הוועדה המיוחדת לעובדים זרים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 26, 2022-02-01 11:45

אבתיסאם מראענה: בוקר טוב לכולן ולכולם, אני רוצה להודות קודם כל לחברת הכנסת חוה אתי עטיה על הדיון המהיר והכל כך חשוב.

אבתיסאם מראענה: ואנחנו כמובן בוועדה מאוד שמחות שההצעה לסדר בהחלט התקבלה והגיעה אלינו לוועדה.

אבתיסאם מראענה: ואנחנו יותר מנשמח לעשות כל מה שביכולת שלנו על מנת שהנושא של הארכת השהייה של עובדות ועובדים זרים, המטפלים והמטפלות בניצולי שואה, זו סוגיה שנדון בה בוועדה.

אבתיסאם מראענה: אני מקווה מאוד שנצליח לצאת מכאן בבשורות באמת טובות.

אבתיסאם מראענה: כמובן כמו שאני פותחת כל פעם מחדש את הדיון שלנו, אני רוצה להגיד תודה לוועדה שלי, למיכל דיבנר כרמל, מנהלת הוועדה, לדובר הוועדה אורי מיכאל, טל העוזרת של מיכל, יועצת הוועדה יעל אורבך, ונועם עינב יועץ התקשורת של הוועדה, וכמובן לעורכת הדין שלנו נעה בן שבת, תודה שאת איתנו.

אבתיסאם מראענה: תודה למשרדי הממשלה שהגיעו, תודה לאורחות, תודה לאורחים, תודה לאנשים שנמצאים אתנו בזום.

אבתיסאם מראענה: ואנחנו נקיים את הדיון, ואני אתן לחברתי, חברת הכנסת חיה אתי עטיה שתציג את הסוגיה שהיא רוצה לדבר עליה.

חוה אתי עטייה: ראשית תודה רבה שקיימת את הדיון, ונענית לבקשתי.

חוה אתי עטייה: הדיון אין ספק שהוא מאוד חשוב.

חוה אתי עטייה: הדיון מתמקד, אני רוצה שהדיון בעיקר יתמקד על הארכת השהייה לעובדים זרים בלתי חוקיים לניצולי שואה.

חוה אתי עטייה: כפי שאנחנו יודעים בשנה שעברה צויין יום השואה הבינלאומי.

חוה אתי עטייה: בישראל חיים כמאה שישים וחמישה אלף ניצולי שואה.

חוה אתי עטייה: לצערנו מספרם הולך ופוחת.

חוה אתי עטייה: הגיל הממוצע שלהם הוא שמונים וחמש.

חוה אתי עטייה: בארץ מועסקים עובדים זרים חוקיים, כחמישים ושישה אלף בתחום הסיעוד, זה נכון לאוקטובר 2021.

חוה אתי עטייה: ולפי הנתונים שקיבלתי העובדים הזרים הבלתי חוקיים מספרם ארבע עשרה אלף מאתיים חמישים וחמש.

חוה אתי עטייה: אנחנו יודעים שאנחנו נמצאים בתקופה מאתגרת, קשה, יש קושי רב במציאת עובד זר.

חוה אתי עטייה: מרביתם הם קשישים סיעודיים גריאטריים, מרותקים למיטה.

חוה אתי עטייה: הם דמנטיים, הם עם אלצהיימר.

חוה אתי עטייה: אונקולוגים ועוד.

חוה אתי עטייה: קשה מאוד למצוא עובד זר.

חוה אתי עטייה: עד שהקשישה הניצולת שואה כבר מסתגלת לעובד הבלתי חוקי, היא חייבת להפסיק את העסקתו.

חוה אתי עטייה: אני מקבלת הרבה מאוד פניות ציבור, ואני גם פניתי בפנייה וכמעט שעזרת לי.

אבתיסאם מראענה: ניסיתי.

חוה אתי עטייה: והיתה תשובה חיובית עד יוני 2022.

חוה אתי עטייה: זה גם משהו מבורך.

חוה אתי עטייה: ואני אומרת, המשפחות מתחננות.

חוה אתי עטייה: מי שיש לו הורים מרותקים, והמשקל שלהם כבד מאוד, ומצב מאוד קשה.

חוה אתי עטייה: ופה גם מבחינה הומניטרית חייבים ללכת ולהקל על הסבל של החולה וגם של המשפחה.

חוה אתי עטייה: אני מציעה שבשלב הקודם, כשהיתה מיקי חיימוביץ חברת הכנסת יושבת ראש הוועדה, הגשנו הוראת שעה, האמת היא שגם אמא שלה, גילוי נאות, התקשתה להשיג עובד זר, והיא פנתה לבית הדין לעבודה לערכאה, ולעררים, והם לא הצליחו.

חוה אתי עטייה: היא אמרה שבגלל שיש לה, היא בניגוד עניינים, אז היא נתנה לי ולקתי שטרית חברתי להגיש את ההוראת שעה, הארכת רשיונות עובדים זרים בתחום הסיעוד, מטעמים הומניטריים מיוחדים למשך שנה.

חוה אתי עטייה: אז קודם כל הביטוח לאומי, הודות לך, מכיר עכשיו בנושא של עובדים זרים לא חוקיים.

חוה אתי עטייה: הוא נתן הוראה לשלם להם, עד יוני 2022.

חוה אתי עטייה: זה כבר טוב, כבר התקדמנו.

חוה אתי עטייה: אני מציעה שתגישי בשם הוועדה, אני, את וחברי הוועדה, אין לי בעיה עם זה, הוראת שעה, לאפשר להם להעסיק אותם עד דצמבר 2022, לניצולי שעה.

חוה אתי עטייה: תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: בהחלט נושא כל כך חשוב.

אבתיסאם מראענה: המחסור של עובדות ועובדים זרים, גם דיברנו על המחסור, גם דיברנו על המצוקות בעיקר, בהחלט הוועדה היא שימשה ועדיין משמשת במה מצויינת, שכל אזרח ואזרחית יכולים להגיע.

אבתיסאם מראענה: גם כל עובדת ועובד זר.

אבתיסאם מראענה: הנציגים שלהם, על מנת שהוועדה הזאת תוכל לדון בכל מה שקשור בהעסקתם, ברווחתם של העובדות והעובדים, וגם במטופלות והמטופלים, בטח ובטח אם אנחנו מדברות על הסיעודיים.

אבתיסאם מראענה: השותפים שלנו, ובדרך כלל זה לא משפט שאנחנו אומרות אותו בכנסת, שותפים שלנו ושותפות שלנו, אבל הם בהחלט שותפות ושותפים שלנו, אני מדברת על רשות האוכלוסין, ומשרד הפנים, הם בהחלט שותפות ושותפים שלנו, ואני אומרת את זה בגאווה ובהחלט בפירגון מלא.

אבתיסאם מראענה: כי אי אפשר, התפקיד שלנו בכנסת, כפרלמנטריות וכח"כיות, ואת יותר ותיקה ממני ואת כמובן יש לך הרבה מה להגיד.

אבתיסאם מראענה: היכולת שלנו לתווך ולהקשיב, כל מה שקורה בוועדות, וכל מה שקורה במשרדי ממשלה, ולנסות לחבר, ואני תמיד מאמינה בחיבור הזה,

חוה אתי עטייה: אבל לא היתה תקופה קשה כמו בקורונה,

אבתיסאם מראענה: חד משמעית, אני לא מזלזלת, להיפך, אני אומרת ותמיד אנחנו נהנינו, בטח ובטח, ואני מאוד שמחה על כך שהוועדה הזאת מתקיימת, ובמיוחד בתקופה כל כך מאתגרת.

אבתיסאם מראענה: אני חייבת רק לציין, חברתי עטיה, שהונח על שולחן הכנסת הצעת חוק, שלי פרטית, על כל הסוגיה של קבוצות של מטופלים ומטופלות, כולל ניצולות וניצולי שואה.

אבתיסאם מראענה: על מנת להחריג אותם.

אבתיסאם מראענה: אני חושבת שזו אוכלוסיה שהיא בהחלט צריכה, צריך להחריג אותה.

