ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 112, 2022-02-14 11:30

שרן השכל: בוקר טוב לכולם, בוקר טוב לכל מי שהגיע לדיון החשוב הבוקר.

שרן השכל: אנחנו החלטנו לקיים דיון בוועדת החינוך לעניין התאמת מבחני הבגרות מועדי הקיץ 2022 בתקופת הקורונה.

שרן השכל: בוועדה קיימנו לא מעט דיונים על האתגרים והמשברים שבני הנוער והילדים חוו בעצם בשנתיים האחרונות.

שרן השכל: באמת, מצוקה ואתגרים בלתי רגילים שלצערנו לא עמדו בפניהם כאשר יש סוג של מגיפה עולמית.

שרן השכל: אנחנו ראינו והציגו כאן לא מעט מחקרים שהראו שבעקבות אותם סגרים, ואותם לימודים בבית, אנחנו אפילו לא מדברים על הנסיגה הפדגוגית החינוכית שהייתה לתלמידי ישראל, כלומר, אנחנו ראינו ילדים בכיתה ג' שעדיין לא ידעו קרוא וכתוב.

שרן השכל: אני מניחה פערים אדירים בקרב ילדים בתיכון הם אדירים, משום שהם נאלצו ללמוד לבד בבית לא מעט, וכמובן, שאלו החזקים הם בסדר, הם הצליחו, הם יעברו את זה.

שרן השכל: אבל אלו החלשים יותר, אכן היו להם אתגרים הרבה יותר קשים ואיפשהו הם נפלו מאחור.

שרן השכל: אבל אני לא מתייחסת רק לעניין החינוכי, וללימוד החומר ולדעת את החומר והשינון שלו - אני מתייחסת למצב הנפשי של אותם ילדים.

שרן השכל: אנחנו ראינו מחקרים פסיכולוגים, פסיכיאטריים שהגיעו לפה, דיברו אחד אחרי השני על המצוקה האדירה שאותם ילדים ובני נוער חוו, החל מעלייה בשימוש בחומרים אסורים, בשימוש סמים, באלכוהול, וכלה בבעיות נפשיות לא פשוטות – הפרעות אכילה, חרדה, התקפי זעם.

שרן השכל: ברור שלתוך המצב הזה שבו בני הנוער גם ככה נמצאים במצב נפשי רגיש, אפשר לומר את זה, בהינתן למצב שבו היום אין מענה מספיק טוב לאותם טיפולים רגשיים שאותם הם חווים.

שרן השכל: כלומר, משרד החינוך אכן תקצב עוד והוציא תוכניות.

שרן השכל: נכון, אבל גם שמענו מרופאים שנאלצו לשחרר בני נוער שהגיעו לחדר מיון ללא הטיפול שאליו הם נזקקו, שהתורים לאותם פסיכולוגים ופסיכיאטרים שמטפלים בחרדות האלה, בבעיות הנפשיות האלה התארכו למספר חודשים, גם חלקם שנה, ושנה וחצי, להוסיף על כך את הלחץ של הבגרויות.

שרן השכל: אז נכון, הייתה רפורמה, והיו לא מעט דיונים וניתנו הקלות מתוך ההבנה שאותם בני נוער במשבר שהם חווים, ביכולת הלימודית וכו', נזקקו לאותן הקלות.

שרן השכל: למיטב ידיעתי, אנחנו נמצאים באותה סיטואציה.

שרן השכל: כלומר, הקורונה עדיין לא נעלמה.

שרן השכל: במהלך השנתיים האחרונות שאלו שנות הלימודים, כמובן שצריך להשלים, הם לא השתנו בצורה דרמטית.

שרן השכל: אמנם בחודשים האחרונים הצלחנו לשפר, ולא לסגור את מערכת החינוך, ועדיין אותם פערים לא צומצמו.

שרן השכל: אותם משברים רגשיים אלה דברים שאנחנו עכשיו מטפלים בהם.

שרן השכל: השאלה פה היא בעיקר למשרד החינוך - מדוע ההחלטה להוריד את אותן הקלות שניתנו לבני הנוער במדינת ישראל לעניין הבגרויות, ועל זה יהיה הדיון היום.

שרן השכל: אני רוצה לתת את זכות הדיבור קודם כל למי שמייצג אותם בצורה הטובה ביותר, והקול שלהם יכול להביא אותם פה לכנסת, וחווה את זה בעצמו כרגע ביום יום, יושב-ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית, עומר שחר, שנמצא איתנו כאן בוועדה.

שרן השכל: עומר, אנחנו נשמח לשמוע קצת על האתגרים, על המצוקות, על מה אתם חווים כרגע, ומה קורה לקראת אותן בחינות במועדי קיץ.

עומר שחר: בוקר טוב, תודה רבה על הדיון.

עומר שחר: אני חושב שהוא בין החשובים ביותר שיש היום בכנסת ובנושאים שעל-סדר היום במערכת החינוך.

עומר שחר: חבל לי שהאולם דיי ריק, ועדיין חשוב לנו להעביר את המסר הזה.

עומר שחר: אנחנו כבר שנתיים נמצאים בקורונה, והיא פגעה בנו קשה גם מבחינה חברתית, רגשית, נפשית.

עומר שחר: הפגיעה הלימודית שלנו כמעט ולא מדברים עליה, כי בתכ'לס, אני מודה על האמת, זה הדבר האחרון שבאמת אמור להטריד אותנו כשיש לנו בעיות קשות חברתיות, רגשיות וגם נפשיות שכולנו שומעים עליהם, ותיארת את המצב מצוין.

עומר שחר: אבל אני חושב שהגענו לאיזשהו מצב שאנחנו מנסים לחיות עם הקורונה, שתהיה לנו שיגרת חיים, אבל התלמידים בשנתיים, השלוש, ארבע האחרונות, נמצאים בתוך מערכת החינוך, וחוו את הקורונה ונפגעו – לימודים – זו מילה גסה אפילו בשבילם.

עומר שחר: שיגרה - היה משהו שאנחנו חיפשנו.

עומר שחר: עכשיו אנחנו מגיעים לתקופה של בגרויות ומרגישים אבודים.

עומר שחר: מרגישים שאנחנו יושבים 12 שנים במערכת החינוך, או 11, או 10 שנים, זה לא משנה, ולומדים ומשקיעים, ומצפים להגיע למבחן בגרות שמבחינתנו זה אחד מהמכשולים הכי גדולים, וזה הבגרות שלנו.

עומר שחר: כמו שיש טסט ראשון, כמו שיש לך בר-מצווה, זה חלק מהדברים שמפתחים אותך להיות הבוגר שאתה.

עומר שחר: כשאתה מגיע לבגרות שהיא קשה ושהיא לא מותאמת למצב, זה דבר שהוא קשה ובעייתי.

עומר שחר: אני אגיד שבבגרויות החורף האחרונות, קיבלנו מאות, אם לא אלפי פניות מתלמידים.

עומר שחר: הוואטסאפ והאינסטגרם שלנו פשוט קרס, והוצאנו סקר כדי להגיע לנתונים שיהיו לנו ביד.

עומר שחר: כולם אמרו שהם הרגישו שהבגרות לא הייתה הוגנת ולא מותאמת למצב שאנחנו נמצאים בו היום.

עומר שחר: היו בגרויות שהיו בהם הקלות, אבל מה שקרה זה שפשוט אמרו - טוב, אם יהיו הקלות, אז אולי נרים את הרמה של הבגרות עצמה.

עומר שחר: זה מוציא תלמידים בתחושה כל כך רעה מבחינת בגרות שאתה מרגיש שכאילו עשו הכול כדי להקשות עליך בתקופה שאני חושב שצריך להקל עלינו.

עומר שחר: אנחנו עוברים מספיק.

עומר שחר: אני חושב שלהקשות דווקא כשאתה מגיע לבגרות, זה משהו שהוא מיותר וכל כך חבל.

עומר שחר: אני אגיד לגבי ההקלות עצמן שחלקן הורידו אחרי בגרויות הקיץ, אמרו – אנחנו חזרנו לשיגרה, אז אין צורך בעוד הקלות כמו שהיו בשנה שעברה.

עומר שחר: אני הייתי מסכים עם זה, אבל אני חושב שבסוף יש פה שתי בעיות עיקריות.

עומר שחר: לפני מספר חודשים הוכרז מצב חירום במערכת החינוך, וכל נושא גל האלימות והנזקים הרגשיים והחברתיים של הקורונה פרצו אלינו, ואני חושב שהיו כאן מספיק דיונים על זה.

עומר שחר: אבל אנחנו ישבנו - גם אנחנו וגם הנהגת ההורים שפה, כל השותפים, יחד עם משרד החינוך, וכולם אמרו לנו - אנחנו מתעסקים בחברתי, אנחנו מתעסקים ברגשי, בלצמצם ולהחזיר לשגרה.

עומר שחר: אבל כשהולכים למהלך כזה עם תוכניות גדולות, עם תקציבים, אתה מצפה שיתנו לנו משהו שיעזור לנו.

עומר שחר: בסוף, אם מצפים ממורים להתעסק ברגשי ובחברתי, אבל מצפים מהם להשלים את אותו חומר שגם ככה אנחנו בפיגור שנתיים.

עומר שחר: תבינו שאנחנו שנתיים לא לומדים כמו שצריך.

עומר שחר: גם אם למדנו לבגרויות, זה היה במרתונים ברגע האחרון.

עומר שחר: ובסוף, לבוא ולהגיד שהייתה לנו שגרה בחצי השנה האחרונה, זה פשוט לא נכון.

עומר שחר: לתת למורים לתמרן בין הוראה פדגוגית לחברתית, זה לא יכול לקרות.

עומר שחר: ולתת לנו התלמידים לחוות את הקשיים האלה ואת החרדות, האם אני רוצה לגשת לבגרות או לא, זה פשוט בעיניי לא אפשרי.

עומר שחר: בסוף בגרויות החורף האחרונות תלמידים ניגשו עם קורונה.

עומר שחר: יש תלמידים שאני יודע שהם ניגשו, סיימו את הבגרות, עשו את בדיקת האנטיגן, ויצאו מאומתים לקורונה.

עומר שחר: אנחנו צריכים להבין שזה עדיין פה אצלנו, ועדיין יש בידודים, ועדיין אין שגרה, כי כל יום מורה אחר מאומת, או תלמיד אחר לא מגיע לכיתה, ואין מענה מספיק טוב.

עומר שחר: אין למידה מרחוק מספיק טובה.

עומר שחר: וכשאנחנו רואים את כל המשתנים האלה, אנחנו לא יכולים להגיד – הבגרויות צריכות להימשך כרגיל, יש שיגרה, כי אין שיגרה.

עומר שחר: פה, אני קורא לכם, למשרד החינוך, להודיע כבר עכשיו על ההחזרה של ההקלות שהיו בבגרויות הקיץ והחורף האחרונות, שזה גם היה תוספת זמן.

