ועדת ביטחון הפנים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 60, 2022-02-06 10:00

מירב בן ארי: בוקר טוב.

מירב בן ארי: אנחנו פותחים את הסיור של הוועדה לביטחון הפנים, היום יום ראשון, ה' באדר א' תשפ"ב, 6 בפברואר 2022.

מירב בן ארי: לפני הכול חשוב לי שתדעו, זה כמו ישיבה של ועדה לביטחון פנים בכנסת, זה אומר שהכול מוקלט, כל דבר שנאמר, כל הדיון כאן, גם מסקנות מהדיון כאן, אבל בכל זאת מה שחשוב לי שתדעו, זה אמנם שיח מאוד פתוח, אבל זה ממש כמו ישיבה של הוועדה.

מירב בן ארי: זה מבחינת פרוצדורה.

מירב בן ארי: מבחינת מהות, אני רוצה להגיד לך תודה רבה, אני הייתי פה כבר פעמיים בסיור בצפון והיה לי מאוד חשוב להביא את הוועדה ואת חברי הכנסת ואני מודה להם מאוד שהם הצטרפו.

מירב בן ארי: שתדע שבדרך כלל בסיורים של ועדה נוכחות חברי הכנסת היא מצומצמת, הם אנשים מאוד עסוקים, ולמרות הכול הגיעו לכאן חברי כנסת וגם השר לביטחון הפנים לשעבר, אמיר אוחנה, שיקלי ואיתמר בן גביר, והצטרף אלינו גם יום טוב כלפון וזה מראה על החשיבות והרצינות של חברי הכנסת בביקור.

מירב בן ארי: אז קודם כל תודה רבה, תודה רבה על האירוח ותודה רבה באמת על העבודה החשובה שאתם עושים כאן בצפון.

מירב בן ארי: אני התרשמתי ולכן היה לי חשוב שגם הוועדה תגיע.

מירב בן ארי: אני יכולה להגיד לך שהיינו בדרום ואתם המחוז השני, כך שמבחינת חשיבות מבחינתנו זה אותו דבר.

מירב בן ארי: אני לא ארבה במילים, חשוב לי שאתם תדברו ויהיו הערות של חברי הכנסת, לחלק יהיו הערות במקביל וחלק כמובן גם בסוף, חברי הכנסת ידברו על מה שקורה.

מירב בן ארי: אז בבקשה,

שמעון לביא: אז בוקר טוב לכולם, ברוכים הבאים למחוז הצפוני, אני שמעון לביא, מפקד המחוז בשלוש השנים האחרונות, סגן מפקד המחוז ומפקד הימ"ר גם נמצא פה.

שמעון לביא: אנחנו בנוכחות מצומצמת גם בגלל הקורונה.

שמעון לביא: מבחינת סדר היום אנחנו נעשה הצגה ממש קצרה, אתם תראו את האתגרים של המחוז.

שמעון לביא: אני כמובן שם את כל הדברים על השולחן, אני מניח שזה גם מוקלט ויש פה הרבה גם חומרים סודיים, אבל אני מניח שזה נשאר פנימי בתוך הוועדה וזה בסדר גמור.

אמיר אוחנה: אל תניח את זה, כי הפרוטוקול הוא גלוי.

אמיר אוחנה: אם אתה רוצה חלק סגור אפשר לעשות את זה.

מירב בן ארי: מה שאתה רוצה סגור - - -

שמעון לביא: כל הדיון פה, אני נותן לכם את הדברים הכי סודיים שיש, כמו שהייתי בוועדה אצלך.

מירב בן ארי: אז בוא נעשה דבר כזה.

מירב בן ארי: היית אצלי בוועדה חסויה ובוועדה חסויה הפרוטוקול סגור, כאן הפרוטוקול פתוח.

שמעון לביא: מה זה פתוח, לתקשורת?

מירב בן ארי: זה פתוח לציבור, לכן אפשר לעשות כרגע את מה שפתוח, מה שאתה יכול לדבר על העבודה שלכם כמחוז צפון ולאחר מכן לסגור פרוטוקול ויישארו חברי הכנסת לדיון סגור.

שמעון לביא: אוקיי, בסדר.

אמיר אוחנה: זה לא כמו שאתה תכננת, אבל אתה טוב באלתורים.

שמעון לביא: לגמרי.

שמעון לביא: אז ככה, יהיה לכם יום מעניין היום, זה אין ספק.