אבתיסאם מראענה: אני חושבת שכל בנאדם הוא עולם ומלואו.

אבתיסאם מראענה: וזה אין ספק.

אבתיסאם מראענה: יש אוכלוסיות שיכולות להכיל תחלופה של עובדות ועובדים, הם יכולים להמתין, יש פה אוכלוסיה שאנחנו בהחלט רואות בה אוכלוסיה מיוחדת.

אבתיסאם מראענה: שצריך לאפשר לה, ולתת לה את היכולת להזדקן בכבוד, ולחיות את החיים שלהם, להכיל את הטראומה, להיות לצידם, לחבק אותם.

אבתיסאם מראענה: ושיחיו חיים ארוכים, טובים, ואנחנו נעשה את הכל על מנת שהסוגיה הזאת בהחלט תיפתר.

אבתיסאם מראענה: אבל אני חייבת לציין דבר אחד, המילה של עובדים לא חוקיים היא סוגייה מאוד בעייתית.

אבתיסאם מראענה: אנחנו לא רוצים להעסיק כאן עובדים שהם לא חוקיים.

אבתיסאם מראענה: עצם האמירה עובדים לא חוקיים,

חוה אתי עטייה: אבל בגלל התקופה המאתגרת יש קושי בהשגת עובדים.

אבתיסאם מראענה: אנחנו נדבר על זה.

אבתיסאם מראענה: אנחנו בוועדה לא רוצות להעסיק אנשים לא חוקיים.

אבתיסאם מראענה: ברגע שאנחנו מעסיקות עובדים ואנשים לא חוקיים, המון דברים לא חוקיים קורים, משני הצדדים.

חוה אתי עטייה: את נתקלת בקשיש סיעודי גריאטרי דמנטי אונקולוגי?

חוה אתי עטייה: את יודעת כמה זה קשה?

חוה אתי עטייה: מעל תשעים, תשעים ושתיים?

אבתיסאם מראענה: בוודאי.

אבתיסאם מראענה: בואי נמצא פתרונות.

אבתיסאם מראענה: אנחנו ניתן בהחלט בתוך החוק את הפתרונות, ונאפשר לרשות האוכלוסין, לענבל משש ומשה נקש להגיד את הדברים שלהם, ואני בדרך כלל כן מקיימת דרכי, דרך הוועדה, שיחות מקדימות עם משרדי הממשלה.

אבתיסאם מראענה: להגיד להם חברות וחברים, יש לנו דיון.

אבתיסאם מראענה: בואו תגידו לנו מה, תיערכו לדיון, תהיו מוכנות ומוכנים.

אבתיסאם מראענה: ובהחלט יצרנו קשר עם רשות האוכלוסין.

אבתיסאם מראענה: אמרנו להם תקשיבו, יש לנו דיון שכזה, זאת האוכלוסיה שאנחנו רוצים לתת לה מענה, ובואו תביאו לנו את הבשורה.

אבתיסאם מראענה: ואני אתן להם את האפשרות להגיד את דעתם.

חוה אתי עטייה: היכן עומדת הצעת החוק שלך, ולמה במקום הצעת חוק לא תקדמי הוראת שעה?

חוה אתי עטייה: הוראת שעה זה יותר קל, לא?

אבתיסאם מראענה: זאת שאלה מצויינת.

אבתיסאם מראענה: קודם כל העניין, אנחנו מדברות על חיים של בני אדם.

אבתיסאם מראענה: אני לא חושבת, אני לא הייתי רוצה להיות בסיטואציה שאומרים לי יש לך עובדת זרה או עובד זר, ויש לך שנה להיות איתה.

אבתיסאם מראענה: יש אנשים שהם בלי עובדת או עובד זר אין חיים.

אבתיסאם מראענה: הם הבטחון שלהם.

אבתיסאם מראענה: לצד המשפחות הגרעיניות שלהם.

אבתיסאם מראענה: הסוגיה אם תהיה איפה קבוצות, שתהיה הוראת שעה, ואיפה לא תהיה הוראת שעה.

אבתיסאם מראענה: את יודעת, אנחנו בחוקה, יש משה ומתן, ויש דיאלוג, ואני בעד דיאלוג ובעד משא ומתן.

אבתיסאם מראענה: כרגע ההצעה הונחה על שולחן הכנסת.

אבתיסאם מראענה: אנחנו במשא ומתן עם משרד הפנים ורשות האוכלוסין.

אבתיסאם מראענה: ואני מאוד מקווה שבקרוב אנחנו בהחלט נגיע להסכמות.

אבתיסאם מראענה: קולט אביטל, חברת הכנסת לשעבר, ויושבת ראש מרכז הארגונים של ניצולי השואה, בוקר טוב לך, איזה כבוד שאנחנו מארחות אותך אצלנו בוועדה.

קולט אביטל: בוקר טוב, תודה רבה, שלום גבירתי היושבת ראש, תודה רבה לך, ולחברת הכנסת עטיה על שהעליתם את הנושא הזה.

קולט אביטל: זה נושא שאנחנו מטפלים בו לצערי די הרבה.

קולט אביטל: היו לנו מקרים של ניצולי שואה בני תשעים ושש בזמן הקורונה שנותרו ללא עובד זר.

קולט אביטל: מכיוון שלעובד שעבד אצלם לא הוארכה האשרה.

קולט אביטל: אני כמובן מדברת על עובדים חוקיים, בעלי אשרה, ולא על אלה שאינם חוקיים.

קולט אביטל: זה סיפור אחר, ואני לא רוצה להתערב בו.

קולט אביטל: אנחנו פנינו למשרד הפנים, וללא עזרה.

קולט אביטל: אנחנו ביקשנו מהשרה לשיוויון חברתי לטפל בנושא.

קולט אביטל: ועד כמה שאני הבנתי ממנה גם אם הדבר הסתדר חלקית, כי האריכו לאותו העובד בחודשיים את האשרה, הבעיה ככלל, או כל הבעיה היא בעיה מערכתית שקשה מאוד לפתור אותה.

קולט אביטל: מישהו שמשתתף בזום הזה כתב שלפי מיטב ידיעתו הבעיה הזאת סודרה, והתקנות שונו כך שעובדים סיעודיים שעובדים עם ניצול שואה סיעודי יכולים להישאר איתו עד יומו האחרון.

קולט אביטל: לי זה לא ידוע, ואני מניחה שגם לכם הדבר הזה לא ידוע.

קולט אביטל: אני מבינה שאת, גברתי היושבת ראש, הגשת הצעת חוק, ומה שעומד על הפרק זו הוראת שעה.

קולט אביטל: הבעיה היא בעיה מערכתית.

קולט אביטל: אי אפשר לפתור אותה כל פעם בזה שאנחנו מאריכים בעוד חודשיים.

קולט אביטל: אני חושבת שצריך לטפל בה בצורה יותר יסודית.

קולט אביטל: וכשמדובר באנשים, בזקנים, שעברו את גיל התשעים, והם סיעודיים, אני חושבת שחברת הכנסת עטיה הציגה את זה בצורה מאוד נכונה ומאוד רגישה.

קולט אביטל: אי אפשר להחליף להם, גם אם מאשרים להם עובד אחר, וגם אם אפשר להביא בתנאים הנוכחיים עובד אחר, הם לא מסוגלים להסתגל לעובד זר אחר.

קולט אביטל: ולכן אני כן מבקשת שאנחנו ננסה לראות אם במסגרת חוק או במסגרת כלשהי ניתן לטפל בנושא הזה בצורה יסודית, כך שלזקנים סיעודיים בכלל, לניצולי שואה בפרט, בגלל כל מה שאת העלית גבירתי, אפשר להאריך את שהותו של עובד זר בעל אשרה, כך שלא יצטרכו ברגע האחרון ניצולי השואה להישאר או ללא עובד, או אולי במקרה הטוב עם עובד חדש, שאי אפשר להסתגל אליו.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה לך חברת הכנסת לשעבר קולט אביטל.

