זה לא עולה כסף, אבל העיריות שכחו מזה.

שי שמאי גליק: בקניונים יש, מרכז מסחרי, קופות חולים.

שי שמאי גליק: תחפשו מחוץ לבתי כנסת – באף עיר בארץ.

שי שמאי גליק: זה משהו כללי.

שי שמאי גליק: כאילו שכחו מזה.

שי שמאי גליק: צריך לדאוג שבכל בית כנסת מרכזי – ויש חניות הרי בחוץ, זה על רחובות – שתהיה לפחות חניה אחת או שתיים, תלוי בגודל בית הכנסת, תלוי כמובן אם זה בית כנסת של 300 אנשים או בית כנסת של 20 אנשים, אבל שיהיה לפחות סימון של חניית נכים, כי יש אנשים שמצליחים להגיע ויש בית כנסת שהם חצי נגישים אבל אין לנכה חניה.

שי שמאי גליק: איפה הוא יחנה?

שי שמאי גליק: אין לו חניה.

שי שמאי גליק: במקומות כמו תל אביב זה עוד יותר קשה כי אם אתה עם כיסא גלגלים, איפה תחנה?

שי שמאי גליק: אין לך חניה.

שי שמאי גליק: זה החוק אבל פשוט לא מיישמים אותו.

שי שמאי גליק: חייבים לדאוג שהרשויות המקומיות יפעלו שבבתי הכנסת שלהן, הן עצמן – התפקיד, אגב, הוא לא של בתי הכנסת, זה התפקיד של העיריות והרשויות – יסמנו את זה.

שירלי פינטו קדוש: לגמרי.

שי שמאי גליק: נשמח שתצא מפה פניה לרשויות המקומיות שהן יטפלו בזה.

שירלי פינטו קדוש: כמובן.

טל זימנבודה: אם לאותו מקום אין חניה בתוך המגרש שלו הוא צריך לפנות לרשות המקומית ולבקש מהם לסמן חניה, אבל אין חובה על הרשות לסמן את החניות הנגישות ליד בית העסק.

שירלי פינטו קדוש: אין חובה על מי?

שירלי פינטו קדוש: אז על מי כן?

טל זימנבודה: החובה על העסק לפנות לרשות כדי לבקש חניות נגישות אבל אין חובה לרשות לסמן את החניות.

שי שמאי גליק: ואם אני פונה לרשות, הם חייבים?

שירלי פינטו קדוש: העסק, אותו בעל עסק או מקום ציבורי כמו במקרה שהעלינו, בתי כנסת, צריך לפנות לרשות המקומית על מנת לקבל חניית נכה.

טל זימנבודה: אם אין לו חניה בתוך המגרש, לא מגרש חניה בתוך - - -

שירלי פינטו קדוש: אז, שי, צריך לבדוק האם בתי כנסת פונים לרשויות המקומיות על מנת לקבל את אותן חניות.

שירלי פינטו קדוש: תבדוק את זה ואם התשובה היא שהם לא מצליחים אז זו בעיה נוספת שתחזור אלי אתה.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לסכם את הדיון ואת הנקודות העיקריות שעלו פה בשביל שנבין גם איפה אנחנו עומדים.

שירלי פינטו קדוש: אחרי הדיון הזה קיבלתי תמונה ברורה שבאמת כל נושא חניות הנכים, הפיקוח, האכיפה, ההסדרה, פשוט לא קיים.

שירלי פינטו קדוש: אין אבא ואימא לתחום.

שירלי פינטו קדוש: אין אף אחד שעומד ברשותו שאומר: אני אחראי על חניות הנכים.

שירלי פינטו קדוש: אחד אחראי רק על הנפקת התווים, אחד על השילוט, אחד על הדיווח, יש אלף ואחד גורמים שכל אחד רואה חצי פאזל.

שירלי פינטו קדוש: לא ברור לנו כמה חניות נכים יש ברחבי הארץ ובכל עיר, לא ברור לנו כמה באמת חניות נאכפות כשיש חניה לא כחוק.

שירלי פינטו קדוש: כמובן שגובה הקנס לא מרתיע היום.

שירלי פינטו קדוש: המסקנות שאני לוקחת בסוף הוועדה הזאת זה כן לגייס את שרת הפנים איילת שקד קודם כל לתקן תקנות דרכים ביחד אתה, שלא קיימות היום בכלל וזה לא הגיוני שהיום בונים שכונה חדשה ומראש בונים אותה לא נגישה, ורק בעתיד יהיו תקנות ויצטרכו להנגיש אותה כי זה בזבוז כסף וזו פרוצדורה.

שירלי פינטו קדוש: זו משימה שלי לגייס את שרת הפנים.

שירלי פינטו קדוש: הדבר השני הוא כמובן לבדוק את האפשרות לחקיקה להבחין בין שני תווי החניה, בין תו חניה לאדם עם מעלון לתו חניה רגיל, על מנת באמת לתת את המענה המקיף והמיטבי לאדם שזקוק לחניית נכה עם מעלון שיוכל באמת להגיע למחוז חפצו.

שירלי פינטו קדוש: וכמובן דבר אחרון שאנחנו נבדוק זה העלאת גובה הקנס כאשר נכה חונה בחניית נכה אחר על מנת ליצור את ההרתעה שאנחנו מצפים לה, ולבדוק את האפשרות אולי גם להוסיף נקודות לאותו נהג על מנת באמת למגר את התופעה הזאת של חניית נכה ששמורה לנכה אחר.

שירלי פינטו קדוש: יש כמובן מידע שמרכז השלטון המקומי צריך להעביר לנו, נתונים לגבי כמה חניות נכים יש בארץ, כמה חניות נכים יש בכל עיר, כמה תווי חניה יש לכל תושבים בכל עיר, כל פרטי המידע על מנת שנוכל לקבל את התמונה הרחבה והברורה.

שירלי פינטו קדוש: זה בגדול אחרי הדיון הזה.

שירלי פינטו קדוש: כמובן שנקיים דיון מעקב בהמשך לוועדת המשנה לאור הצורך שיעלה עד שבאמת נפתור את כל הסוגיה והנושא הזה מהשורש.

שירלי פינטו קדוש: תודה לכולם שהגעתם.

שירלי פינטו קדוש: הישיבה נעולה.