שמעון לביא: אנחנו נצא מפה לסייר.

שמעון לביא: האמת, התלבטתי בין כפר מנדא לטמרה, אבל בטמרה יש לנו גם קברי צדיקים, יש בית עלמין עתיק עם הנביא מיכה ואבן גבירול, אפשר גם לבקר.

שמעון לביא: טמרה זה עיר, מבחינתי אחת הערים המשמעותיות ביותר במחוז הצפוני, עיר של 50,000 איש, עיר שמייצרת לא מעט פשיעה, פשיעה אלימה, אירועי רצח, יש שם גם סכסוכים בין ארגוני פשיעה ועבריינים, דווקא להארד קור אני מביא אתכם, לטמרה.

שמעון לביא: אם תרצו, לאחר מכן אפשר גם לכפר מנדא, בכפר מנדא יש לנו בחירות בעוד שבועיים.

שמעון לביא: אני אדבר על בחירות לרשויות המקומיות בחברה הערבית, זה אירוע בפני עצמו, אבל קודם כל קצת נתונים על המחוז.

שמעון לביא: קצת על המחוז הצפוני.

שמעון לביא: אפשר לראות את המפה, סך הכול 4,500 קילומטר מרובע בחלוקה לשלושה מרחבים, מרחב כנרת, מרחב גליל ומרחב עמקים.

שמעון לביא: בסך הכול כ-18 תחנות משטרה.

שמעון לביא: מבחינה דמוגרפית 1.2 מיליון תושבים.

שמעון לביא: שימו לב שכמעט 60% אינם יהודים, אנחנו פה מתעסקים, הפארטו שלנו בעיקר אל מול החברה הערבית.

שמעון לביא: יש פה את כמות היישובים.

שמעון לביא: זה לגבי הנתונים.

אמיר אוחנה: איזה שיעור של האוכלוסייה הלא יהודית בישראל נמצא במחוזך?

שמעון לביא: אני לא יודע.

אמיר אוחנה: אם אני זוכר נכון שמעתי נתון של 50%, 50% מהאוכלוסייה הערבית נמצאת במחוז שלך, אולי יותר אפילו.

קריאה: 55%.

שמעון לביא: 58% אינם יהודים.

שמעון לביא: שאלת ביחס למה?

אמיר אוחנה: ביחס למדינת ישראל.

אמיר אוחנה: 55% מערביי ישראל נמצאים בשטח המחוז שלך, שזה מראה כמה המחוז הזה חשוב מבחינת הפשיעה בחברה הערבית.

מירב בן ארי: נכון.

שמעון לביא: יש פה את שעון הפשיעה היומי.

שמעון לביא: בוא נאמר שזה מחוז שעיקר הפשיעה הוא פשיעה בחברה הערבית.

שמעון לביא: אנחנו נראה את זה בהמשך.

שמעון לביא: אני שם את השקף הזה כי הרבה אנשים התבלבלו, מבחינתי זה הדבר הכי חשוב בעולם.

שמעון לביא: כל מה שאנחנו עושים במשטרת ישראל בסוף נועד להשיג את הביטחון האישי ואת אמון הציבור במשטרת ישראל.

שמעון לביא: כדי להסביר מה זה, וזה לא סתם סיסמה, תראו סרטון קצר מלפני שבועיים.

אמיר אוחנה: אני כל כך שמח שכתבתם שיפור הביטחון האישי ולא תחושת הביטחון.

מירב בן ארי: כן, על התחושה הייתה לו ביקורת על זה בלוד.

שמעון לביא: לפעמים אומרים מה זה הסיסמה הזאת, סרטון קצר מלפני שבועיים בכאבול, אנחנו נהיה שם גם היום, זה קרוב לטמרה.

שמעון לביא: (סרטון).

שמעון לביא: זה השוטרים תופסים שלושה חבר'ה שביצעו ירי עם הנשקים ואחרי מרדף, זה ב-12 בלילה, תושבי כאבול מוחאים כפיים.

שמעון לביא: זה נדיר.

מירב בן ארי: זה היה גם בטוויטר.

אמיר אוחנה: זה יותר מאהבת מרדכי או שנאת המן?

שמעון לביא: גם וגם.

עמיחי שיקלי: אגב, זה מעניין כי רואים בחברה הערבית שיש מגמת עלייה באמון במשטרה ובציבור היהודי ירידה.