אבתיסאם מראענה: אני אשמח לשמוע את ד"ר אברהם דוד, חבר בעמותה הפרלמנטרית הישראלית לפעילות לזכר השואה וסיוע לניצוליה.

אבתיסאם מראענה: בוקר טוב,

אברהם דוד: אני חבר בעמותה הפרלמנטרית לסיוע לניצולי שואה.

אברהם דוד: אני מזה ארבע, חמש שנים, חבר בוועדה הזאת, וקשוב לכל עניין שקשור לסיוע לניצולי שואה, בכל מיני אספקטים.

אברהם דוד: לגבי העניין שאנחנו מדברים בו עכשיו, אינני חושב שאני יכול לחדש משהו חדש, אני רק הייתי אולי רוצה להמליץ על ספר שיצא לפני כעשר שנים, על התחיקה שקשורה למהגרי עבודה.

אברהם דוד: אם הספר הזה לא מוכר לכם, או אולי כן מוכר.

אברהם דוד: עו"ד יאיר דוד, שגילוי נאות, הוא במקרה הבן שלי, הוציא ספר גדול, של כשלוש מאות עמודים, שהוא מטפל בכל הסוגיות הנוגעות למהגרי עבודה.

אברהם דוד: לאו דווקא בהקשר לניצולי שואה, אבל אולי רצוי שיתחקו גם סביב העניין הזה של זכויותיהם וחובותיהם של מהגרי עבודה.

אברהם דוד: זה מה שרציתי להעיר בהקשר הזה.

אברהם דוד: הספר הזה יצא לאור על ידי לשכת עורכי הדין ב-2011.

אבתיסאם מראענה: אדוני, עשית עבודה מצויינת בשביל הבן שלך, עשית שירות נפלא.

אברהם דוד: חשבתי שכדאי להסב את תשומת הלב, שכל התחיקה סביב מהגרי עבודה, וזה כמובן נוגע לכל ניצול שואה, שהוא סיעודי, כדי שהדברים האלה יהיו ברורים.

אבתיסאם מראענה: אני מודה לך מאוד.

אבתיסאם מראענה: אנחנו נדאג להיפגש או לקבל לפחות את הספר.

אבתיסאם מראענה: בהחלט הסוגיה של העסקת עובדות ועובדים זרים, גם אנחנו הוצאנו מחקר, מהמחלקה המשפטית של הכנסת, על הנושא הזה, מה קורה במדינות אחרות בעולם, לגבי העסקה, תנאי העסקה של עובדות ועובדים זרים.

אבתיסאם מראענה: זה נושא שאנחנו בהחלט שוקלות אותו, לומדות אותו.

אבתיסאם מראענה: אני אומרת לומדות אותו כי אני לבד לא יכולה ללמוד, יש לי פה צוות אדיר, שהוא לומד, ואנחנו בהחלט כל הזמן בוחנות את עצמנו לעומת העולם, וגם אני חושבת שהעולם בוחן את עצמו גם אל מולנו.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה להודות לך שהגעת.

גליה מאיר: שלום לכולם, תודה רבה על הדיון החשוב.

גליה מאיר: שמי עו"ד גליה מאיר אריכא, אני היועצת המשפטית של הרשות לזכויות ניצולי שואה במשרד לשיוויון חברתי.

גליה מאיר: שלום לכולם, ליושבת ראש הוועדה, לחברת הכנסת עטיה, וכמובן לכל החברים היקרים שאני רואה כאן, ובמיוחד לחברת הכנסת קולט אביטל, יושבת ראש מרכז הארגונים, ותודה על הדיון החשוב הזה.

גליה מאיר: אנחנו חושבים שהתייחסות הוליסטית לניצולי שואה באמת מחייבת התייחסות גם לנושא העובדים הזרים.

גליה מאיר: אנחנו ברשות טרודים כל העת וכל היום בהגדלת זכויות, הגדלת קצבאות, מתן הטבות, ואנחנו מפתחים פרוייקטים ושירותים מיוחדים לתקופת הקורונה.

גליה מאיר: כאשר אנחנו מדברים על עובד זר שמטפל בניצול שואה סיעודי, או דמנטי או אונקולוגי, יום יום, שעה שעה, כאשר הוא תלוי בו כמעט לחלוטין, הטיפול בנושא הזה הוא קריטי עבורו, יותר מכל הטבה אחרת, יותר מכל פרוייקט ושירות אחר שאנחנו מקדמים.

גליה מאיר: וזו הסיבה שאנחנו רואים לנכון להשתתף במימון אחזקת עובד זר לניצולי שואה דמנטיים, יוצאי מחנות וגטאות.

גליה מאיר: אנחנו גם משתתפים בתוספת שעות סיעוד לניצולים סיעודיים.

אבתיסאם מראענה: מה גודל ההשתתפות של המשרד לשיוויון חברתי, עם עובד זר?

אבתיסאם מראענה: את יכולה קצת להרחיב על זה?

גליה מאיר: בעצם ניצולים שמוכרים אצלנו, מה שנקרא מעגל ראשון, יוצאי מחנות וגטאות, שהם גם לוקים בדמנציה, אנחנו משתתפים במימון עובד זר.

גליה מאיר: זו קטגוריה אחת.

גליה מאיר: קטגוריה נוספת הם ניצולי שואה סיעודיים, שמוכרים על ידי הביטוח לאומי ברמה 3, שש נקודות תלות ומעלה, אנחנו מממנים תוספת של תשע שעות סיעוד שבועיות.

גליה מאיר: לצערנו אנחנו מקבלים הרבה פניות מניצולים שמתקשים לקבל הארכה לאשרות עבודה, וגם כשהם מקבלים זה לא ברצף, ואחרי לא מעט בירוקרטיה.

גליה מאיר: כאשר גם חברות הסיעוד שמטפלות בהם מתקשות בקבלת האשרות.

גליה מאיר: כמו שאמרה קולט אביטל, כל אדם שהוא בן תשעים, שמטפל בו עובד במשך כמה שנים, האירוע של החלפה של אותו עובד הוא מאוד מאוד קשה.

גליה מאיר: על אחת כמה וכמה כשיש מחסור בשוק, וכשאין במי להחליף אותו.

גליה מאיר: וכשאנחנו מדברים על ניצולי שואה המצב הוא הרבה יותר ייחודי ויותר מורכב.

גליה מאיר: כי ניצולי שואה, אין מה לעשות, מעבר להתמודדות עם אתגרי הזקנה, על כל המשמעויות שלהם והמורכבות שלהם, מתמודדים גם עם טראומות עבר.

גליה מאיר: וזו אוכלוסיה שיש לכולנו חוב מוסרי כלפיה, לפחות בזקנה לייצר עבורה יציבות.

גליה מאיר: ולא לערער את עולמם דווקא כשהם הולכים ומתבגרים, דווקא כשמצבם הבריאותי לצערנו הולך ומתדרדר.

גליה מאיר: מבחינת הנתונים אנחנו לא מדברים על מספרים כל כך גדולים.

גליה מאיר: מתוך חמישים ושמונה אלף ניצולי שואה סיעודיים שאנחנו מממנים להם תוספת שעות סיעוד, חמישה עשר אלף מעסיקים עובד זר.

גליה מאיר: זה פחות או יותר הנתונים שגם הציגה חברת הכנסת חוה אתי עטיה.

גליה מאיר: כך שזו קבוצה שהיא באמת קבוצה סגורה.

גליה מאיר: קבוצה שהולכת ומתמעטת.

גליה מאיר: ואני באמת חושבת שזה נכון לתת את דעתנו לקבוצה הזאת.

גליה מאיר: שוב פעם, אנחנו בתקופת הקורונה נחשפים עוד יותר לבעיות שאיתם מתמודדים הניצולים.

גליה מאיר: אנחנו מובילים פרוייקטים להפגת בדידות, פרוייקטים לביקורי בית, במיליוני שקלים ויותר מזה, והכל טוב ויפה.