עומר שחר: גם הבחירה החופשית והגמישה יותר.

עומר שחר: גם הצמצום של בגרות במתמטיקה מחמש שאלות לארבע שאלות.

עומר שחר: וכמובן, להגדיל את המיקוד של החומר.

עומר שחר: דבר חשוב נוסף – לחשוב על הקלות ארוכות טווח לשנתיים, שלוש הקרובות.

עומר שחר: בסוף, כשאנחנו מדברים על תלמידי י', י"א, י"ב, זה התלמידים שייגשו בסוף לבגרות.

עומר שחר: כל השאר יש את הרפורמה החדשה, שאגב, אני מברך עליה, ואני חושב שהיא חשובה מאוד, אז התלמידים כבר ייגשו למשהו אחר.

עומר שחר: אבל התלמידים שכבר היום בתיכון, ייגשו לאותה בחינת בגרות יחסית שבלונית ופחות מותאמת אלינו.

עומר שחר: אני חושב שצריכים להתייחס לזה, ולתת הקלות ארוכות טווח לתלמידים שגם בחטיבה, ואם אתם זוכרים, לפני שנה בתקופת הסגרים כשהתלמידים היו בחטיבות, זה היה השלב האחרון, האחרון.

עומר שחר: את התיכונים ואת היסודי עוד חשוב להחזיר, לגבי החטיבות – בכלל לא התייחסו אליהם.

עומר שחר: והיום, תלמידי כיתות י', וי"א, אלה התלמידים שייבחנו בשנה הזאת ובשנה הבאה בבגרויות.

עומר שחר: אנחנו צריכים לתת להם מענה כדי שלא יהיה לנו את אותו הדיון פה בשנה הבאה.

עומר שחר: תודה רבה.

עומר שחר: אני מעריך את זכות הדיבור.

עומר שחר: אני מקווה שיהיה לנו בשורות טובות בנושא.

שרן השכל: תודה רבה, לך עומר שחר, יושב-ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית.

שרן השכל: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לסגנית יו"ר הנהגת ההורים.

שרן השכל: אודליה.

שרן השכל: בבקשה.

אודליה שינדורף: תודה רבה, שרן, תודה רבה על הדיון.

אודליה שינדורף: באמת, ממש מצער התמונה שאנחנו רואים.

אודליה שינדורף: אני לא רוצה לחשוב כי הם לא חושבים שהדיון מספיק חשוב.

אודליה שינדורף: לכל אחד מהם יש ילדים בבית, אז הם חווים.

אודליה שינדורף: באמת חבל.

אודליה שינדורף: עומר, הלב שלי יוצא אליך, לא בגלל שיש לי גם בן בגיל הזה, אלא בגלל שאנחנו ביחד עוברים את כל זה, וכל מילה שלך, אני מקווה שיקשיבו לה, לא רק ישמעו אותה.

אודליה שינדורף: ברשותך, חברת הכנסת שרן, אנחנו היום באנו לבקש הוגנות וצדק, ולא רחמים.

אודליה שינדורף: לא באנו לבקש שיעשו כאן משהו שחס וחלילה בקצה יכשיל את הילדים שלנו.

אודליה שינדורף: אנחנו מבינים את המורכבות של כל הסיטואציה.

אודליה שינדורף: אבל אני רוצה להזכיר שתלמידי י"א וי"ב, הם אלו שכבר שנה וחצי בבית, ולצערנו, הם אלה שסוחבים את כל הפערים - פערים שלא התחילו להצטמצם.

אודליה שינדורף: באמת, יישר כוח למשרד החינוך על כל התוכניות שמתחילים אותן.

אודליה שינדורף: נזכיר, הן רק תוקצבו, זה רק מתחיל.

אודליה שינדורף: אנחנו רק בתחילת הדרך.

אודליה שינדורף: הזיכרון של כולנו כנראה מאוד קצר.

אודליה שינדורף: רק לפני שבוע היה כאן דיון על כך שאין למידה היברידית.

אודליה שינדורף: לפני כן, שלושה שבועות לפני כן, רק הצלחנו לבטל את כל הנושא של הבידודים במערכת החינוך.

אודליה שינדורף: שבוע לפני כן, מי שזוכר, היה כאן דיון סוער על ביטול רף ה-70% לערים כתומות ואדומות.

אודליה שינדורף: ואם נלך טיפה עוד אחורה למי שממש כבר לא זוכר, היה כאן דיון אם לפתוח את השנה, אתם פשוט לא זוכרים את זה.

אודליה שינדורף: ולכן ולהגיד, שב-1 לספטמבר שנת הלימודים התחילה כרגיל, והכול יופי, טופי וגן עדן - בואו, נכון, רצינו שיהיה כאן גן עדן, אבל זה ממש ממש לא קרוב להיות כך.

אודליה שינדורף: אי-אפשר לדבר בשני קולות.

אודליה שינדורף: אי-אפשר מצד אחד להציג תוכניות יפות ונכונות ככל שיהיו - של צמצום פערים, בעיות רגשיות, אלימות, וכל מה שמעבר.

אודליה שינדורף: אבל מצד שני, לקיים בגרויות שהן כמעט רגילות.

אודליה שינדורף: אין מה לעשות, הילדים האלה צריכים להיבחן, זה הגורל שלהם, הם עכשיו בי"א, י"ב.

אודליה שינדורף: אז אני רוצה לספר לכם סוד גלוי.

אודליה שינדורף: הבחינות של הקיץ כבר כתובות, שאף אחד לא יחשוב שעוד לא כתבו אותן, הן כבר מונחות בכספות.

אודליה שינדורף: ולכן, צריך לעשות כאן כמה דברים.

אודליה שינדורף: צריך להוציא אותן כדי להבין אם הן עומדות בכורח המציאות, ולא לצאת מנקודת הנחה שהתחלנו אותן והכול נהדר.

אודליה שינדורף: הדבר השני, דיברו על צמצום.

אודליה שינדורף: צמצום והוגנות של המצב.

אודליה שינדורף: הצמצום כל כך שולי.

אודליה שינדורף: הוא כל כך לא מהותי, שלפעמים מגיעים לשאלות שבמקום לשאול על העיקר, שואלים על הטפל, על האזוטרי, בגלל זה הילדים יוצאים בתסכול כזה גדול, ולכן, לזה אנחנו צריכים לתת מענה.

אודליה שינדורף: אני אספר לכם.

אודליה שינדורף: זה שלא נחתנו עליכם פתאום.

אודליה שינדורף: מהרגע שהמשרד הודיע על ביטול ההתאמות אנחנו כבר פנינו לכל מי שאפשר, לכל מי שבמערכת, ומבחינתם השנה התחילה כמו שצריך.

אודליה שינדורף: אנחנו בנובמבר, דצמבר, הבנו שאי-אפשר לקבל את התשובות האלה, וגילינו גם שהמורים מפחדים לדבר.

אודליה שינדורף: מורים מפחדים לדבר בקול גלוי עם שם.

אודליה שינדורף: ולכן פתחנו – שלחנו לכל המורים בארץ כתובת מייל של הנהגת המורים מיוחדת.

אודליה שינדורף: ביקשנו מהם – תעלו אלינו את כל הפידבק שלכם.

אודליה שינדורף: איפה הקשיים, איפה האתגרים, כדי שהמשרד לא יקשיב להורים הלחוצים כביכול, בואו, תקשיבו לשטח.

אודליה שינדורף: אנחנו גילינו שם לצערי, תופעה שמורים מרגישים מתוסכלים, ברור, כמובן, הם לא מספיקים את החומר, אין למידה איכותית.

אודליה שינדורף: הם אומרים – אם שנה שעברה כל הילדים היו בזום, ואז היה קצב למידה אחיד, לא טוב, אבל היה קצב אחיד, הם אומרים – לא היה לנו שבוע אחד שכל הכיתה הייתה ביחד.

אודליה שינדורף: כל הזמן ילדים בבידודים, חוזרים, מורים, לא מצליחים בכלל לכנס אותם לכדי מוטיבציה.

אודליה שינדורף: לי מפריע שלא מקשיבים למורים בסוף, לאלה שנמצאים בשטח שאומרים – אנחנו לא מספיקים את החומר, או שהילדים לא שם וצריך לעשות משהו.

אודליה שינדורף: מרגיש לכולנו שיש איזשהו ניתוק של המפמ"רים, רכזי המקצוע, וכל מי שאחראי בסוף לגבש את המבחנים לגבי מה שקורה בשטח, וזה ממש ממש עצוב, זה לא צריך להיות כך.

אודליה שינדורף: עיקר ההתאמות שבוטלו – מה שעצוב, תזכרו שבגרויות החורף הרבה פעמים ילדים משפרים ציון.

אודליה שינדורף: קחו לדוגמה מתמטיקה.

אודליה שינדורף: ילדים שניגשו בקיץ, זו הזדמנות עדיין בתוך המערכת, בתוך י"ב שהחומר די טרי לגשת עוד פעם לבחינה.

אודליה שינדורף: בפסח שנה שעברה, המפמ"ר למתמטיקה, ייאמר לזכותו שעשה שאלון אצל כל המורים, והגיע למסקנה שלא הגיעו כמצופה לחומר.

אודליה שינדורף: ולכן, הייתה עוד הפחתה של החומר ארבע מתוך חמש שאלות.

אודליה שינדורף: ביקשנו שלפחות לילדים שניגשים פעם שנייה, אתם יודעים לזהות אותם במערכת, אל תתנו להם להשלים חומר לבד.

אודליה שינדורף: מישהו מבין מה זה 20% ממתמטיקה ללמוד לבד?

אודליה שינדורף: אבל לא, סירבו.

אודליה שינדורף: ילדים שניגשו לשפר ציון בחמש יחידות, אלה שאנחנו עושים בשבילם את מהפכת החמש.

אודליה שינדורף: אתם זוכרים לתת חמש.

אודליה שינדורף: מעצימים אותם.

אודליה שינדורף: שופכים ים של כסף על רפורמות, בסוף, ברגע האחרון, אמרו להם - לא, לא, אתם תשלימו לבד, לא מעניין אותנו בכלל.

אודליה שינדורף: הייתה אכזבה מאוד גדולה.

אודליה שינדורף: אז שלחנו מכתב, וייאמר לזכות המשרד שהוא ענה לנו, הוא לא הבין את כל המהות, ההערות שם היו של המורים, לא שלנו, והם אלה שזכאים לתשובות כמו שצריך.

אודליה שינדורף: ישבה כאן שנה שעברה רונית תירוש, מנכ"לית משרד החינוך לשעבר, וכתבה דוח מפורט, ונתנו התאמות.

אודליה שינדורף: צריך יציבות במערכת.