עמיחי שיקלי: בגלל כל מיני סיפורים מסביב, אבל זה מעניין הגרף של השיפור בחברה הערבית.

שמעון לביא: אנחנו גם מזהים יותר שיתופי פעולה בחברה הערבית, שזה משהו נדיר.

שמעון לביא: בואו נדבר קצת על האתגרים.

שמעון לביא: האתגרים של המחוז, אני שם לכם ממש בקצרה ככה, נתחיל מסוגיית אירועי הירי.

שמעון לביא: אנחנו ניתן לכם פה סקירה על הירי.

שמעון לביא: בוא נאמר שסוגיית הנשק לפתרון סכסוכים זה מרכז העבודה שלנו.

מירב בן ארי: אל תדבר על 6006.

שמעון לביא: לא, אני אדבר על זה אחר כך.

שמעון לביא: למעשה המלחמה המרכזית שלנו בסוגיית אירועי הירי, אנחנו מדברים על בערך 1,800 תיקי ירי בשנה, יש לנו בערך בין 20 ל-25 תיקי רצח בשנה.

מירב בן ארי: מה אחוז הפענוח?

שמעון לביא: ב-2020 עמדנו על 70% פענוח, ב-2021 על 34%, יש לנו ירידה.

שמעון לביא: מה שכן, אנחנו עכשיו פענחנו תיקי רצח משנת 2021.

אמיר אוחנה: זה העניין, זה לוקח זמן, עד שמפענחים ואז הסטטיסטיקה.

שמעון לביא: צריך להבין שבעולם של פשיעה אין גבולות גזרה וזה לא מתבטא ביומן קלנדרי.

שמעון לביא: גם תיקי רצח מ-2019, אני עדיין עובד עליהם.

שמעון לביא: אנחנו לא מוותרים על אף תיק רצח, נמצא פה מפקד הימ"ר.

שמעון לביא: פענוח הרצח האחרון, דרך אגב, זה רצח של אישה במראר שהגיע רוצח שכיר עם קסדה על הראש, עלה בחדר המדרגות, דפק בדלת, כשהבין שהדלת פתוחה עשה פנימה, האמא זיהתה אותו, היא הייתה עם הבת, הוא הגיע מטווח קצר, ירה לה שני כדורים בראש, וידא הריגה, ליד הילדה, ונמלט.

שמעון לביא: הימ"ר עשה פה עבודה מדהימה.

אמיר אוחנה: זיהתה אותו?

אמיר אוחנה: אתה אמרת שזיהתה אותו.

שמעון לביא: לא, זיהתה שמגיע מישהו חשוד.

שמעון לביא: היא הבינה שמישהו בא להרוג אותה.

שמעון לביא: אנחנו כרגע הגשנו כתב אישום נגד הרוצח.

שמעון לביא: זה רוצח שכיר, אין שום קשר בינו לבינה, ועכשיו השלב הבא שלנו, אנחנו לא מוותרים, זה להגיע למי ששלח אותו.

שמעון לביא: אנחנו יודעים מי שלח אותו, אנחנו רק צריכים לחזק את הראיות.

שמעון לביא: זה דרך אגב במגזר הדרוזי, במגזר הערבי, גם הדרוזי.

אמיר אוחנה: והרקע, פחות או יותר?

אמיר אוחנה: זה כבוד המשפחה?

שמעון לביא: כן, בגדול כן.

שמעון לביא: 6006, אני אגע בזה לאחר מכן, זה למעשה ארגון הפשיעה הכי חזק בארץ היום, ארגון אכזרי.

אמיר אוחנה: אגב, קיומו לא סודי, אפשר להגיד.

מירב בן ארי: לא, אבל אני לא רוצה לפתוח את זה.

מירב בן ארי: ביקשתי לא לפתוח את זה.

שמעון לביא: הסוגיה הבאה לדעתי היא סוגיה מרכזית, זה כל מה שקשור לסחיטת דמי חסות, אבל בעיקר בעיקר לשוק האפור.

שמעון לביא: אני רוצה להגיד כמה מילים לגבי החברה הערבית.

שמעון לביא: דרך אגב החברה הערבית, אתם יודעים שהיום רק לבערך 20% עד 25% מהחברה הערבית יש חשבונות בנק, הנגישות להון ואשראי היא מאוד נמוכה, החברה הערבית פחות מאמינה במערכת הבנקאית הפיננסית ומבחינתה היא מאמינה כמובן בשוק המזומן.