גליה מאיר: אבל אני מרשה לעצמי לומר, במלוא הענווה והצניעות שהנושא הזה שאנחנו עוסקים בו בדיון הזה הוא לא פחות אם לא יותר חשוב, וקריטי, וקיומי עבור אותם ניצולי שואה שנמצאים במצב הזה, ואני יודעת את זה מפניות שאני מקבלת.

גליה מאיר: אני חושבת שאפשר באמת לחשוב על קידום של הוראת החוק, אולי אפילו בצורה של הוראת שעה, ולעשות מעשה טוב עבור אותם חמישה עשר אלף ניצולי שואה.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לגלית, בבקשה.

גלית מוטהדה: בוקר טוב, נכון לדצמבר 2021 יש מאה אלף שמונים ושבעה זכאים לגמלת סיעוד שהם ניצולי שואה.

גלית מוטהדה: מתוכם תשע עשרה אלף חמש מאות עשרים וארבע יש להם ציוות, עם עובד זר.

אבתיסאם מראענה: ציוות, אבל לא בפועל.

גלית מוטהדה: זה בפועל.

אבתיסאם מראענה: אז איך זה שהמספרים פה נעים בין חמש עשרה, שש עשרה, לתשע עשרה?

אבתיסאם מראענה: גם הדוברת הקודמת דיברה על חמישה עשר אלף.

אבתיסאם מראענה: אז לפי מה אנחנו נלך?

גלית מוטהדה: אני מתבססת על זכאים לפי חוק הסיעוד.

גלית מוטהדה: סך הכל זכאים לגמלת סיעוד זה מאתיים שמונים ושש אלף, לשלושים ושמונה אלף יש עובדים זרים, שמתוכם תשעה עשר וחצי זה ניצולי שואה.

גלית מוטהדה: בעצם מחצית מכלל האוכלוסיה, שזכאים לסיעוד, ניצולי השואה יש להם עובדים זרים.

אבתיסאם מראענה: ואתם בעצם, התקשורת היחידה שלכם, סליחה על השאלה, אבל אני רוצה מאוד ללמוד את זה, התקשורת היחידה שלכם בעצם מול אותם מטופלים היא בעצם הקיצבה עצמה, או שמגיעים אליכם ומדווחים לכם על המצוקות?

אבתיסאם מראענה: מה קורה בתקשורת ביניכם לבין המטופלים?

גלית מוטהדה: ברגע שיש דיווח על מצוקה, יש לנו עובדים סוציאליים שעורכים ביקורי בית.

גלית מוטהדה: הם מדברים, הם בודקים.

גלית מוטהדה: ברגע שיש עובד זר, אם זה בחברה, אז בדרך כלל הם מתנהלים מול החברה.

גלית מוטהדה: אם יש להם בעיה עם החברה כמובן שהם פונים אלינו, ואנחנו פותרים את זה.

אבתיסאם מראענה: יש לך נתונים על כמות התלונות או הפניות שמגיעות אליכם באופן ישיר?

גלית מוטהדה: אין לי מידע כזה כרגע.

גלית מוטהדה: אני צריכה לבדוק אם אפשר לשלוף מידע כזה.

גלית מוטהדה: כי אין לנו איזה סימון במחשב על תלונה.

גלית מוטהדה: פשוט ברגע שמבוטח פונה אלינו אנחנו חוזרים אליו.

גלית מוטהדה: אם זה עובדת סוציאלית או פקיד.

גלית מוטהדה: אז אני לא יודעת אם אפשר לשלוף את זה, אבל אני כן יכולה לברר.

אבתיסאם מראענה: את יכולה להסביר לי בבקשה מה קורה בתקופת ההתארגנות מבחינת הביטוח הלאומי?

אבתיסאם מראענה: הדבר הזה מאוד ברור, באופן גורף, אמרתם כל מי שנשאר פה מעסיק את העובד הזר, חוקי, לא חוקי, בעצם הקיצבה משולמת?

גלית מוטהדה: אנחנו משלמים גם לעובדים זרים לא חוקיים, גם למי שדחו אותו בוועדה הומניטרית, אנחנו משלמים ממש לכל מי שמעסיק עובד זר, דרך נותן השירותים.

אבתיסאם מראענה: אתם עשיתם את זה באופן גורף?

אבתיסאם מראענה: איך קיבלתם את המידע?

גלית מוטהדה: אנחנו לא יכולים לדעת.

גלית מוטהדה: ברגע שאדם אומר שיש לו עובד זר ויש לו היתר, אנחנו משלמים לו.

אבתיסאם מראענה: יש לי עובד זר ויש לו היתר.

אבתיסאם מראענה: השאלה היא בתקופת ההתארגנות, אתם בעצם משלמים עד יוני 2022, כלומר לחצי השנה הקרובה, לכל מי שמצהיר שיש לו עובד או עובדת זרה, שיש לה היתר מהמעסיק.

גלית מוטהדה: רשות ההגירה נתנה לאותו אדם בעבר היתר, או נותנת לו היום היתר, מחפשים לו, אין ציוות, יש רק היתר מרשות ההגירה, וברגע שאדם מודיע לי שיש לו עובד זר, ואני רואה שיש לו היתר מרשות ההגירה אני משלמת לו.

גלית מוטהדה: היתר לקשיש.

משה נקש: אנחנו נותנים היתרים להעסקת עובדים זרים, יש כשבעים ושבעה אלף בעלי היתרים להעסקת עובדים זרים.

משה נקש: יש אנשים שביטוח לאומי מקבל ציוות, זאת אומרת שאנחנו מעדכנים אותם בנתונים, יש מעסיק עם היתר ויש עובד זר עם רישיון.

משה נקש: והוא רשום אצלו והכל בסדר והכל חוקי.

משה נקש: משלמים, הכל בסדר.

משה נקש: לאור תקופת ההתארגנות, שרשות האוכלוסין נתנה עד יוני 2022, ביטוח לאומי התאים את עצמו אלינו, ואמר בתקופה הזאת, שאתם נותנים התארגנות גם למי שדחיתם בוועדה כי הוא לא עמד בתנאי סף, אנחנו גם להם נשלם את הגמלה כאילו זה עובד חוקי.

משה נקש: הם משלמים את הגמלה גם לאותם אלה שקיבלו דחייה, כי אנחנו קבענו את תקופת ההתארגנות עד יוני.

משה נקש: מטופל סיעודי, יש לו היתר, מדווח שיש לו עובד, בין אם הוא חוקי, בין אם לא חוקי, ביטוח לאומי משלם עד יוני 2022.

אבתיסאם מראענה: אז בעצם הלבנתם את אותם עובדים שיש להם היתר, בין אם חוקיים או לא חוקיים, עם או בלי אשרה.

אבתיסאם מראענה: בעצם התשעה עשרה אלף חמש מאות עשרים וארבע ניצולות וניצולי שואה שנמצאים בארץ שמעסיקים עובדים זרים, שחברת הכנסת אתי עטיה אמרה שהם לא חוקיים.

אבתיסאם מראענה: ובשביל זה אנחנו כאן.

אבתיסאם מראענה: אז בעצם מלבינים את כולם בתקופת ההתארגנות?

ענבל משש: המערכות שלנו ושל ביטוח לאומי יודעות לדבר האחת עם השנייה, וזה דבר מאוד חשוב.

ענבל משש: אז כל מי שמחזיק בידו היתר להעסיק עובד זר, שהוצא על ידי רשות האוכלוסין וההגירה, המערכות מדברות וביטוח לאומי יודע.

ענבל משש: זה מדבר גם הפוך, כי אנחנו ניזונים על הקריטריונים של ביטוח לאומי, אז יש הזנה שוטפת שלנו ושל ביטוח לאומי לגבי ההיתרים.

ענבל משש: זה נכון, אנחנו גאים בכך שסייענו מתחילת הקורונה ועד היום לכל ציבור המטופלים הסיעודיים באופן שאמרנו שגם מי שנדחה על ידינו בהחלטה יכול להעסיק את העובד בהתאם לתקופת ההתארגנות שניתנה, שכרגע כפי שאמרתם היא עד השלושים לשישי 2022.