אודליה שינדורף: אותם התאמות צריכות ללכת קדימה שנתיים, לא צריך כל חצי שנה לעשות דיון.

אודליה שינדורף: צריך לתת יציבות לילדים, יציבות למורים, הם לא מספיקים את החומר, צריך לאסוף אותם.

אודליה שינדורף: הם צריכים לדעת שנתיים מראש, כן, בשנתיים הקרובות עם כל הצער, הבחינות יותר מצומצמות ויש התאמות.

אודליה שינדורף: וההתאמות הן תוספת זמן שניתנו 25%.

אודליה שינדורף: פתיחת שאלונים במתמטיקה.

אודליה שינדורף: צמצום עוד פעם חומר במתמטיקה של מה שצריך.

אודליה שינדורף: שאלון הצבירה בשפה שאנחנו יודעים שיש איתו בעיה, כי הוא כנראה הזיז קצת את הציונים כלפי מעלה.

אודליה שינדורף: צריך למצוא מה כן, לא - מה לא.

אודליה שינדורף: וגם במקצועות ההומניים שאנחנו חושבים שהם מאוד חשובים, אבל צריך להתמקד שם מה עוד אפשר להוריד.

אודליה שינדורף: ולסיום אני רוצה להגיד, מעל כל זה, כל הזמן מרחף הפחד מהאוניברסיטאות, כי זה מה שאנחנו שומעים.

אודליה שינדורף: בסוף, האוניברסיטאות לא יכירו בתעודות הבגרות האלה.

אודליה שינדורף: בסוף הילדים האלה יסומנו.

אודליה שינדורף: אז אני רוצה להגיד לכם שני דברים.

אודליה שינדורף: בסיבוב הקודם האוניברסיטאות ישבו כאן, והם הסכימו לכל ההתאמות האלה, והתחייבו כלפי משרד החינוך שהם לא יאפשרו פגיעה בילדים האלה.

אודליה שינדורף: הדבר השני, צריך להזכיר להם שהאקדמיה צריכה את הילדים שלנו, לא פחות משהילדים צריכים את האקדמיה.

אודליה שינדורף: מדינת ישראל צריכה סטודנטים במדינת ישראל, ומדינת ישראל לא יכולה להרשות לעצמה לוותר על שני מחזורים.

אודליה שינדורף: העתודאים התגייסו לצה"ל כרגיל, כולם עם תעודות בגרות וההתאמות שבשנתיים האחרונות, והם קיבלו אותם.

אודליה שינדורף: והצבא יודע למיין את כל הילדים הנפלאים שלנו, יחד עם כל ההתאמות וההקלות האלה.

אודליה שינדורף: אז מכאן צריכה לצאת הבשורה – כן, אנחנו בנקודת משבר.

אודליה שינדורף: צריך יציבות.

אודליה שינדורף: צריך להפסיק לפחד מהאקדמיה, וחבל שהם לא נמצאים כאן, שאני מקווה שהם יעלו.

אודליה שינדורף: וצריך לחזור צעד אחד אחורה, כי המצב לא כמו שתכננו.

אודליה שינדורף: אני רק אגיד לכל הנוכחים כאן.

אודליה שינדורף: בשבוע שעבר נפגשנו עם שרת החינוך אחרי המכתב שלנו.

אודליה שינדורף: ביקשנו ממנה לרדת לעומקם של דברים, ולעשות את הבדיקה, כי מבחינתנו הדבר הכי גרוע, שהמורים מדווחים משהו אחד, ואין לזה מענה.

אודליה שינדורף: אם המורים היו אומרים - הכול גן עדן, הכול נהדר, אין לנו שום בעיה שהצמצום הוא נכון, הוא נקודתי, ואנחנו מספיקים את כל החומר.

אודליה שינדורף: אבל המורים אומרים בדיוק להיפך.

אודליה שינדורף: והמנהלים אומרים בדיוק להיפך.

אודליה שינדורף: והשרה הבטיחה שהיא תיתן תשובה עד אמצע החודש, אז אני מניחה שזה עד סוף שבוע.

אודליה שינדורף: מכאן אני מברכת אותה על זה שהיא הקשיבה, והיא מוכנה ללכת.

אודליה שינדורף: אני לא יודעת מה תהיה התשובה שלה כן או לא, או באמצע.

אודליה שינדורף: אבל לא משנה מה, תסתכלו על התאריך ועל השעון, ותבינו שאנחנו באמצע פברואר.

אודליה שינדורף: תזכרו שזה כמעט פורים.

אודליה שינדורף: תלמידי התיכון יוצאים לחופשה שבועיים לפני פסח, ואז מתחילים המגנים.

אודליה שינדורף: זאת אומרת, אנחנו ממש בישורת האחרונה של ההכנה לבגרויות לסיים את החומר, והתלמידים לא שם.

אודליה שינדורף: ולכן, מכאן צריכה לצאת הבשורה, החלטה מהירה מה כן ומה לא כדי להביא שקט ויציבות.

אודליה שינדורף: תודה רבה על הדיון.

אודליה שינדורף: הכי חשוב שניתן מענה לילדים.

אודליה שינדורף: אתם זוכרים את הדיון שלפני שבועיים, אמרנו להם, תסתכלו עליהם בעיניים, אל תוותרו עליהם.

אודליה שינדורף: בואו לא נוותר על הילדים.

אודליה שינדורף: ניתן להם את השער לבגרות.

שרן השכל: תודה רבה לך אודליה.

שרן השכל: תודה רבה שהבאת את דברם גם של התלמידים, גם של ההורים המודאגים ובצדק.

שרן השכל: אני רוצה לתת את ההזדמנות למנכ"לית משרד החינוך לשעבר, רונית תירוש שנמצאת איתנו בזום.

שרן השכל: סליחה, היא פשוט לא נמצאת בזום.

שרן השכל: אני רוצה לתת את זכות הדיבור ליושבת-ראש המזכירות הפדגוגית מירי שליסל, שנמצאת כאן איתנו.

שרן השכל: צהריים טובים מירי, מה שלומך?

שרן השכל: יש פה מספר דברים שחשוב שניגע בהם.

שרן השכל: המצב באמת לא השתנה.

שרן השכל: כלומר, אנחנו ראינו מה קרה בחודשים האחרונים, היו לנו שני גלים, שניים וחצי.

שרן השכל: הילדים, חלקם שהו בבידודים, חלקם לא למדו בזום, לא למדו בזום.

שרן השכל: כלומר, אותה סביבה שיש בה גם את המשברים הפדגוגיים, וגם את המשברים הרגשיים, וגם המשברים החברתיים, היא אותה סביבה.

שרן השכל: השאלה פה מה גרם לכם למעשה לבוא וכנראה, בניגוד להמלצת דוח ועדת תירוש, לבוא ולהסיר את הסיוע שניתן לתלמידים לקראת הבגרויות.

מירי שליסל: ברשותך, אני רוצה לצייר את התמונה קצת יותר גדולה ורווחה.

מירי שליסל: תראו, כשאנחנו צריכים לתכנן שנה, אנחנו יכולים לתכנן שנה, אבל אין לנו מושג מה יקרה עם הקורונה.

מירי שליסל: כולנו משתדלים לייצר שיגרה מצד אחד, ומצד שני, להיענות כל הזמן.

מירי שליסל: זה שיש מבחני בגרות שהם כבר מוכנים, זה בגלל שאנחנו אחראים, אבל זה שאנחנו יודעים לשנות אותם, זה גם בגלל שאנחנו אחראים.

מירי שליסל: יש שלושה סוגים של הקלות שאנחנו בשנתיים האחרונות ייצרנו.

מירי שליסל: ההקלה הראשונה - המיקודים.

מירי שליסל: מיקוד אומר שאנחנו כבר בתחילת השנה מודיעים עוד לפני שהשנה החלה, שתוכנית הלימודים מקוצרת, כלומר, מלמדים פחות תוכן מראש.

מירי שליסל: זה מתאים לתחילת שנה.

מירי שליסל: זה מתאים לתחילת הדרך, כשאנחנו יכולים לומר, - הצפי שלנו שיהיה לכם פחות זמן ללמד, פחות יכולת לרכז תלמידים, ולכן, אנחנו נותנים מיקודים.

מירי שליסל: דרך אגב, המיקודים לשנה זאת, תשפ"ב, פורסמו בתחילת הקיץ.

שרן השכל: האם הם גם צומצמו?

מירי שליסל: פורסמו בתחילת הקיץ רוב מאוד גדול של המקצועות, נשארו בהם המיקודים של שנה שעברה.

מירי שליסל: אני יכולה לעבור מקצוע, מקצוע ולהראות את זה.

שרן השכל: כלומר, שהמיקודים נשארו כמו שהם.

שרן השכל: באיזה מקצועות לא צומצמו?

מירי שליסל: באיזה מקצועות לא חזרו בהם אחורה - אני אתן דוגמה.

מירי שליסל: לא במיקודים – באזרחות נשאר אותו מיקוד, בתנ"ך נשאר אותו מיקוד.

מירי שליסל: בהיסטוריה נשאר אותו מיקוד.

שרן השכל: אני רוצה לדעת איפה לא - איפה החזרתם את זה אחורה.

מירי שליסל: במיקודים, למעשה, לא חזרנו אחורה, כמעט בשום מקצוע.

מירי שליסל: אולי זה במקצועות אזוטריים מרכזיים - אנגלית, מתמטיקה, בהם לא חל שינוי במיקוד.

מירי שליסל: אבל אני רוצה להסביר, המיקוד אם כך, הוא תוכנית הלימודים.

מירי שליסל: מיקוד אומר שאנחנו מלמדים פחות תוכן.

מירי שליסל: קשה לנו למשל בשפה להגיד שאנחנו לא נלמד את אופניות השפה.

מירי שליסל: השפה – גם אנגלית, גם עברית, גם ערבית, היא כרוכה יותר במיומנויות ותרגול.

מירי שליסל: לכן שם הירידה יחסית של המיקוד הייתה אזוטרית.

מירי שליסל: למשל, פחות נושאים בספרות.

מירי שליסל: למשל, פחות מרחב של להגיד לילד – אתה תצטרך לכתוב חיבור באחד מכמה נושאים צמצמנו.

מירי שליסל: תדע שהבחירה בסוף, אנחנו מבקשים להתמקד, ואל תכין את עצמך להרבה נושאים, תכין את עצמך לפחות נושאים ומשם תשאל.

מירי שליסל: זה סוג של מיקודים שקיימים בשפות.

שרן השכל: אם לא היה שינוי במיקודים מה טוב, אפשר לשים את זה בצד.

שרן השכל: השאלה היא באיזה מקצועות אכן היה שינוי, זה מה שאנחנו רוצים לדעת.

מירי שליסל: כפי שאני אומרת, שינוי במיקודים הוא דבר אחד.