שמעון לביא: דרך אגב, חוק המזומן, הם עוברים על כל חוק מזומן שאפשר.

שמעון לביא: האירוע הזה יצר בעיקר שהאלטרנטיבה של מערכת בנקאית ושוק אפור בעיקר מזינה ארגוני פשיעה.

שמעון לביא: היום הכסף המזומן זה הדלק הכי גדול בחברה הערבית בסוגיית הפשיעה.

שמעון לביא: אם אני אדבר באחוזים אני אומר שבערך 70% מתיקי הירי שלנו במחוז הצפוני, המקור שלהם הוא מקור כלכלי.

שמעון לביא: תראו מה קורה בשנתיים האחרונות.

שמעון לביא: בשנתיים האחרונות המשבר הכלכלי של הקורונה, אני מזכיר לכם, החברה הערבית, דרך אגב, מרביתם עובדים במסחר, עובדים במקצועות חופשיים, רובם נקלעו לבעיות כלכליות ובהיעדר אלטרנטיבה הם פונים לשוק האפור.

שמעון לביא: השוק האפור זה פשיעה, זה ארגוני פשיעה שמגלגלים מיליונים וכדי להלבין את הכסף שלהם הם נותנים הלוואות בריביות גבוהות מאוד.

שמעון לביא: מי שלא מחזיר הלוואה בתל אביב או בירושלים, מקבל דואר מהוצאה לפועל.

שמעון לביא: פה אם אתה לא עומד בפירעון של ההלוואה, והריביות הן הרבה יותר גבוהות, מגיעים אליך שלושה רעולי פנים, במקרה הטוב שורפים לך את האוטו, במקרה הרע יורים לך ברגליים, כי זו הדרך שלהם.

שמעון לביא: תראו, יש המון בעיות במגזר הערבי, אני לא רוצה להיכנס לזה, הנגישות להון ואשראי היא בעייתית, זוג ערבי לא יכול לקחת משכנתא, אין לו תלושי משכורת, אין לו עבודה קבועה, גם בדרך כלל אם הוא בא לרכוש דירה ולקחת משכנתא יש לנו בעיה גדולה מאוד במה שקשור לטאבו.

שמעון לביא: יש הרבה חסמים שהם חסמים רגולטוריים, הם חסמים, בירוקרטיים אני לא קורא לזה, אבל בעיקר מנטליות.

שמעון לביא: גם מבחינתם יש חוסר אמון במערכת הבנקאית.

שמעון לביא: בשלוש השנים האחרונות נסגרו 48 סניפי בנקים בצפון.

שמעון לביא: היום לא משתלם להחזיק בנק בצפון.

עמיחי שיקלי: אבל זו מגמה שלא קשורה לערבים, צריך לומר, סגירת סניפים.

אמיר אוחנה: יותר שירותים אינטרנטיים.

שמעון לביא: גם לערבים, אבל בעיקרון השימוש המוגבר במזומן זה הדלק המרכזי לפשיעה בחברה הערבית והיום, דרך אגב, אנחנו מבינים שהירי וההצתות זה הסימפטום ואנחנו ממקדים פעילות, אנחנו לא עשינו את זה אף פעם, בכלל משטרת ישראל בשנים האחרונות, מרכז הכובד עובר לפעילות הכלכלית, אנחנו עובדים על מי שעוסק בקווי אשראי ובקווי הלוואות, בסוף אף אחד לא עושה את זה מטוב לב.

שמעון לביא: אני יכול לומר לכם, אנחנו בחיפושים בבתים לפעמים מוצאים דפים עם חוזים של הלוואות בערבית, אנחנו רואים הלוואה של 300,000 שקל, בשנה ההחזר - - -

מירב בן ארי: חברת הכנסת אורית סטרוק הצטרפה.

שמעון לביא: בוקר טוב, ברוכה הבאה.

שמעון לביא: אנחנו מדברים על החזר הלוואה של 580,000 שקל בשנה בפריסה חודשית, זה משהו שכמעט בלתי ניתן לעמוד בו, זה יוצר גל של אירועי ירי.

שמעון לביא: אני גם אתייחס לסוגיית הטיית המכרזים.