ענבל משש: במקביל ביטוח לאומי יודע שיש אנשים שכרגע מעסיקים עובדים זרים אצלם בבתים.

ענבל משש: הם אותם אלו שהם בעלי היתרים מצד אחד, כי זה מאוד חשוב.

ענבל משש: ומצד שני הם הסתמכו על הודעת הרשות שאמרה שכרגע ניתנת תקופת היערכות ליציאה.

ענבל משש: ולכן ביטוח לאומי קיבל את ההחלטה הנכונה והמתאימה, וממשיך לשלם את הקיצבאות לאותם מטופלים סיעודיים, שזה באמת המקום והזמן להושיט להם יד.

ענבל משש: אז כך עשינו.

ענבל משש: לגבי אוכלוסיית המטופלים הסיעודיים, קודם כל אנחנו תמיד תמיד שמחים לסייע לאוכלוסיית המטופלים הסיעודיים, ולבטח לאוכלוסיה שהם ניצולי שואה.

ענבל משש: אנחנו בוחנים כל העת מציאת פתרונות.

ענבל משש: אנחנו גם נשמח לשמוע הצעות שונות, פרקטיות.

ענבל משש: עלתה פה גלית מהרשות, הם לא יזמו דיון איתנו אף פעם ולא העלו שום הצעה פרקטית.

ענבל משש: אני אשמח מאוד שהם יקדמו דיון, אנחנו נשמח להיות חלק מכל דיון או כל הצעה שתעלה.

ענבל משש: לגבי המספרים, מבחינת בעלי ההיתרים, כיוון שדיברו פה על כמאה שישים ושישה אלף ניצולי שואה שחיים כיום במדינת ישראל, בדקנו, גם הגיל הממוצע של הניצולים החיים זה גיל שמונים וחמש.

ענבל משש: אז יש לנו כארבעים ואחד אלף חמש מאות בעלי היתרים מעל גיל שמונים וחמש שמעסיקים בהיתר להעסיק עובד זר.

ענבל משש: מתוכם, שמענו עכשיו את הנתונים של ביטוח לאומי, שכתשעה עשר אלף הם ניצולי שואה.

ענבל משש: מתוך כל בעלי ההיתרים שהם מעל גיל שמונים וחמש, אני דיברתי על ארבעים ואחד אלף חמש מאות, אז תשעה עשר אלף חמש מאות הם ניצולי שואה.

ענבל משש: אנחנו כמובן מטיבים עם האוכלוסיה הזו בכמה אופנים כבר היום.

ענבל משש: האופן האחד זה באופן קבלת ההיתר,

אבתיסאם מראענה: מה זה אומר?

ענבל משש: כל מי שהוא מעל גיל שמונים וחמש הוא מקבל היתר על פי דו"ח תפקוד, הוא לא חייב להיות זכאי לקריטריון של ביטוח לאומי של ה-ADL, הוא עולה לוועדה אצלנו, ועושים את זה בצורה מהירה.

ענבל משש: הוא גם פטור מהאגרה של ADL ואנחנו בלי מבחני התלות של ביטוח לאומי נותנים לו היתר.

ענבל משש: הדבר השני שאנחנו מטיבים עם ניצולי השואה זה בדיונים עם הוועדה ההומניטרית.

ענבל משש: כל מי שמגיע לדיון בוועדה ההומניטרית, אם את מכירה כמובן גבירתי את הנתון עוד קודם, שכמעט באופן אוטומטי, למעט חריג שבחריג, אנחנו מאשרים את אותן בקשות שמגיעות לדיון בוועדה ההומניטרית, של כמובן ניצולי השואה.

ענבל משש: אז בשני האופנים האלה אנחנו מטיבים עם האוכלוסיה הזאת.

ענבל משש: כרגע יש תקופת היערכות, היא חלה על כולם, עד חודש יוני.

ענבל משש: אז בתוכם כמובן גם ניצולי השואה מקבלים כרגע מענה, ככל והם לא מוצאים עובדים.

אבתיסאם מראענה: שאלת שאלה מצויינת, שאלת מפתח.

אבתיסאם מראענה: אמרת בואו ארגונים, תגידו לנו מה אתם רוצות ורוצים, ואנחנו קשובות.

אבתיסאם מראענה: אז אני אדבר בשמם ברשותך.

אבתיסאם מראענה: בשביל זה התכנסנו.

אבתיסאם מראענה: יש פה אוכלוסיה, שבעצם אנחנו אומרות שהגיל הממוצע שלהם זה שמונים וחמש.

אבתיסאם מראענה: שייבדלו לחיים מאוד ארוכים וטובים.

אבתיסאם מראענה: מה הסיכוי שאותו עובד זר, שמטפל, והוכיח שהוא נאמן, והוא מטפל ומטפלת באותה אוכלוסיה, והם עובדים איתם, אפילו אם זה עבר את השמונה שנים, השאלה אם אפשר לפטור, להחריג את אותם עובדים זרים לאותה קבוצה.

אבתיסאם מראענה: כלומר אותה עובדת זרה שמטפלת בניצול או ניצולת שואה, שימשיכו עד מאה עשרים.

חוה אתי עטייה: עד אשר הקשיש הולך לעולמו.

חוה אתי עטייה: כי האוכלוסיה הזאת, אני מאחלת להם עד מאה עשרים עם איכות חיים, אבל אין להם יותר משלושה ארבעה חודשים, עם המצב התפקודי שלהם, שהולך ומתדרדר.

חוה אתי עטייה: הם לא מאריכים חיים.

חוה אתי עטייה: אני מכירה את הנושא על בוריו.

חוה אתי עטייה: הם לא הולכים ומשתפרים, הם הולכים ורק מתדרדרים.

ענבל משש: אני מסכימה לחלוטין שהאוכלוסיה הזו הולכת ופוחתת, ויש חובה לעזור להם.

חוה אתי עטייה: אני אומרת על המרותקים הרגילים גם.

חוה אתי עטייה: הניצולים בפרט, ובכלל זה גם המרותקים האונקולוגיים, בכלל.

חוה אתי עטייה: הם אוכלוסיה מאוד קשה.

ענבל משש: מסכימה לחלוטין.

ענבל משש: אנחנו מטפלים אצלנו, מי שנזקק לסיוע של מטפל זר זה אותם אלו שבאמת נמצאים במצב קשה, כולם.

ענבל משש: ויש מביניהם קשים יותר, אבל כולם קשים.

ענבל משש: כולם חווים מצוקות.

אבתיסאם מראענה: חברת הכנסת חוה עטיה, את רוצה לעשות פילוח, מבחינת הקבוצה, את אומרת בעצם יתנו למרותקים, את רוצה לדרג את זה?

אבתיסאם מראענה: מי שבמצב מאוד קשה, כן יתנו להם?

חוה אתי עטייה: אני חושבת לעשות את זה לפי קטגוריות.

אבתיסאם מראענה: את אומרת שיש סולם, ולפי הסולם הזה אני בעצם אומרת מי נשאר?

ענבל משש: אני אומרת שכבר היום החוק נותן מענה לאותם אלו שהם מאה שמונים ושמונה אחוז, אתם מכירים את האבחנה בין הקבוצות של השמונה ושלוש עשרה.

ענבל משש: במקביל אני אומרת, גבירתי יודעת, אנחנו נמצאים פה בכל דיון, וגבירתי עושה המון המון דיונים בנושא הזה.

ענבל משש: אנחנו בוחנים את הנושא בצורה הרחבה שלו.

ענבל משש: גם תיכף נתקרב לשלושים לשישי.

ענבל משש: אנחנו מקדימים מחשבה כבר מעכשיו, זה לא אומר שאנחנו נחכה לסוף התקופה.

חוה אתי עטייה: המשפחות הן בחרדה גדולה.

ענבל משש: אני בהחלט מבינה את המצוקות.

אבתיסאם מראענה: הזמן עובר מהר, וגם הפחד והחרדה כל הזמן שיש קורונה, מישהו מגיע, כולנו בפוסט טראומה מהשנתיים הבאמת קטסטרופליות שאנחנו חווינו.