מירי שליסל: אבל הדבר שבאמת מטריד שגם נאמר פה, הוא הנושא השני, והוא שינוי בחוקי המענה, וזה אני רוצה להסביר.

מירי שליסל: שינוי במיקודים אם כך הוא שינוי בתוכנית הלימודים.

מירי שליסל: שינוי בחוקי המענה אומר, שאנחנו משנים את מבנה המבחן.

מירי שליסל: אנחנו לא משנים את התוכן, אלא אנחנו אומרים – תלמידים יכולים לבחור מתוך ארבע שאלות בעבר שהם היו צריכים לבחור, הם הצטרכו לבחור שלוש.

מירי שליסל: מתוך שני נושאים, הם הצטרכו לענות על נושא אחד.

שרן השכל: זה עניין הבחירה החופשית?

מירי שליסל: זה מה שנקרא היכולת של תלמיד למקד לעצמו את הלמידה על ידי זה שהוא יודע שהוא יידרש להישאל על פחות נושאים.

מירי שליסל: במקום שתהיה לו בבחינה יותר בחירה, הוא מתמקד בנושא אחד, לומד אותו, והוא יודע שעליו הוא יכול לקבל את מלוא הנקודות.

שרן השכל: ושם היו שינויים?

מירי שליסל: שם בוודאי היו שינויים.

מירי שליסל: השינוי השלישי, אותו לא יישמנו על השנה בכלל, זה נושא הארכת הזמן.

מירי שליסל: כלומר, אנחנו נתנו באופן גורף בשנה שעברה הארכת זמן לכל התלמידים מתוך הבנה שהם צריכים יותר זמן בשביל ללמוד.

מירי שליסל: הדבר הזה, למעשה, לא חזר על עצמו השנה.

מירי שליסל: אם כך, אני פשוט מסכמת, כי צריך לראות איפה הבעיה קיימת.

מירי שליסל: הבעיה במיקוד התוכן היא בעיה משמעותית למה אנחנו פרסמנו את זה בתחילת הקיץ?

מירי שליסל: כי מורה בונה את תוכנית העבודה שלו, בדרך כלל, תוכנית העבודה היא גם דו-שנתית.

מירי שליסל: אם אנחנו בתחילת השנה, או באמצע השנה נוריד חומר מסוים, אנחנו יכולים לפגוע בזה במורים שדווקא אותו לימדו.

שרן השכל: לעניין צמצום המיקוד, ככל שאת אומרת שלא צמצמת את המיקוד, הכול בסדר, אין לנו לא טענות, ולא בקשות, ולא תלונות.

שרן השכל: ההיפך, אנחנו מאוד מעריכים.

שרן השכל: אנחנו מבינים שבאמת יש את ההבנה שהנושאים לא השתנו עדיין, הסביבה לא השתנתה, גם משרד החינוך מבין את זה.

שרן השכל: השאלה היא באמת האם בתוך צמצום המיקוד, באיזה מקצועות כן חזרו אחורה למיקוד מורחב יותר?

שרן השכל: זה מה שהוועדה רוצה לדעת.

אודליה שינדורף: זה בדיוק להיפך אבל.

אודליה שינדורף: את אמרת דבר והיפוכו.

אודליה שינדורף: היא אומרת לך שאת כל הצמצום כמעט הוא לא מקיים.

מירי שליסל: לא ממש לא נכון.

אודליה שינדורף: במתמטיקה לא - - -

שרן השכל: אודליה, אני מבקשת, היא אמרה שהבחינות באנגלית ובמתמטיקה נשארו עם אותו צמצום של מיקוד.

אודליה שינדורף: איך חמש מתוך שמונה שאלות?

שרן השכל: אודליה, אני מבקשת.

שרן השכל: הסבירו לפני כן.

שרן השכל: יש את עניין הבחירה החופשית כפי שזה הוסבר לעניין יכולת לבחור שאלות בתוך המבחן.

שרן השכל: תני לי לנהל את זה אחד אחד.

שרן השכל: אני מעוניינת לדעת כוועדה באיזה מקצועות החזרתם את המיקוד אחורה?

מירי שליסל: לא היו מקצועות.

מירי שליסל: שוב, המקצועות הראשיים - - -

שרן השכל: לא היו מקצועות שלמעשה חל בהם שינוי, וצמצום המיקוד נשאר כפי שהוא היה לפני כן.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: לעניין הבחירה החופשית?

מירי שליסל: היו מקצועות שבהם המפמ"רים השאירו את חוקי המענה.

מירי שליסל: חוקי המענה שנתנו הקלה, וכאמור, מה שאת קוראת בחירה חופשית נתנו יותר בחירה.

מירי שליסל: והיו מקצועות שבהם חזרנו אחורה, ואמרנו – אנחנו חוזרים למבנה הבחינה המקורי.

שרן השכל: באיזה מקצועות?

מירי שליסל: זה היה למשל במתמטיקה שחזרנו למבנה בחינה מקורית, מה שאודליה קודם דיברה בחמש יחידות.

מירי שליסל: והיה בשפה, בלשון שהיה צבירה, והעברנו את זה חזרה לשיטה הקודמת של שאלות.

מירי שליסל: אלה היו שני המקצועות המרכזיים שבהם חזרנו מהשינוי של חוקי המענה.

שרן השכל: אז אך ורק במתמטיקה ולשון, למעשה, חזרתם בכם מבחינת הבחירה החופשית, אך ורק במתמטיקה ולשון.

שרן השכל: למה בעצם במתמטיקה ולשון חזרתם, זה כולל שלוש ארבע וחמש יחידות?

מירי שליסל: כן.

מירי שליסל: אני רוצה להגיד, יש בעיה בשינוי בחוקי המענה.

מירי שליסל: שינוי חוקי המענה במה שאת קראת – בחירה חופשית, יכולים לגרום לכך שתלמיד במקום לענות על ארבע שאלות, הוא צריך לענות על שלוש.

מירי שליסל: אבל פירושו של דבר, שכל שאלה נשקלה יותר גבוה, ואז אנחנו יכולים לייצר בכך יותר סכנה לילדים שאם הם שמו את יהבם על שאלה אחת והיא לא הייתה טובה, הציון שלהם יירד באופן דרסטי יותר מאשר שהיו להם ארבע שאלות וכל שאלה נחשבה פחות.

שרן השכל: אתם בדקתם את זה יחד עם הבחינות האחרונות האם זה הכשיל תלמידים או סייע לתלמידים?

מירי שליסל: אנחנו בדקנו את זה עם השאלות האחרונות, וראינו שבמועדי הקיץ תלמידים הצליחו באופן מאוד יפה.

מירי שליסל: הכמות של התלמידים שהצליחה באופן יחסי לתמיד הייתה יותר גבוהה, ואז, כיוון שכך, הערכנו שהחלוקה לארבע שאלות במקום חמש שאלות היא הייתה תוספת שהייתה מעבר לצורך.

מירי שליסל: לא היינו צריכים בה, כי המיקוד של הזמן נתן את שלו.

שרן השכל: חשוב מה שאמרת.

שרן השכל: בגלל שהמיקוד של הזמן - למעשה, ניתנה להם תוספת זמן.

שרן השכל: כלומר, היה להם יותר זמן לבוא ולהשקיע בעצם באותו מבחן, משום שהיה להם פחות שאלות.

שרן השכל: התוספת זמן בתוספת העניין של הבחירה החופשית, למעשה, יצר סוג של יתרון הרבה יותר גדול.

שרן השכל: אבל פה, גם הורדתם בעצם את הבחירה החופשית, וגם הורדתם את תוספת זמן.

מירי שליסל: כי רצינו לגרום לכך, שאנחנו יודעים שמורים לימדו את החומר, ולא רצינו – שוב, יש בזה עיוות שהתלמידים עושים פחות שאלות, ובכל שאלה הם מקבלים תוצר יותר גבוה - - -

שרן השכל: כן.

שרן השכל: אתם בעצמכם הבנתם.

שרן השכל: קודם כל, אין שום דבר רע בזה שהתלמידים מצליחים.

מירי שליסל: לא.

מירי שליסל: אין שום דבר רע בזה, חס וחלילה.

שרן השכל: צריך להבין יכול להיות שהשילוב של שניהם ביחד נתן אולי איזשהו סוג של יתרון מסוים, ועכשיו, כשהורדתם את שניהם, זה למעשה ייצור כישלון מובנה בתוך הדבר הזה, משום שהתנאים שלהם לא השתנו.

מירי שליסל: ההנחה הייתה בתחילת השנה הזאת, שאנחנו בהתאם לנושא התוכן הנלמד, אנחנו נשארים באמת במיקוד שעשינו.

מירי שליסל: דרך אגב, במועד חורף זה, עשינו גם מיקוד תוכן נוסף, כי הבנו שיש בו צורך.

מירי שליסל: כלומר, זה היה המקצוע היחיד שבמועד חורף הבנו שאנחנו לא במקום מספיק טוב.

מירי שליסל: בכל שאר המקצועות מה שתוכנן בקיץ, זה מה שנבחנו בו במועד חורף.

מירי שליסל: מועד חורף הוא היה היחיד שבו אנחנו שינינו במתמטיקה.

מירי שליסל: זאת אומרת, ראינו שמה שיותר היה נכון זה לייצר פחות חומר בתחומים, מאשר להחזיר את שינוי חוקי המענה.

מירי שליסל: זה סוג של שיקול דעת שלנו.

סימון דוידסון: יש לי שאלה לגבי מועד חורף.

סימון דוידסון: מהנתונים שאני קיבלתי, גברתי, שהמבחן היה מאוד קשה ולא הוגן.

סימון דוידסון: אני מדבר לגבי מספר מקצועות.

סימון דוידסון: יש לך נתונים לגבי ההצלחות של התלמידים?

סימון דוידסון: נתונים לגבי הציונים שלהם?

מירי שליסל: אנחנו כרגע מסיימים בימים האלה את מועד חורף.

מירי שליסל: היום יש מועד נבצרים.

סימון דוידסון: אתם מודעים לנושא של מועד חורף, על הקושי שהיה?

מירי שליסל: אנחנו מודעים תמיד.

שרן השכל: במועד חורף כרגע, אתם הורדתם גם את המגבלות של העניין של הבחירה החופשית ושל הזמן?

שרן השכל: מועד חורף, התלמידים נבחנו במתמטיקה ולשון ללא אותה בחירה חופשית שהייתה לפני כן, וללא תוספת הזמן?

מירי שליסל: נכון.

מירי שליסל: קודם כל, אני רוצה להגיד שכבר באוגוסט כולם ידעו איך ייראה מבנה הבחינה, כלומר, לא היה שינוי.

מירי שליסל: אבל ממש לפני הישורת האחרונה במתמטיקה, השארנו אכן את חוקי המענה, ולא הייתה הארכת זמן, אבל אנחנו שינינו את מיקוד הבחינה.