שמעון לביא: זה משהו שחשוב שהוועדה תכיר, אני שוחחתי עם חבר הכנסת אמיר אוחנה, היום זו בעיה מרכזית, אני אומר אפילו בעיה שיש לה פגיעה בביטחון הלאומי, כל סוגיית המכרזים.

שמעון לביא: אם פעם ארגוני הפשיעה היו מסתפקים בכסף שנמצא ברשויות המקומיות, זה לא מספק אותם, הם מזהים את הפוטנציאל בתשתיות לאומיות, בפרויקטים של מאות מיליונים והם דוחפים לשם את היד.

שמעון לביא: זה לא רק בצפון, דרך אגב, זה בכל הארץ, ואנחנו כמובן נהיה שם.

שמעון לביא: סוגיית האלימות בדגש על החברה הערבית.

שמעון לביא: האיום הביטחוני מהחיזבאללה, שבוודאי לנו כמשטרה יש חלק מרכזי.

שמעון לביא: במידה שתפרוץ מלחמה, זה לא יהיה מתוכנן, והמשמעות היא כמובן ירי תלול מסלול, אירוע רב זירתי, שאנחנו נידרש לתת מענה בעורף.

שמעון לביא: מלחמת לבנון השנייה זה כלום לעומת מה שיש היום לחיזבאללה, גם מבחינת העוצמה, גם מבחינת הדיוק.

שמעון לביא: אנחנו נידרש להיערך.

שמעון לביא: לא רק אנחנו, גם מחוז חוף במקביל.

שמעון לביא: פשיעה חקלאית בוודאי, זה חלק גדול ממה שיש לנו.

שמעון לביא: סוגיית הסכסוכים בקצרה, זה ארוחת בוקר, ארוחת צהריים וארוחת ערב שלנו.

שמעון לביא: החברה הערבית, מי שלא מבין ויודע ל טפל בסכסוכים אין לו מה לחפש.

שמעון לביא: נדרשים פה שני אתגרים, האתגר הראשון לזהות סכסוך, לזהות אותו זה לא פשוט, אתה צריך להפעיל סנסורים מיוחדים כדי לזהות סכסוך בתחילת דרכו, כי קטטה בבית ספר בסאג'ור, אם אתה לא שם לב אליה ולא מיירט אותה בזמן היא הופכת, באמצעות הרשתות החברתיות, תיכף תראו דוגמאות, למלחמת עולם בערב ואתה אחר כך צריך לרדוף אחרי הזנב שלך.

שמעון לביא: וכמובן החלק השני, האתגר הנוסף זה הטיפול.

שמעון לביא: הטיפול חייב להיות עוצמתי.

שמעון לביא: אני אומר לכם בוודאות מוחלטת, אני יודע שזה מוקלט, אנחנו מורידים את הכפפות בסוגיות הסכסוכים.

שמעון לביא: סכסוכים מתחלקים לשניים, יש סכסוכים בין עבריינים וסכסוכים בין חמולות.

שמעון לביא: סכסוכים בין חמולות הם הרבה יותר מאתגרים, כי בסוף בין עבריינים זה משהו כירורגי, אנחנו חייבים להיות שם, יש לנו דרך לסכל את זה, למנוע, לשבש את הפעילות שלהם, אנחנו מכירים את הדמויות, אבל כשזה בין חמולות, בכפר של 15,000, של 20,000 איש שמורכב משתי חמולות מרכזיות הדלק נמצא באוויר וכל חיכוך, כל מפגש, על הכביש, במכולת, בבית הספר יכול להוביל להסלמה.

שמעון לביא: פה אני אומר לכם, אנחנו ממוקדים מאוד, מורידים את הכפפות, עושים מעצרים, נכנסים, עושים פעילות כלכלית.

שמעון לביא: בסופו של דבר אנחנו עושים את הכול כדי לפגוע להם בסיטואציה לריב אחד עם השני.

שמעון לביא: לגבי סוגיית הנשק, השיטה שלנו זה לייבש את הביצה, לא לטפל ביתושים, אנחנו עובדים על סוחרי אמל"ח, אנחנו עובדים על יורים ואני מודד את מפקדי התחנות שלי ואת מפקדי המרחבים בפעילות באלימות וירי.

שמעון לביא: מבחינתי זה הדבר החשוב ביותר.

שמעון לביא: אנחנו תופסים המון נשקים, אנחנו מגישים המון כתבי אישום, לא תמיד זה משפיע על אירועי הירי.