אבתיסאם מראענה: כשאנחנו אומרות נמתין עד יוני ונבחן,

ענבל משש: זה לא מה שאמרתי, חלילה.

ענבל משש: אנחנו בוחנים כל העת, אנחנו לא מחכים.

ענבל משש: העבודה השוטפת היומיומית שלנו זה לשמוע את המצוקות ולמצוא פתרונות.

ענבל משש: אנחנו חווים את זה כל הזמן, וגבירתי יודעת ומכירה שאנחנו גם חיים את השטח וגם כל הזמן הנושא הזה הוא במיקוד אצלנו ברשות האוכלוסין וההגירה.

ענבל משש: אנחנו מוכנים לבחון הצעות נוספות, לנו יש הצעות שאנחנו כרגע בשלבים של גיבוש ובחינה.

ענבל משש: אבל אני מוכנה תמיד לשמוע כל הצעה, כל רעיון.

ענבל משש: אני שומעת את מה שגבירתי אומרת, מבקשת, דורשת.

ענבל משש: אנחנו בוחנים גם את הנושא הזה.

ענבל משש: גבירתי מכירה לגבי אוכלוסיות נוספות, אנחנו כן מנסים לתת מענה מאוד רחב.

ענבל משש: לא לעשות פלסטר על פלסטר ולנסות לתת משהו רחב יותר, כדי להכליל אוכלוסיות, ולזכור תמיד שבקבוצות האלה, כשאתה מגדיר את הקשה ביותר, איך אתה מאזן ולא פוגע בקבוצות האחרות.

ענבל משש: זה אתגר, אני אומרת, זה לא פשוט.

אבתיסאם מראענה: זו הגדולה שלנו בקבלת החלטות.

אבתיסאם מראענה: תמיד צריך בסופו של דבר לדעת איפה אנחנו חותכות, וצריך גם לדעת מה מחליטות.

אבתיסאם מראענה: לא כולם ירוויחו, אבל אי אפשר גם להיות במצב שיש כל כך הרבה אוכלוסיות, שנזקקות מאוד, אני לא חושבת שמישהו כל כך נהנה להסתובב עם עובד זר שיטפל בו.

שרי גבאי: לעניין הזה של הסיעוד, אני רוצה לומר שני דברים.

שרי גבאי: האחד, צריך לזכור, אנחנו מדברים פה על אוכלוסיה, אמרה את זה גם נציגת הביטוח הלאומי, הם ככל הנראה אוכלוסיה 6 מה שנקרא בביטוח הלאומי.

שרי גבאי: למה אני אומרת את זה, היום זה נכון שמבחינת החוק האוכלוסיה הזאת לא מקבלת עדיפות.

שרי גבאי: הם נכנסים, לא מקבלים עדיפות, כמו הנכים הצעירים.

שרי גבאי: אבל, אני עוד פעם מזכירה את בג"צ כן לזקן, שמדבר בדיוק על הסיפור הזה, של האם לכלול אותם.

שרי גבאי: ואם הבג"צ הזה יגיד, באופן תיאורטי, עוד שבוע, שבועיים, חודש, כשנקבל פסק דין, ואנחנו אמורים לקבל, שצריך להכליל אותם, אזי גם הניצולי שואה יקבלו כנראה באותה מסגרת את המענה.

שרי גבאי: אז לכן אני אומרת זה אחד מהשיקולים למה לא רצנו כרגע לתיקונים וכו', הרי אנחנו לא יכולים לעשות משהו אחר ממה שבג"צ יכריע.

שרי גבאי: אנחנו גם מחכים לזה.

אבתיסאם מראענה: מתי הבג"צ?

שרי גבאי: אנחנו מחכים לפסק דין, אנחנו מניחים שזה יתקבל בחודשים הקרובים בשל פרישת אחד מהשופטים.

נעה בן שבת: אם אתם חושבים שזה הדבר הנכון לעשות אז למה אתם מחכים?

שרי גבאי: השאלה היא גם את מי אנחנו מכלילים בתוך הדבר הזה.

שרי גבאי: כי בג"צ פתח את הסוגה של כל הרמה 6, אנחנו לא חושבים שכל הרמה 6 צריכים להיכנס.

שרי גבאי: הסברנו לכבוד היושבת ראש למה, זה בהכרח ידחק אוכלוסיות אחרות מאוד קשות, ורמה 6 הם לא בהכרח כל כך קשים כולם.

שרי גבאי: לפחות לא באותה רמה.

שרי גבאי: אם הבג"צ באמת יגיד את כולם, אז אין פה עניין בכלל.

שרי גבאי: יכול להיות שבמידה והוא יגיד לא, אז אנחנו נצטרך אולי, כמו שענבל אמרה, לעשות שיעורי בית ולבחון מי אולי כן בכל זאת.

שרי גבאי: אולי.

נעה בן שבת: השאלה אם אתם יכולים כבר עכשיו לעשות את זה.

שרי גבאי: אני רוצה גם לדבר פה על הוראת השעה, שדיברה פה חברת הכנסת עטיה.

שרי גבאי: אנחנו ממילא, אנחנו עכשיו מגבשים נתונים, בודקים את השטח, כמו שענבל אמרה.

שרי גבאי: ממילא גם ככל שנצא עם הוראת שעה כזאת, הרי כמו בפעם הקודמת זה יהיה חייב להיות סמוך למועד.

שרי גבאי: ולמה, להבין על מי אנחנו בכלל מדברים.

שרי גבאי: מי האוכלוסיה, מה הנתונים, מי נשארו עם העובדים הזרים שלהם, ומי לא.

שרי גבאי: ראינו, כשהחלנו הוראה קודמת בפעם הקודמת, התחלנו מאלפים, ככה חשבנו.

שרי גבאי: בסוף היו הלכה למעשה במסגרת ההוראה שבע מאות.

שרי גבאי: אז לכן אני אומרת, צריך להגיע קצת יותר קרוב למועד, אחרי שתהיה לנו איזו שהיא תכנית, ולראות בכלל מי הציבור שנשאר, ומי העובדים שאנחנו רוצים להלבין אותם, לאיזה מטופלים נרצה לתת את המענה.

שרי גבאי: זה דברים שיצטרכו להיבחן גם בראיית קורונה, ולאן אנחנו הולכים.

שרי גבאי: אני אומר מה אנחנו מניחים, דבר אחד מרכזי שראינו, חברת הכנסת עטיה כל הזמן אומרת בלתי חוקיים.

שרי גבאי: בתוך הבלתי חוקיים יש כאלה שחמש שנים לא הסדירו מעמד, ואולי בכלל לא רוצים לעבוד בתחום הסיעוד, כי הם רוצים לנקות בתים.

שרי גבאי: אנחנו לא יכולים לדעת מי היום מועסק בהפועל.

שרי גבאי: הם כרגע במחתרת, הם לא רשומים אצלנו, אנחנו לא יכולים לדעת.

משה נקש: יש את אלה שנכנסו במסגרת הוראת שעה.

משה נקש: שנדחו.

משה נקש: אנחנו יודעים מי אלה, והם נכנסו במסגרת הוראת השעה.

משה נקש: ואלה שלוש מאות, ארבע מאות חמישים, שאושרו אצלנו בהוראת השעה הקודמת.

שרי גבאי: מה שאני אומרת, יכול להיות שמתוך הבלתי חוקיים יש כאלה שהם פוטנצאליים להשמות, וההוראת שעה תעזור, ויש כאלה גם שלא.

שרי גבאי: שהם בלתי חוקיים, אבל הם לא רוצים לעבוד בסיעוד.

אבתיסאם מראענה: השאלה מה את אומרת, את מדברת על כמה מהלכים מקבילים, ואתן בוחנות, ואני גם רואה את העבודה המצויינת שאתן עושות ועושים.

אבתיסאם מראענה: ואני מנסה להבין, את מצד אחד אומרת, ואנחנו כמובן נקיים דיון מעקב על כל הנושא של תקופת ההתארגנות, וגם נשלח, ואני לא רוצה פה להתקיל אתכם.