מירי שליסל: כלומר, צמצמנו את היקף התוכן.

שרן השכל: לא.

שרן השכל: היקף התוכן הוא אותו היקף תוכן שהיה בשנתיים האחרונות.

מירי שליסל: לא.

מירי שליסל: במתמטיקה, זה היה המקצוע היחיד שלקראת מועד חורף, שינינו גם את מיקוד הלמידה.

מירי שליסל: לא רק שהשארנו את הקודם, אלא צמצמנו עוד את התוכן.

מירי שליסל: לגבי מועד חורף זה.

מירי שליסל: אני רוצה לומר דבר נוסף לגבי העברית.

מירי שליסל: אין ספק שהצבירה הביאה תלמידים ליותר יכולת במקצוע העברית.

מירי שליסל: אבל מה המשמעות של צבירה?

מירי שליסל: המשמעות של צבירה, שתלמיד יכול בסעיף בשאלה 1, ועוד חצי סעיף בשאלה 2, ועוד רבע סעיף בשאלה 3 – בכל תת סעיף כזה לצבור נקודות, ואנחנו מחשבים לו את כולם.

מירי שליסל: אנחנו חושבים שבמבחן של שפה, שצריך להעיד על היכולת השפתית של ילדים, לא ייתכן שילדים יצברו חלקי תשובות, ולא יוכלו לשאלה אחת לתת מענה מסודר.

מירי שליסל: אנחנו הבנו בשנה שעברה את הצורך בלצייר את המהלך הזה.

מירי שליסל: אבל אנחנו מאוד נזהרים מלהפוך אותו לשגרה.

מירי שליסל: אודליה קודם דיברה, צריך לדבר על שנתיים.

מירי שליסל: אנחנו גם אמרנו מה יקרה לילדים שהשנה הם בי"א, ושנה הבאה הם בי"ב, כדי לייצר להם את אותו מרחב.

מירי שליסל: אני מזכירה שאנחנו ביטלנו מבחני בגרות, אמרנו את זה לא רק למי שהיה השנה בי"ב, אמרנו מראש בקיץ, למי שהחל השנה י"א, לקראת י"ב, כי אנחנו מסתכלים על טווח ארוך.

מירי שליסל: אי-אפשר בשפה לטווח ארוך, למצוא את עצמנו שבמקצוע השפה ילדים צוברים נקודות מחלקי משפטים, וחלקי תשובות, זה לא מכובד למקצוע כמו לשון, וזאת הייתה הסיבה שבגללה ביטלנו את האפשרות לקבל ציון קצת יותר גבוה בצבירה.

מירי שליסל: לכן אני אומרת בגדול, ברור לנו שאנחנו לא התחלנו את מועד החורף כמו שאנחנו מסיימים אותו.

מירי שליסל: התחלנו אותו לפני אומיקרון.

מירי שליסל: התחלנו אותו במקום שעוד היינו בסברה של איזושהי שיגרה, אנחנו מסיימים אותו אחרי גל מאוד קשה.

מירי שליסל: ולכן, מה שהשרה אמרה, אנחנו אכן אמרנו - בתום המועד הזה של בחינות החורף, אנחנו מתכנסים, אנחנו בודקים את עצמנו.

מירי שליסל: אני רוצה להגיד שבמועד חורף יש את מקצועות הליבה, מקצועות החובה.

מירי שליסל: עיקר דאגתנו בקיץ, הם דווקא למקצועות הבחירה שתלמידים עושים בהם בחירה, ומשקיעים בהם הרבה מאוד אנרגיה לאורך זמן, מה הם הצטרכו לדעת לקראת הקיץ.

מירי שליסל: ולכן, אנחנו אכן מתכנסים.

מירי שליסל: צר לי לשמוע על התחושה שמורים מפחדים.

מירי שליסל: אני יכולה להגיד שהמפמ"רים, מנהלי המקצועות נמצאים בקשר רציף כל שבוע עם המורים.

מירי שליסל: הם שומעים את הצרכים שלהם.

מירי שליסל: הם מדברים – תמיד יש קולות לכאן ולכאן, אנחנו במדינה שלכל אחד יש זכות דיבור, וזה מצוין.

מירי שליסל: אבל אני רוצה להגיד שהידע של המפמ"רים מהשטח הוא לא נובע ממגדל שן.

מירי שליסל: הוא מהתייחסות קבועה ושבועית שלהם של פריסת מדריכים בשטח שמביאים את הקולות, ופריסה של מורים בשטח שמביאים את הקולות.

מירי שליסל: וגם המורים מאוד מוטרדים מצד אחד מהיכולות של התלמידים שהולכות ומתגלות עם הבעיות שלהם ללא שום ספק.

מירי שליסל: ואני לגמרי חושבת שמשרד החינוך שם הרבה מאוד אנרגיות על המקום של מיומנויות רגשיות וחברתיות לתת להם מקום ולתת להם ביטוי.

מירי שליסל: ומצד שני, אנחנו מבינים שאנחנו צריכים כן לתת לתלמידים תעודת בגרות שהיא תהיה איכותית.

מירי שליסל: אני רוצה להגיד שזה נכון.

מירי שליסל: אנחנו לא צריכים לעבוד בשביל האוניברסיטאות.

מירי שליסל: אבל יש ילדים במדינה שתעודת הבגרות היא תעודת המפתח שלהם לחיים.

מירי שליסל: ילדים שהמיונים שלהם לצבא, שהמיונים שלהם בעתיד, שהעתיד שלהם באוניברסיטה כן תלוי ביכולת שלהם שהובאה לידי ביטוי בבגרות, ופחות במבחן הפסיכומטרי.

מירי שליסל: ואנחנו צריכים לשמור גם עליהם ולשמור גם על איכות.

מירי שליסל: לכן, אנחנו הודענו מראש שאנחנו באמת בשבוע, שבועיים הקרובים, אחרי שהסתיים מועד החורף, שהוא הסתיים, אנחנו כאמור כרגע בזמן נבצרים, ושוב, זה דורש מאתנו מערך נוסף שאנחנו כמובן נערכים לו כדי שאף ילד לא יישאר מאחור.

מירי שליסל: אנחנו עושים עבודה מסודרת עם כל המפמ"רים – מתחומי החובה ותחומי הבחירה גם יחד, כדי שנוכל לפרסם שינויים שיהיו במידה ויהיו כבר עכשיו באמת, כי כמו שנאמר – אנחנו רוצים לראות את החצי השנה של השנה מתאפשר להתמקד ולעשות דברים.

מירי שליסל: אני רוצה לומר - היום, לפי מה שאנחנו יודעים היום יכולים לייצר מיקודים חדשים במידת הצורך.

מירי שליסל: ראינו את עצמנו כבר בשנתיים האחרונות כל הזמן נעים בין הגמישות, ובין הרצון שלנו להוסיף הקלות ולהתאים את המבחנים, לבין ההבנה שלנו שאנחנו צריכים גם לשמור על איזושהי אובייקטיביות, ואיזושהי תמונה של טווח ארוך של הילדים.

מירי שליסל: זה לא קל.

מירי שליסל: אנחנו לא תמיד מתקבלים באהדה על זה, וזה די ברור.

שרן השכל: אין לי ספק.

שרן השכל: אנחנו לא רוצים לירות חיצים בשליח.

שרן השכל: תודה הרבה שהגעת לפה כדי לפרוס בפנינו את הדברים.

שרן השכל: עם זאת, חשוב לנו שתעבירי במשרד החינוך בעצם את הדברים הבאים.

שרן השכל: הדבר הראשון הוא שאותם ילדים חזקים, בואי נגיד, שזה המפתח שלהם לכניסה לעולם האקדמיה, וזה פותח להם עכשיו את הדלתות בצבא, ובכל מקום ולעתודאים וכו'.

שרן השכל: אלו החזקים - הם לא צריכים את זה.

שרן השכל: הם לא זקוקים לזה.

שרן השכל: הם בסדר, והם למדו דרך הזום, והם מכירים את החומר.

שרן השכל: ואלה תלמידים מוכשרים ברמה לא נורמלית.

שרן השכל: ואת יודעת מה, אם להורים שלהם יש כסף, הם קיבלו תגבורים, והם קיבלו שיעורים פרטיים.

שרן השכל: הם יהיו בסדר גם עם הבחינה הרגילה.

שרן השכל: איפה הבעיה שלנו?

שרן השכל: אותם ילדים עם הפערים הגדולים יותר.

שרן השכל: אותם ילדים שלהורים שלהם אין את הכסף לשלוח אותם לשיעורים הפרטיים האלה.

שרן השכל: אותם תלמידים שהיו זקוקים למורה הזה שייתן להם את האקסטרה זמן בכיתה, אבל הם לא נתנו אותו כי היה סגר.

שרן השכל: ויותר ויותר תלמידים כאלה – לא מדברת על המיקוד.

שרן השכל: המיקוד בסדר, לא שיניתם.

שרן השכל: אבל הבחירה החופשית והתוספת זמן לאותם תלמידים חלשים ממצב סוציו-אקונומי יותר נמוך, זו הייתה דלת הפתיחה שלהם.

שרן השכל: ולמעשה, כשאתם לקחתם את זה כמה צעדים אחורה כאן, אתם סגרתם את הדלת הזאת בפניהם.

שרן השכל: גם בצבא וגם באקדמיה, זה לא תלמדים שאין להם את היכולות האלה, פשוט, בגלל המצב הנוכחי כרגע, לא יכלו לממש את הפוטנציאל שלהם.

שרן השכל: זה תלמידים שהיה להם עוד קצת קושי, שהיו צריכים עוד איזו שעה.

שרן השכל: שהיו צריכים עוד איזה חיזוק.

שרן השכל: זה תלמידים טובים שעברו משבר רגשי קשה, שמתמודדים עם חרדות, עם כדורים בטיפולים פסיכולוגים, ובטיפולים פסיכיאטריים שלא יכלו לפנות מהזמן שלהם לטובת הלימודים.

שרן השכל: ה-25 דקות האלה, תוספת זמן, שעכשיו הורדתם להם את זה מהמתמטיקה, הורדתם להם גם את הבחירה החופשית ממתמטיקה, הם יגיעו בחרדות יותר גדולות, מי יידע?

שרן השכל: אולי הם אפילו לא יגיעו.

שרן השכל: עדיף מאשר לעבור אחר-כך את המשך אותו טיפול פסיכולוגי.

שרן השכל: הם כרגע בחרדות לעניין הזה.

שרן השכל: שם הם צריכים אתכם.

שרן השכל: הם צריכים שתפתחו להם את הדלתות האלה.

שרן השכל: ולכן, הדבר הזה, גם צמצום של תוספת זמן, וגם הבחירה החופשית היא לא מידתי, בטח שלא בתקופה הזו – התנאים לא השתנו, אלו אותם תנאים.