שמעון לביא: בסוף צריך לזכור שהנשק, ככל שהוא קטלני, בסוף הוא משמש כאמצעי לפתרון סכסוכים.

שמעון לביא: במקומות שתפסנו הרבה נשקים היו דקירות, במקומות שתפסנו הרבה סכינים היו דריסות, במקומות שתפסנו גם רכבים שדורסים היו הצתות של בתים.

שמעון לביא: בסוף בסוף הנשק הוא סימפטום, המרכז זה הסכסוכים והאלימות ולשם צריך להגיע.

איתמר בן גביר: מה זה המון נשקים שאתה אומר?

איתמר בן גביר: כמה נשקים?

שמעון לביא: בוא ניקח את השנה, אנחנו תפסנו מתחילת השנה 120 כלי נשק.

שמעון לביא: בראייה ארצית, קח את כל המחוזות ביחד, חוף, מרכז, דרום, ירושלים, ש"י, ש"י תשאיר בצד, כי זה צה"ל - - -

אורית סטרוק: בתחילת השנה זה 2021?

שמעון לביא: 2022.

אורית סטרוק: מתחילת 2022 תפסת 120?

שמעון לביא: כן.

איתמר בן גביר: בחודש?

שמעון לביא: בחודש.

שמעון לביא: דרך אגב, 50% מהתפיסה הזאת זו תפיסה יפה מאוד של הימ"ר.

שמעון לביא: בשבוע שעבר, אתם תראו אותה.

אמיר אוחנה: בבית שאן?

שמעון לביא: כן, בבית שאן אנחנו מקבלים אינדיקציה.

אמיר אוחנה: זה הברחת גבול.

שמעון לביא: בדרך כלל אנחנו יושבים על הגבול, מה שקרה שם, אנחנו פשוט קיבלנו אינדיקציה שהם כבר חצו את הגבול בדרך לירושלים, אנחנו יירטנו שיירה של שלושה כלי רכב, רכב אחד מוביל, רכב אחד מאחור, דרך אגב, רכב אחד מאחור שבמידה שמגיעה משטרה הוא חוסם ומנגח, זו השיטה, הרכב האמצעי זה הרכב עם כל ה-54 כלי נשק שנוהגת אישה.

שמעון לביא: הראשון מוביל, אנחנו יירטנו את שלושת כלי הרכב במקביל ותפסנו את כלי הנשק.

שמעון לביא: וזה תיק שמטופל כרגע בימ"ר, אתם תיכף תראו את התמונות.

שמעון לביא: פה במחוז הצפוני יש תפיסות על פי מידע מודיעיני.

שמעון לביא: בסוף השבוע חמישה כלי נשק, בשבוע שעבר תפסנו 60 כלי נשק, על פי מידע, אבל בחלק גדול מהמקרים יש חתירה למגע.

שמעון לביא: אני אומר לכם, אין את זה בשום מקום בארץ, בדרך כלל שוטרים מטפלים בפורצים, בגנבי רכבים, פה לזהות ירי, לשמוע מקור ירי, לחתור למגע, לזהות יורים שמחזיקים את הנשק עליהם.

שמעון לביא: דרך אגב לא פעם ולא פעמיים מפנים את הנשק לעבר שוטרים, לשמחתי הרבה לא פוגעים בשוטרים, אבל בנס.

שמעון לביא: השוטרים שמבצעים ירי, בחלק גדול מהמקרים הרגנו חלק מהחשודים ובחלק גם אנחנו פספסנו.

שמעון לביא: אני יכול להגיד לכם שבחודש האחרון יש לנו שבעה מקרים ששוטרים חתרו למגע ותפסו חמושים.

שמעון לביא: זה ממש מלחמה.

שמעון לביא: לכאורה שאנחנו בשטחים או בלבנון, אבל בתוך הארץ באמת הסיכוי לתפוס פה חמושים בלילה הוא סיכוי גבוה מאוד במפגש של שוטר אזרח.

עמיחי שיקלי: הסיפור של דיר כל מכסור, נתפסו היורים?

שמעון לביא: כן.

שמעון לביא: מה שקרה בדיר אל מכסור, אני אגיד את זה בקצרה כי העסק פה מוקלט.

שמעון לביא: זה סכסוך.

עמיחי שיקלי: עבודות עפר.

שמעון לביא: עבודות עפר, בין מספר גורמים, בסופו של דבר ירי שפגע במרחק של כמעט 160 מטר בילד ששיחק בגן משחקים.