חוה אתי עטייה: אני מדברת על קשישים חולים, שמרימים אותם במנופים.

שרי גבאי: הרבה מהם, את נתת כל מיני מונחים רפואיים, הרבה מהם כבר היום מקבלים הקלה במסגרת הוועדה ההומניטרית, כי הם מעל שמונים ושמונה, אז הם מקבלים הקלות.

חוה אתי עטייה: אני מדברת על האוכלוסיה הזאת.

חוה אתי עטייה: כי קיבלתי פנייה, בת תשעים ושתיים, מרותקת למיטה, היא אונקולוגית, מרימים אותה במנוף.

חוה אתי עטייה: אז מה צריך יותר מזה?

חוה אתי עטייה: למה לא להמשיך את השהייה של העובדת הזרה הזאת?

משה נקש: יש פה שתי אוכלוסיות שאנחנו מדברים עליהן.

משה נקש: מתוך הקשים האלה שאת מדברת עליהם עכשיו, יש כאלה שביקשו עובד זר חוקי, ואנחנו מאשרים אותם, והכל בסדר, ואנחנו ממשיכים ומאשרים.

משה נקש: יש כאלה שנדחו, כי החוק לא איפשר לנו לאשר.

משה נקש: ועל אלה את כנראה מדברת.

משה נקש: החוק הוא מוגדר, אנחנו צריכים לעבוד לפי החוק, ואין חריגות מהחוק.

חוה אתי עטייה: אבל יש חריגים בוועדה ההומניטרית.

שרי גבאי: לא, הוועדה ההומניטרית לא מקבלת מי שלא עומד בתנאי סף של החוק.

משה נקש: התנאי סף כתובים בחוק, ואנחנו פועלים לפיהם.

משה נקש: ומי שלא עמד בתנאי הסף האלה, ויכול להיות שהוא ניצול שואה, זה מה שחברת הכנסת אמרה, שהיא הגישה הצעה וזה יעלה לדיון.

משה נקש: אבל כרגע, במצב החוק הנוכחי, מי שלא היתה לנו ברירה, ולפי החוק היינו צריכים לדחות את הבקשה, דחינו את הבקשה.

משה נקש: אבל נתנו לזה מענה.

משה נקש: גם ראשוני, עכשיו, בתקופת ההתארגנות.

משה נקש: וגם כשנגיע לקראת סוף תקופת ההתארגנות, לא ברגע האחרון, אנחנו נראה מה אנחנו עושים איתם, ויכול להיות שזה יהיה כמו בתהליך הקודם שעשינו, יש שקוראים לזה הלבנה, אישרנו אותם ברוב המקרים כמו שאת מתארת, והם כן נכנסו בתנאים.

משה נקש: אז יכול להיות שעם מאושרו.

משה נקש: כרגע זה לא שהם ללא מענה, לפחות להבנתי.

משה נקש: אגב, גם יוני, זה לא כמו שהיה לפני שלושה חודשים,

חוה אתי עטייה: כמו אצל המובטלים, הגישו הוראת שעה, היא עברה בקריאה ראשונה, והיא תהיה עד דצמבר 22'.

ארנה קרצר: שלום וברכה, מאוד מודה ומברכת את כולם.

ארנה קרצר: רציתי להגיד, מנסיוני בשנתיים האחרונות בתקופת הקורונה, המגע היה אינטנסיבי עם ניצולי השואה.

ארנה קרצר: וכל הגורמים, הממשלתיים וגם התנדבותיים עשו הכל למענם.

ארנה קרצר: אבל מה שקרה, במיוחד העלייה מרומניה והעלייה מברית המועצות לשעבר רוסיה, ישנם אנשים שהם יש להם כבר את האישור להביא עובד זר, ואין עובדים זרים במיוחד דוברי השפות האלה.

ארנה קרצר: כולם יודעים שאנשים, במיוחד ניצולי שואה, אחרי שעברו את הטראומות, בשארית חייהם שפת האם זה הכי קל להם לתפקד.

ארנה קרצר: זה מאוד נחמד כל העובדים הזרים שמגיעים, אבל לצערנו גם אין עובדים זרים.

ארנה קרצר: אני גרה בחיפה, אין עובדים זרים.

ארנה קרצר: אם היה אפשר למצוא את הדרך או את האפשרות להביא יותר עובדים זרים, ויחד עם זה מותאמים לאוכלוסייה של יוצאי ברית המועצות לשעבר ומרומניה.

ארנה קרצר: מאוד מודה ומברכת את כולם על עבודת הקודש שאתם עושים.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה ארנה.

ארנה קרצר: ארנה, זה על שם הסבים.

ארנה קרצר: ארנה זה על שם סבתא שלי שהרגו אותה בפוגרום בוקרשט.

ארנה קרצר: אני גדלתי ללא סבים, ולכן כל העבודה שלי זה למען זכויות ניצולי השואה.

ארנה קרצר: תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה, תבורכי.

אבתיסאם מראענה: את דיברת גבירתי על הסוגיה של הנגשה שפתית.

אבתיסאם מראענה: בעצם בשפת המטופל.

אבתיסאם מראענה: שיהיה קשר, שבין המטפל והמטופל ייבנה קשר אמיתי ואישי.

אבתיסאם מראענה: אלה סוגיות שאנחנו בהחלט מדברות עליהן.

אבתיסאם מראענה: אני שואלת את ענבל, את היית בנסיעת עבודה שעכשיו חזרת, מאוקראינה.

ענבל משש: חזרתי מהקרבות.

ענבל משש: האמת לא הרגשנו את המתח בקייב.

ענבל משש: נסעתי לטובת גיוס עובדי בניין לענף הבניין.

ענבל משש: אבל בין היתר קיימנו שיח בשגרירות עם השגריר לגבי בחינה נוספת של הדברים באוקראינה.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: אני מבקשת לתת את זכות הדיבור לעו"ד רון אובוז, בבקשה.

רון אובוז: רציתי להגיד, בנושא של ניצולי השואה, מה שחשוב, מכיוון שזה לא משהו שהוא חולף, כמו הקורונה, כדאי לקבוע בחקיקה ולא בהוראת שעה או איזה שהן הקלות זמניות.

רון אובוז: זה משהו שמוכרח להיות לו מענה באופן קבוע, ממש העדפה מתקנת לאנשים האלה, שסבלו מספיק, ויש פה אינטרס לאומי לעזור להם.

רון אובוז: היה לנו דיון עם ניצולת שואה שהוועדה ההומניטרית סירבה אותה, זה היה ערב הקורונה, לא היה את הנוהל שקיים היום, שהשרה שקד אמרה במפורש שמי שיעבור את תנאי הסף הוא באופן אוטומטי יקבל את האישור.

רון אובוז: הוועדה לא לוקחת בחשבון שיקולים של ניצולי שואה.

רון אובוז: לא היתה התייחסות בוועדה לנושא ניצולי שואה באופן פרטני.

רון אובוז: זה שאדם סבל את השואה לא נותן לו שום יתרון כדי להעסיק עובד זר בישראל.

רון אובוז: אני מבין שזה הרעיון של הצעת החוק.

רון אובוז: כדאי להשוות את התנאים של ניצולי השואה למה שנקרא הנכים המורכבים, שזה מאה שמונים ושמונה אחוז, אם באמת רוצים לעזור לניצולי השואה.

אבתיסאם מראענה: אתה ממליץ להשוות את התנאים למאה שמונים ושמונה אחוז נכות, ולעגן את זה בחקיקה.

רון אובוז: אני רק אומר שגם בוועדה עצמה צריך לקחת בחשבון את התנאים של ניצולי שואה.

אבתיסאם מראענה: אני מודה לך.

אבתיסאם מראענה: עינת קולמן, בבקשה.

עינת קולמן: אני עובדת סוציאלית עינת קולמן.

עינת קולמן: ביום שנשנה את השם של הקבוצה שלנו מקומבינות העובדים הזרים בסיעוד, הוא היום שלא יהיה את זה.

עינת קולמן: לצערי זה עדיין קיים, וזאת המציאות.