שרן השכל: את יודעת מה, תורידו את עניין הבחירה החופשית, אבל תשאירו תוספת זמן.

שרן השכל: תשאירו תוספת זמן לילדים, הם אומרים לכם – אנחנו במצוקה.

שרן השכל: הם אומרים לכם את זה בצורה מאוד ברורה וגלויה.

שרן השכל: אלו החזקים – לא צריכים את זה.

שרן השכל: אלו שיש להם קשיים כלכליים יותר, אלו שעברו את המשברים הרגשיים האלה.

שרן השכל: אלו שעברו טרלול של מערכת, של סגרים, של משברים חברתיים, הם זקוקים לזה נואשות.

שרן השכל: אנחנו לא יכולים להכביד עליהם עוד יותר.

שרן השכל: מפה מגיעה הגישה הזו שאנחנו חייבים לתקן את זה.

שרן השכל: אני רוצה לתת לחבר הכנסת סימון דוידסון גם כן את ההזדמנות לומר מספר מלים.

סימון דוידסון: אני מאוד מתחבר למה שהיושבת-ראש אומרת.

סימון דוידסון: אנחנו פה דנים דיון אחרי דיון, ומקבלים נתונים ומחקרים לגבי מה קרה לילדים שלנו, של כל מדינת ישראל, זה לא משנה עם זה ערבים, יהודים, עשירים, עניים, בכל המסגרת של משרד החינוך במדינת ישראל.

סימון דוידסון: עכשיו אני מספר לך מהשטח.

סימון דוידסון: אנחנו חיים את השטח בסוף.

סימון דוידסון: אני לא מכיר כמעט באזור שאני גר תלמיד אחד בכיתה י"א, י"ב שלא עושה שיעורים פרטיים במתמטיקה, לא מכיר.

סימון דוידסון: כל החברות של הבנות שלי, והחברים שלהן, כולם לומדים שיעורי מתמטיקה פרטיים, בקבוצות, יחידים, זה לא משנה.

סימון דוידסון: זה עולה הרבה מאוד כסף.

סימון דוידסון: למזל, להרבה מאוד משפחות יש את הכסף הזה, אבל יש הרבה מאוד משפחות שאין להן את הכסף הזה.

סימון דוידסון: לצערי, מי שהיום לא מקבל את החיזוק הזה במתמטיקה, לא יכול להתקדם.

סימון דוידסון: לא יכול להגיע לרמה של חמש יחידות, לפעמים גם לא לארבע.

סימון דוידסון: אנחנו מדברים על אקדמיה, ומקודם היה פה דיון על אקדמיה, לא יכולים להגיע לאקדמיה, יש פשוט מחסום שסוגר אותם.

סימון דוידסון: כשאנחנו מדברים על נושא של מבחני הבגרות, מה לעשות שזה דבר מאוד חשוב לתלמידים ולהורים, אנחנו צריכים להבין דבר אחד.

סימון דוידסון: אני לא נגד משרד החינוך, אני תמיד בעד.

סימון דוידסון: אבל חסר לי מאוד בדיון הזה מנהלים, מנהלים של בתי-ספר, נציגות של מנהלים.

סימון דוידסון: אנחנו מבינים מדיון לדיון יותר ויותר, שהמנהלים מקבלים את הסמכות ואת הכוח היום, וזה טוב שזה ככה.

סימון דוידסון: ראינו פה דיון בשבוע שעבר, דוגמה איך בבית-ספר מתנהל כל הנושא ההיברידי, כמה שזה יפה וטוב.

סימון דוידסון: המנהלים צריכים להיות חלק מאוד חשוב מהדיונים האלה, כי יש להם say מאוד חשוב.

סימון דוידסון: ואני מקבל הרבה מאוד תכתובות ממנהלים ומהשטח עצמו.

סימון דוידסון: המצב הוא לא ורוד כמו שחושבים.

סימון דוידסון: הנושא של מבחני הבגרות בחורף – אין לכם ציונים, אתם תקבלו את הציונים, הציונים יהיו מאוד נמוכים.

סימון דוידסון: המבחנים היו מאוד קשים, לא הוגנים לסיטואציה שהתלמידים, הילדים שלנו נמצאים היום במדינת ישראל.

סימון דוידסון: ולכן, כשיושבת-ראש הוועדה מדברת על נושא של הקלות הבנה ושינויים, משרד החינוך צריך להיות קשוב לזה, וכן לשנות, כי אני מבין שהמבחנים כבר כתובים לקיץ.

סימון דוידסון: אני לא בטוח כמה אפשר לשנות אותם, אבל אם אפשר לשנות אותם, וצריך לשנות אותם, צריך להבין שהילדים שלנו הם לא במצב רגיל.

סימון דוידסון: הם רחוקים ממצב רגיל.

סימון דוידסון: אנחנו רוצים לחבק אותם.

סימון דוידסון: לעודד אותם.

סימון דוידסון: ולתת להם את ההבנה ואת התחושה שאנחנו מנסים לשנות עבורם.

סימון דוידסון: אני לא אומר שיהיה להם קל מאוד, אבל שיהיה להם קצת יותר קל, גם ככה יש להם את הלחצים.

סימון דוידסון: חברת הכנסת שרן, הסבירה על כל המצבים של התלמידים.

סימון דוידסון: זה לא מעביר, זה מנתונים שאנחנו מקבלים יום יום בוועדה.

סימון דוידסון: אז באמת, צריכים להקשיב לנו כי זה אמיתי, הכול אמיתי.

מירי שליסל: אנחנו באותו צד.

מירי שליסל: אני מבינה שאנחנו הרגולטור, אבל אנחנו באותו צד.

מירי שליסל: אני רק רוצה לומר, כפי שאמרתי, השרה כבר הנחתה, ואנחנו ערוכים לכך שאנחנו בכל מקרה נערכים מיד אחרי סיום הבגרויות האלה לתת את ההגדרות לקראת הקיץ באופן מסודר וברור, את ההקלות, את המיקודים שנצטרך לתת בהתאם לצורך.

שרן השכל: אתם תעשו שינוי נוסף בעניין צמצום המיקודים?

מירי שליסל: כפי שאמרתי, אנחנו נערכים לבדוק את זה, והשרה תיתן את כל הפרטים.

מירי שליסל: ברגע שאנחנו נראה את כל התמונה שלמה, מקצוע, מקצוע, תחום, תחום באופן מסודר לגמרי.

שרן השכל: אני רוצה להעלות את רונית תירוש, שנמצאת איתנו בזום.

סימון דוידסון: קיבלה תפקיד השבוע – יושבת-ראש ארגון השופטים בישראל, כדורגל.

שרן השכל: צהריים טובים רונית, אנחנו מבינים כאן בוועדה שמגיע לך מזל.

רונית תירוש: צהריים טובים לכולם, ליושבת-ראש הוועדה, לחברת הכנסת שרן השכל, נציגי משרד החינוך, שמעתי את מירי שליסל, ולכל הנוכחים, חברי הכנסת כמובן.

רונית תירוש: אני שמעתי את דבריך, חברת הכנסת שרן השכל, אני מסכימה עם כל מילה שלך.

רונית תירוש: אני לא שמעתי את כל דיוני הוועדה, אבל גם לא יכולה לרדת לרזולוציות של השינויים שהם עשו, אבל אני חושבת שלא צריך להמציא את הגלגל מחדש.

רונית תירוש: יש דוח שהגשתי בזמנו לשר, למי שהיה שר החינוך, חבר הכנסת גלנט.

רונית תירוש: יש שם את כל ההמלצות שלקחו בחשבון את המצב של הילדים, את המצוקה שלהם.

רונית תירוש: הניתוק של התלמידים, אני לא צריכה לספר לכם.

רונית תירוש: הם כבר לגמרי איבדו שיגרת לימודים.

רונית תירוש: גם כשמודיעים על שגרת לימודים, זו לא שגרת לימודים – אין את אותה מוטיבציה.

רונית תירוש: אין את אותו חשק.

רונית תירוש: הדברים לא באמת בשגרה סדירה.

רונית תירוש: פעם אתה בבית, פעם אתה מוותר על הליכה לבית הספר סתם כי לא מתחשק לך.

רונית תירוש: סתם כי התרגלת לישון.

רונית תירוש: באמת, דברים נוראים קורים להם.

רונית תירוש: ולומר, שעכשיו עושים שינויים בשביל מה?

רונית תירוש: כי כל ההסכמות שקיבלנו במסגרת הדוח שאני הצגתי, בדיוק בפברואר שנה שעברה, כל ההסכמות הללו הן לרוחב כל הספקטרום החל מוועד ראשי האוניברסיטאות, דרך ארגוני המורים, דרך איגוד המנהלים, יש שני ארגונים למנהלים.

רונית תירוש: באמת, כל מי שיש לו יד וחלק גם על ידי ועד הורים ארצי שמאוד מעורבים, ומאוד בקיאים במה שקורה בשטח, באמת ייאמר לזכותם.

רונית תירוש: אז בשביל מה לשנות?

רונית תירוש: למה להתחכם?

רונית תירוש: הרי גם המיקודים למיניהם, או צמצום החומר במגוון המקצועות, זה לא באמת צמצום חומר.

רונית תירוש: חברת הכנסת השכל, אני רוצה לומר שאני מאוד התאכזבתי.

רונית תירוש: אני לא רוצה להיות קשה כלפי אנשי המטה במשרד, הם עושים עבודה נאמנה וקשה.

רונית תירוש: אבל יש איזשהו ניתוק שלהם מהשטח.

רונית תירוש: אני לא יודעת, אני מניחה שיש להם גם ילדים במערכת החינוך.

רונית תירוש: אבל למה להתעלל בתלמידים, למה?

רונית תירוש: למה לשחק משחקים?

רונית תירוש: אומרים – הורדה של 30% מהחומר, אז הם מורידים את הפרק השני.

רונית תירוש: זאת אומרת, אין ברירה למורים אלא ללמד גם את הפרק הראשון כדי להבין מה הולך בהמשך הפרקים.

רונית תירוש: זאת אומרת, עושים כל מיני מניפולציות על צמצום חומר שהם ממש מניפולציות, וזה לא באמת צמצום חומר אמיתי.

רונית תירוש: ולכן אני אומרת – תפסיקו לשחק את המשחקים, תנו לילדים האלה – אני לא דואגת לאיכות תעודת הבגרות, הם ילדים פגועים.

רונית תירוש: אומרת מירי שליסל, שהשרה, ובצדק, נותנת חשיבות מירבית לנושא הנפשי.

רונית תירוש: אדרבה, ככל שתתנו מקום לנושא הפסיכולוגי, הרגשי - - -

שרן השכל: רונית, קשה לנו לשמוע אותך.

שרן השכל: את מאוד מקוטעת...