עינת קולמן: ולהעלים אותה זו לא מטרתנו.

עינת קולמן: לטפל בזה זו מטרתנו.

אבתיסאם מראענה: הדיון שלנו הוא בנושא הארכת השהייה של עובדים זרים לקבוצה ספציפית שאנחנו מדברות עליה, וזה ניצולות וניצולי שואה.

אבתיסאם מראענה: מה יש לך להגיד על הנושא הזה?

עינת קולמן: הנושא הזה מאוד נוגע ללבי.

עינת קולמן: סבתי היתה ניצולת שואה, אני בתור ילדה חוויתי את הטיפול של העובדת הזרה.

עינת קולמן: אני זוכרת שהיא התלוננה שהעובדת הזרה מרביצה, וכשפנינו לעובדת הזרה היא אמרה אה, יש לה אלצהיימר.

עינת קולמן: מבחינתי כל הנושא של ניצולי שואה מאוד נוגע ללבי.

עינת קולמן: שמעתי את חברת הכנסת עטיה, מאוד הזדהיתי איתה, והבנתי את המסר שלה.

עינת קולמן: אני חושבת שבאמת צריכים לתת להם הארכת שהייה, לעובדים הזרים הבלתי חוקיים לניצולי השואה.

עינת קולמן: לא רק עד דצמבר 2022, אפילו יותר.

עינת קולמן: כי מדובר פה באמת בבני תשעים, כמה שנים עוד נותר להם לחיות פה.

עינת קולמן: אז באמת אין כאן טעם בכלל להחמיר, צריך דווקא להקל ולפתוח את זה עד מאה ועשרים.

עינת קולמן: דבר נוסף שמאוד חשוב לי לציין, לדאוג לניצולי שואה זה לא רק לדאוג לנושא של העובדים הזרים הלא חוקיים, שיהיה להם יותר זמן לעבוד אצלם.

עינת קולמן: זה באמת להסתכל עליהם, על כל הצרכים שלהם.

עינת קולמן: אני יכולה להגיד לך שאני עורכת שיחות באופן קבוע עם ניצולי שואה, דרך יוניפר, והם מדווחים לי על המון קשיים שיש להם.

עינת קולמן: היתה אחת מהניצולות שאמרה שקו לעובד ומשרד הכלכלה, היא מקבלת טלפונים על תביעות.

עינת קולמן: אז אני אומרת בואו נתייחס לנושא של ניצולי השואה לא רק מהנקודה הזאת.

עינת קולמן: זה כמו שהולכים לרופא, חס וחלילה בנאדם עובר תאונה, הוא בא לרופא ואומר תשמע, כואב לי כל הגוף, אז הרופא אומר בוא נטפל רק ביד.

עינת קולמן: אנחנו צריכים להביא באמת לניצולי השואה את כל הסל שיחבק אותם.

עינת קולמן: זה אומר שאם ניצול שואה יש לו עכשיו מיליארדים בקרן ניצולי שואה, אז שיהיה גוף שיגן עליו משפטים מהקרן הזאת של הניצולי שואה.

עינת קולמן: למה שהם לא יהנו מהכסף הזה, לאן הוא יילך בסוף.

אבתיסאם מראענה: הנושא שלנו כרגע הוא העובדים הזרים וניצולי השואה.

אבתיסאם מראענה: הקרן היא נושא אחר שלא נעסוק בו היום.

עינת קולמן: אני מבינה.

עינת קולמן: אני עובדת סוציאלית שמתמחה בכל הנושא של הגיל השלישי.

אבתיסאם מראענה: אשמח ללמוד את הנושא ולדון בו באופן מתואם.

עינת קולמן: אני רוצה להגיד שכדי שלניצול השואה יהיה טוב צריך להתייחס אליו, לדאוג לו לכל הפרמטרים, כמו שדיברנו על שכר אחיד, הכשרה מפוקחת לעובדים הזרים, שהמעסיק יהיה ביטוח לאומי, שתאגידים ידאגו לעזור לו למצוא עובד זר, כשנוטשים או כשהעובד טס לחופשת מולדת.

עינת קולמן: שכשניצול שואה יגיש תלונה שעובד זר התעלל בו, באמת רשות ההגירה והאוכלוסין תעשה אכיפה ותסלק אותו מהארץ.

עינת קולמן: הרבה פעמים ניצולי השואה הם מעל גיל תשעים, ועובדים זרים לא רוצים לעבוד אצלם.

עינת קולמן: אז צריך כן לטפל באפליה הזאת על בסיס גיל.

עינת קולמן: בנוסף צריכים לעשות איזו שהיא מעטפת שמתאימה ומדריכה את העובדים הזרים.

עינת קולמן: הרבה פעמים אני שומעת מניצולי שואה שאומרים לי שהם זורקים אוכל והם לא יכולים לראות את זה, והעובדים הזרים לא מבינים למה.

עינת קולמן: צריך ללמד גם את העובדים הזרים, לעשות להם הדרכה, שיבינו מי זה הניצול שואה.

עינת קולמן: בסוף מה שאנחנו רוצים שיהיה להם נחת.

עינת קולמן: זה המסר של דבריי.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לסכם את הדיון.

חוה אתי עטייה: אני מודה לך שוב שקיימת את הדיון.

חוה אתי עטייה: תודה רבה גם על דברי רשות האוכלוסין וההגירה.

חוה אתי עטייה: אני חושבת שצריך לתת מועד, להתכנס שנית ולראות איך הדברים מתקדמים, ומה הלאה.

חוה אתי עטייה: אני רוצה שנקבע תאריך כדי לראות לאן זה מוביל.

חוה אתי עטייה: כל הזמן יתווספו עוד ניצולי שואה שצריך לעזור להם.

חוה אתי עטייה: אולי בכל זאת לעשות קטגוריות באוכלוסיה הקשה.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה להודות לכולם.

אבתיסאם מראענה: זה היה דיון ממוקד וחשוב.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה להציע שני דברים לפרוטוקול, שבהם אני מסכמת את הדיון שלנו.

אבתיסאם מראענה: אנחנו בעצם אומרות שיש לנו חצי שנה, למעשה חמישה חודשים, עד סוף יוני, שזו תקופת ההתארגנות.

אבתיסאם מראענה: בתקופה הזו בעצם כל ניצול וניצולת שואה יש להם את המטפל שלהם, שנמצא איתם.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לבקש שנכנס דיון בעוד חודשיים, ונדבר על הצעת החוק שהגשתי.

אבתיסאם מראענה: ננהל את הדיונים לפני כן באופן פרטי, וננסה להגיע למצב שבו אנחנו ניטיב עם ניצולי השואה.

חוה אתי עטייה: את מתמקדת בניצולי שואה, או ניצולי שואה בפרט, ובדיון נדבר גם על שאר האוכלוסיות, לא רק ניצולי שואה?

אבתיסאם מראענה: על ניצולי השואה.

חוה אתי עטייה: אני חושבת שכדאי לדבר כל האוכלוסיות.

חוה אתי עטייה: אנחנו ציינו את יום השואה הבינלאומי, לכן הבאנו את הדיון על ניצולי השואה.

חוה אתי עטייה: אני חושבת שכדאי להביא את הבשורה לכל האוכלוסיות.

אבתיסאם מראענה: תודה שהגעת אלינו לוועדה.

אבתיסאם מראענה: תמשיכי להציף אותנו בהסעות לסדר דחופות, על כל הנושאים שאת רוצה לקדם.

אבתיסאם מראענה: אנחנו ניפגש בעוד חודשיים, אחרי שנעשה סיעור מוחות ונדבר על הצעת החוק.

אבתיסאם מראענה: אני מאוד מקווה, ואני סומכת על השותפים שלנו, שיביאו גם בשורות טובות מצידם, ואנחנו נמשיך לעשות את העבודה.

אבתיסאם מראענה: תודה חברת הכנסת אתי עטיה על הדיון החשוב.

אבתיסאם מראענה: תודה לכולם.

אבתיסאם מראענה: הדיון הסתיים.