רונית תירוש: אנסה להיות קצרה.

רונית תירוש: לא צריך יותר מדי לנבור.

רונית תירוש: אפשר לקחת את הדוח, לראות מה שהיה בו, לא לשנות דבר.

רונית תירוש: לעדכן את ההחלטות בהתאם לעקרונות שקיימים בדוח.

רונית תירוש: לא שאני גאה בדוח, כי עמדתי בראש הוועדה, ממש לא.

רונית תירוש: אבל באמת הייתה פה עבודה מקצועית אל מול מטה המשרד, אגב, גם עם מירי, וגם עם דוד גל, וגם עם דסי, וכל מי שיש לו יד וחלק בעניין הזה.

רונית תירוש: העיקרון צריך להיות – אל תתחכמו.

רונית תירוש: אל תנסו להיות צדיקים מהאפיפיור לצורך העניין.

רונית תירוש: הילדים האלה פגועים, כולם יודעים.

רונית תירוש: זה שנתונים שממילא באוניברסיטאות הם יסומנו לא לרעה חלילה, אבל יסומנו כמחזור שעשה את הבלתי אפשרי - שחררו.

רונית תירוש: פשוט שחררו, זה מה שיש לי לומר.

רונית תירוש: גם תחזירו את כל מה שהיה.

רונית תירוש: אם לשון במועד ב' היה, אני לא יודעת, ביטלו אותו, למה ביטלו אותו?

רונית תירוש: הרי זה תנאי מוקדם לבגרות.

רונית תירוש: אז אם הילדים נכשלו, תנו להם את הצ'אנס להצליח.

רונית תירוש: אני כבר לא מדברת על הכוונה לבטל את הבחינות ההומניסטיות שזה גם נראה לי אבסורד, אבל אולי זה דיון אחר.

רונית תירוש: הרי מה היה במתווה הקודם – חמישה מקצועות.

רונית תירוש: תלמידים לומדים הכול, ואחר כך, בית הספר בוחר, או התלמיד בוחר במה להיבחן מבחינת המקצועות ההומניסטים, תשאירו את זה כך.

רונית תירוש: היה ניסיון עם זה, הניסיון צלח, הניסיון היה בסדר, למה לשנות?

רונית תירוש: אני ממש לא מבינה את הגישה הזאת.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים, רונית תירוש.

שרן השכל: קודם כל, שיהיה בהצלחה, במזל טוב ובשעה טובה.

שרן השכל: הדברים מאוד חשובים.

שרן השכל: אני רוצה להעלות את אורית גור כהן, מארגון מנהלי בתי הספר, ארגון מנהיגים.

שרן השכל: שלום אורית, מה שלומך?

אורית גור כהן: צהריים טובים.

אורית גור כהן: אני קודם כל, רוצה להודות לחבר הכנסת שאמר שצריך לשמוע גם את המנהלים.

שרן השכל: חבר הכנסת סימון דוידסון.

אורית גור כהן: תודה.

אורית גור כהן: אני באמת חושבת שלשמוע מה קורה בשטח באמת מגיע מהמנהלים.

אורית גור כהן: חשוב לי להתחיל בציטוט.

אורית גור כהן: אני ראיתי את המכתב שהנהגת ההורים קיבלה מהמפמ"רים, והיה שם ציטוט של שנת הלימודים תשפ"ב, נפתחה כסדרה, הלמידה התבצעה עד סמוך למועד החורף באופן פרונטלי ורציף.

אורית גור כהן: נקודת הפתיחה הזאת כבר בעייתית, כי שנת הלימודים תשפ"ב, לא הייתה בשום שלב באופן רציף ובאופן מסודר.

אורית גור כהן: להיפך, היא הרבה יותר קשה מהשנתיים הקודמות.

אורית גור כהן: היא גם מתווספת על הפערים של השנתיים הקודמות.

אורית גור כהן: שנית, בגלל הרצון המאוד חשוב להביא את הילדים לבית הספר.

אורית גור כהן: אנחנו מתמודדים מול רבעי כיתות, בהתחלה בגלל הבידודים של התלמידים, כל מורה היה צריך ללמד יותר מפעם אחת את חומר הלימוד, ללמד באופן היברידי, אז חלק מהחומר בצורה כזאת, וחלק מהחומר בצורה אחרת.

אורית גור כהן: אנחנו מדברים על היעדרויות מאוד גדולות של מורים, חלקם בגלל שהמורים חולים, חלקם בגלל שהילדים שלהם חולים, ואז יש מילויי מקום והשלמות מהסוג הזה.

אורית גור כהן: אנחנו מדברים על שנה עוד הרבה יותר מורכבת ממה שהיה קודם.

אורית גור כהן: בתוך המציאות הזאת הילדים חיים כשהספק החומר הוא בהחלט לא דומה לפעמים האחרות.

אורית גור כהן: צריך לקחת בחשבון את זה, ואת החשיבות והדגש שניתנה, והחשיבות והדגש הנכונים שניתנו להיבט הזה של מענה רגשי וחברתי שהוא הרבה יותר חשוב ברגעים אלה מאשר כל דבר אחר.

אורית גור כהן: בתוך זה להכניס מיקודים, אני מסכימה עם מה שאמרה רונית קודם, שהרבה פעמים המיקודים גם כשמכניסים אותם, הם מיקודים – אני מנסה לבחור את המילים בקפידה, לפעמים הם מיקודים לא שוטפים כיוון שהם מורידים מהם נושאים שממילא לא היו מלמדים אותם, או נושאים שמבוססים על נושאים אחרים, ואז גם אם אתה מוריד אותם, אתה חייב ללמד את הנושאים האחרים.

אורית גור כהן: צריך לקחת את כל הדברים האלה בחשבון.

אורית גור כהן: אני מאוד מבקשת ממירי, כשעושים את הדיונים האלה, לשתף את המנהלים.

אורית גור כהן: לשמוע באמת מה קורה בשטח.

אורית גור כהן: לקבל את חוות דעתנו בסיפור הזה.

אורית גור כהן: לשקול את סיפורי הצבירה אולי בצורה אחרת.

אורית גור כהן: אפשר לחשוב יצירתי, ואולי בדרכים אחרות.

אורית גור כהן: אני חושבת שבאמת למנהלים בשטח יש רעיונות מאוד טובים באיך אולי להבין שהשנה הזאת היא שנה יוצאת דופן נוספת, או אולי מורכבת יותר, ולחשוב טיפה אחרת.

סימון דוידסון: אורית, יש לי שאלה.

סימון דוידסון: כמה משרד החינוך מתייעץ עם המנהלים, עם הארגון שלכם, עם הנציגים של המנהלים?

סימון דוידסון: איזה סינרגיה יש בין משרד החינוך למנהלים עצמם בשטח?

אורית גור כהן: עד כה, כמעט ולא היו התייעצויות עם המנהלים.

אורית גור כהן: אנחנו רואים שינוי ואופטימיות רבה עם כניסתה של המנכ"לית החדשה.

אורית גור כהן: אני רוצה לקוות שזאת תחילתה של דרך נכונה, ושאנחנו בכיוון הנכון.

אורית גור כהן: אני חושבת שצריך להתייעץ בדברים האלה, כי באמת ישנו פער.

אורית גור כהן: לפעמים יש תחושה שיודעים המפמ"רים ושיודעים דרך הרכזים.

אורית גור כהן: זה לא מדויק.

אורית גור כהן: ולכן, באמת צריך את ההתייעצויות האלה בצורה סדורה ובאופן קבוע, וגם לא משהו אפיזודי כזה או אחר.

סימון דוידסון: אני הייתי מציע לבקש ממשרד החינוך בסיכום, לקבל איזושהי טקטיקה של עבודה של משרד החינוך מול המנהלים.

סימון דוידסון: אם לא יהיה משהו קבוע, משהו מסודר, זה לא יקרה, זה פשוט לא יקרה.

שרן השכל: תודה רבה אורית על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה להעלות את נציגת ור"ה שנמצאת איתנו.

שרן השכל: סליחה, לא שלחו נציג.

שרן השכל: בבקשה, אודליה.

אודליה שינדורף: מירי, באמת תודה שבאת, כי אנחנו מתכננים להיפגש איתך, ואת יודעת בנושא.

אודליה שינדורף: אבל אני רוצה לשאול את כולנו ביחד.

אודליה שינדורף: אנחנו יודעים שמתמטיקה ולשון – כמעט שתי הבחינות הכי קשות, מהמחסום האמיתי של התלמידים לקבלת תעודת בגרות.

אודליה שינדורף: אני שואלת את עצמי יחד עם כל ההורים ויחד אתכם.

אודליה שינדורף: היה מיקוד והיה פתיחת שאלונים בקיץ של חמש יחידות.

אודליה שינדורף: ברגע האחרון, באמת, לאור המצב שהיה לא טוב, החלטתם בהחלטה מושכלת לתת לילדים לפתור רק ארבע שאלות מתוך שמונה, ולא חמש מתוך שמונה.

אודליה שינדורף: אנחנו יודעים שזה עזר מאוד לילדים, וכמעט אצל רובם היה בין כישלון ללא כישלון.

אודליה שינדורף: זה היה משמעותי.

אודליה שינדורף: זה 20% מהחומר.

אודליה שינדורף: הייתה הבנה – שאלה בחמש יחידות שווה 20 נקודות.

אודליה שינדורף: אני לא יודעת אם זה 20% מהחומר, אבל לפחות 10% מהחומר, בואו נסכים עליו כך.

אודליה שינדורף: אתם החלטתם שתיפתח השנה כסדרה.

אודליה שינדורף: קיווינו כולנו, והיא לא נפתחה כסדרה.

אודליה שינדורף: הגענו לבגרויות החורף, והילדים שרצו לגשת פעם שנייה למבחן, שניגשו בקיץ לחמש יחידות, ורצו לגשת לשפר ציון, אמרתם להם – המיקוד הוא אותו מיקוד, אבל צריך לענות על חמש שאלות, כשאנחנו כולנו יודעים שהמורים – אני לא יודעת כמה אתם יודעים – 3806, ברגע שמסתיימת השנה עוברים שאלון.

אודליה שינדורף: המורים לא ממשיכים ללמד את אותו חומר, זאת אומרת, שלילדים האלה שרוצים לשפר ציון, נשארו להם פער של לימודים, כי פתאום הם צריכים לענות על עוד שאלה, שאלה שלמה שלפעמים בתי הספר לא לימוד.

אודליה שינדורף: למעשה, הם צריכים למצוא איך לגרד עוד 20 נקודות בבחינה כדי להגיע לאותו ציון שהם היו.

אודליה שינדורף: אני אתן לך דוגמה מהבית שלי שלבן שלי יש חמש יחידות.

אודליה שינדורף: הוא רצה לגשת להיבחן.

אודליה שינדורף: יחד איתו רצו עוד 10 ילדים מכיתה מאוד חזקה.

אודליה שינדורף: אף אחד לא ניגש למועד החורף, כי הם לא ידעו מאיפה להשלים עוד 20% - איך הם יענו לעוד שאלה?

אודליה שינדורף: הבן שלי אמר לי – אמא, איך אני אגש עוד כשאני מתחיל מזה שאני צריך להשלים עוד 20 נקודות – אין לי איך.

אודליה שינדורף: אני לא יודע.

אודליה שינדורף: המורה לא ממשיכה ללמד.

אודליה שינדורף: אני לא מצליחה להבין – כי דוד אז בזמנו אמר: "אני יודע להבדיל בין הילדים".

אודליה שינדורף: אז אני שואלת את משרד החינוך – מה הייתה התעקשות על אותם ילדים שאנחנו רוציך לתת להם לשפר ציון, שלא לדבר, לדעתי, הייתם צריכים לתת את זה לכולם, כי הבנתם שהמצב לא טוב.

מירי שליסל: אני פושט אומרת, הנושא הזה נדון בינינו די הרבה.

מירי שליסל: אנחנו הצגנו את כל מרחב התשובות.

מירי שליסל: הילדים יכלו לענות מאותו סעיף, מאותו פרק שתי תשובות, כך שהם לא היו צריכים בהכרח ללמוד תוכן חדש.

מירי שליסל: ניתנה להם בחירה – אם בעבר היה צריך לעשות שאלה מכל פרק, הרי שהפעם הם יוכלו לעשות מצבור של שאלות באיזה פרק שהם רוצים.

מירי שליסל: כלומר, לא היה נדרש פה ללמוד תוכן נוסף בהקשר הזה.

מירי שליסל: לא בוודאי, ולא ברמה של 20 נקודות.

מירי שליסל: ההנחה שלנו הייתה גם שבקיץ ילדים לעסו.

מירי שליסל: ילדים היה להם מעוד אל", היה להם מועד בי"ת.

מירי שליסל: בשנה שעברה היו הרבה מאוד מועדים.

מירי שליסל: ראינו שהציונים בקיץ היו מאוד גבוהים ילדים שפרו את הנקודות שלהם.

מירי שליסל: חשבנו שזה לא נכון לפתו, כי אם היינו פותחים את זה בחמש יחידות - לא התבקשנו במקצועות אחרים.

מירי שליסל: אף אחד לא ביקש בתחומים אחרים.

מירי שליסל: אבל אם היינו פותחים, היינו צריכים לפתוח עכשיו רוחבית את כל המערכת.

מירי שליסל: להחזיר את הכול לחוקי המענה של הקיץ, וזה היה תהליך שלא היה נראה לנו נכון באותו רגע – לעשות אותו, להחזיר את הכול אחורה.

מירי שליסל: כמו שאני אומרת, אנחנו עכשיו בדיון מקדמי על מוקדי הקיץ.

מירי שליסל: ביחס למועדי הקיץ, אנחנו נסתכל עוד פעם על כל המערכת מחדש, ואנחנו נקבע נהלים שיתאימו לכולם, ולא ייקחו רק מבחן אחד בחשבון בדיון הזה.

שרן השכל: מירי, שאלה, כאשר יש מועד מתמטיקה, לשון – יש גם מועד מחסיר, כלומר, יש שני מועדים לכל בחינה?

מירי שליסל: לא לכל בחינה יש שני מועדים.

מירי שליסל: אבל השנה מועד חורף היה מועד נבצרים.

שרן השכל: אבל זה אומר שאם הם צריכים מועד ב', אז בעצם הם צריכים להמתין למועד הבא.

מירי שליסל: גם תוך מערכת החינוך, אנחנו מנסים לייצר איזונים בין זמן למידה לזמן בחינה.

מירי שליסל: גם צריכים זמן מסוים ללמוד.

מירי שליסל: כלומר, בשנה שעברה יצרנו מועד חורף שני.

שרן השכל: כן, אבל תודי שאנחנו נכניסם לבחינות בגרות, תוך כדי, גל אומיקרון.

שרן השכל: זה אומר שיש סיכוי טוב ש-20% עד 30% מהתלמידים לא יוכלו להגיע לבחינה.

שרן השכל: למה לא לעשות בחינה שבועיים לאחר מכן?

מירי שליסל: זה בדיוק עכשיו.

מירי שליסל: יש עכשיו מועד נבצרים של כל הילדים שלא יכלו לעשות בחינה בדיוק בגלל זה.

מירי שליסל: היום מתקיימת בחינת במקצועות שהיו מועד חורף.

מירי שליסל: כל מקצוע שבמועד חורף, היה לו זמן בחינה, יש לו מועד נבצרים.

מירי שליסל: עכשיו, רק תבינו, המשמעות של מועד נבצרים - - -

שרן השכל: כמה זמן זה אחרי?

מירי שליסל: מיד עם סיום המועד באופן מסודר.

מירי שליסל: המשמעות של זה היא לכתוב מבחנים נוספים עבור המועד הזה בכל אחד מהשאלונים.

מירי שליסל: זה לא שאני חס וחלילה מציגה פה את הבעיה.

מירי שליסל: אני רק אומרת שיש בזה מורכבות, וגם ילדים לא מתפנים להתחיל ללמוד את הדבר הבא כשהם עדיין חוזרים עוד פעם למועד הקודם.

מירי שליסל: מועד נבצרים עשינו בוודאי כי כל ילד שהיה חולה או מבודד ולא יכול היה להגיע, זכאי לסיים את מועד חורף.

מירי שליסל: בקיץ, יש לנו למקצועות המרכזיים - מתמטיקה, אנגלית, ובהנחיה של שרת החינוך גם לשפה, ללשון, יש לנו מועד ב', שהוא רשמי.

מירי שליסל: כלומר, ילדים יכולים לעשות מועד א', ומועד ב', ולשפר ציונים גם בין המועדים האלה.

מירי שליסל: זוהי תפיסה שאומרת – אנחנו רוצים לתת לכם את מירב ההזדמנויות.

מירי שליסל: אם חס וחלום, אנחנו נצטרך גם בקיץ יהיה מועד נבצרים.

מירי שליסל: זאת אומרת, מועד הנבצרים נוצר כתוצאה מידית של מצב נתון.

מירי שליסל: מועדי ב' קיימים בקיץ היו באנגלית ומתמטיקה, ובהנחיית השרה השנה נוצר מועד ב' גם בלשון.

שרן השכל: אני רוצה לסכם את הדיון.

שרן השכל: חשוב לי שתעבירי את כל הדברים כמובן לאחראים במשרד החינוך, שתקיימו סביבם דיון.

שרן השכל: בסופו של דבר, אנחנו נמצאים עדיין באותה תקופה שהייתה כאשר גובש אותו דוח של ועדת תירוש.

שרן השכל: הם אישרו את אותו מתווה לפי מה שאנחנו שומעים גם לארבע שנים בהסכמה עם המנהלים, עם המורים, עם האוניברסיטאות, עם המל"ג.

שרן השכל: מאוד תמוה ולא מובן העניין מדוע לקחת בעצם צעד אחורה אחרי שזה כבר אושר על-ידי כולם לארבע שנים, לקחת צעד אחורה.

שרן השכל: מה זאת אומרת לקחת צעד אחורה?

שרן השכל: אנחנו דנים פה יום ולילה לעניין המצוקה של תלמידי ישראל, בטח של בני הנוער בתקופת הקורונה – המצוקה הרגשית, המצוקה החברתית, הפערים הלימודיים, הדברים האלה לא השתנו.

שרן השכל: הם ככל הנראה גם לא השתנו לקראת הקיץ.

שרן השכל: אנחנו נאלצים להתמודד עם אותם אתגרים יום, יום בתוך מערכת החינוך.

שרן השכל: עולים כאן מנהלים, הורים, תלמידים, ואומרים לכם: הם נמצאים במצוקה.

שרן השכל: זה שהיו ציונים יותר טובים, אז במכה אחת פתאום להוריד להם את הכול, זה לא באמת הצדקה.

שרן השכל: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מחזקים ותומכים בהם בתקופה הזאת.

שרן השכל: איך אנחנו מראים להם שהם כן מסוגלים.

שרן השכל: תקופה מאוד קשה בשבילם.

שרן השכל: למעשה, ההחלטה הזו סוגרת את הדלת בפני לא מעט אוכלוסיות שלא תהיה להם את ההזדמנות.

שרן השכל: לאור כל הדברים שנאמרו כאן בוועדה, ולאור הדברים שנאמרו על-ידי מועצת התלמידים, ארגון המנהלים, על ידי הנהגת ההורים, הוועדה קובעת כי יש להחזיר את אותן הקלות שנקבעו גם בתוספת הזמן, וגם לעניין הבחירה החופשית.

שרן השכל: אנחנו לא רוצים להגיע למועד הקיץ, ולראות שפשוט היה כשל חמור בבחינות בחורף.

שרן השכל: אנחנו לא רוצים להעמיס כרגע על הילדים ולהכניס אותם לחרדות עוד יותר גדולות לקראת הקיץ בתגבורים למי שיכול וחסרי אונים מי שלא מסוגל לשלם לשיעורים פרטיים.

שרן השכל: אנחנו רוצים שהם יצליחו.

שרן השכל: אנחנו רוצים שהם יצליחו לממש את הפוטנציאל שלהם.

שרן השכל: תנו להם את הכלים בתקופה הקשה הזאת.

שרן השכל: אל תוליכו את הצעדים האלה אחורה ללא צורך, הרי כבר הייתה הסכמה לארבע שנים.

שרן השכל: ולכן, הוועדה קובעת כי יש להחזיר את אותן תוספות לטובת התלמידים במדינת ישראל בבגרויות, גם באלו שמתקיימות כרגע לעניין מועדי נבצרים וגם לעניין בגרויות הקיץ.

שרן השכל: אנחנו נקבע ישיבת המשך.

שרן השכל: אנחנו מבקשים דוח מפורט לעניין התוצאות את אותם בגרויות, בטח במתמטיקה ובלשון.

שרן השכל: אנחנו מבקשים פילוח גם לפי אזורים, ולפי מצב סוציו-אקונומי כדי להבין איפה נמצאים הפערים ולהשוות אותם לעניין מועדי הקיץ שהיו.

שרן השכל: אלה נתונים שאנחנו מבקשים לקראת הדיון הבא שהתקיים בעוד כשישה שבועות.

שרן השכל: תודה רבה לכל הנוכחים.

שרן השכל: תודה רבה לכל מי שהגיע.

שרן השכל: תודה רבה לחברי הכנסת, חבר הכנסת סימון דוידסון.

שרן השכל: אני נועלת את הישיבה, ונתראה בישיבה הבאה.

שרן השכל: תודה.