שמעון לביא: אירוע קשה מאוד, אירוע מורכב מאוד, הימ"ר עשה עבודה טובה, הם כרגע עצורים, יש לנו ארבעה עצורים מספר ימים.

שמעון לביא: התיק הזה הוא תיק מורכב, קשה מאוד, מדובר בעבריינים.

שמעון לביא: דרך אגב אחד העצורים גם דרוש בתיק רצח במחוז חוף.

שמעון לביא: זאת אומרת זה לא סתם, הם כרגע עצורים, אני מקווה מאוד שאנחנו נגיש שם כתבי אישום.

אורית סטרוק: אני רוצה לשאול אותך, הסיפור של כלי הנשק, לאיזה אחוזים מהאוכלוסייה יש נשק?

שמעון לביא: בשבוע שעבר אנחנו תפסנו עורך דין בכיר מאוד עם אמ-16 בבית, במרחב עמקים בכפר כנא.

שמעון לביא: עורך דין בכיר.

שמעון לביא: אני רוצה להגיד משהו אחד לגבי החברה הערבית, אנשים נורמטיביים, עורכי דין, רופאים, בעלי מקצועות חופשיים מחזיקים נשק.

שמעון לביא: הם מחזיקים את הנשק - - -

אורית סטרוק: להגנה עצמית.

שמעון לביא: לא, למאני טיים.

אמיר אוחנה: לא, הרעיון הוא גם, סליחה, ישראל מחזיקה, על פי פרסומים זרים, כלי נשק שהמטרה שלהם היא לא בהכרח להשתמש בהם אלא להרתיע ואני חושב שמה ששמעון רוצה לומר זה שחלק מהאנשים מחזיקים כלי נשק בדיוק למטרה הזאת.

עמיחי שיקלי: מה זה מאני טיים?

שמעון לביא: אני אגיד מה זה המאני טיים.

שמעון לביא: יש בחברה הערבית עבריינים שמחזיקים נשקים שהם יורים על אנשים, הם עבריינים, זה המקצוע שלהם, הם יורים על מכוניות, על בתים ועל רגליים והם גם רוצחים.

שמעון לביא: יש אזרחים שמחזיקים נשק בקרבת מקום, זה הביטחון שלהם, למאני טיים, כשהם יצטרכו אותו הם ישתמשו בו.

אורית סטרוק: אז אני שואלת שוב, לאיזה אחוז מהאוכלוסייה, גם הנורמטיבית, יש נשק?

שמעון לביא: אני לא יודע.

אמיר אוחנה: אין תשובה לשאלה הזאת, גם אין תשובה לשאלה כמה כלי נשק לא חוקיים יש בישראל.

אורית סטרוק: השאלה הזאת נורא חשובה.

מירב בן ארי: בסדר, אבל בואו נתקדם.

שמעון לביא: מה שאני רוצה לומר, אורית, בסוף בסוף בעולם שמוגבל משאבים אני מתמקד ברעים ביותר, אלה שיורים ואלה שסוחרים בנשק.

אורית סטרוק: זה ברור, רציתי לדעת הערכה.

שמעון לביא: כמה מילים על הסחר בנשק לפני שנגיע לגבולות.

שמעון לביא: אנחנו ניסינו פה להיכנס לעולם הסחר בנשק, כי בסוף מה קרה?

שמעון לביא: היינו עושים הרבה חיפושים, הרבה תפיסות נשק ולצערי הרב לא הייתה הלימה עם כמות אירועי הירי.

שמעון לביא: ואז אנחנו קיבלנו החלטה שאנחנו עובדים על סוחרי אמל"ח.

שמעון לביא: כשנכנסנו לתוך העולם הזה של סחר באמל"ח אנחנו גילינו דבר אחד מפתיע, שהיום להיות סוחר אמל"ח זה עסק משתלם.

שמעון לביא: בציבור הערבי מי שסוחר באמל"ח זה עסק מאוד משתלם.

שמעון לביא: למה זה משתלם?

שמעון לביא: קודם כל יש ביקוש גדול מאוד לנשק ובשוק חופשי איפה שיש ביקוש מישהו חייב להציע.

שמעון לביא: יש רווח מאוד משמעותי.

שמעון לביא: היום, אורית, אקדח בשטחים נמכר ב-30,000 או 25,000 שקל.

שמעון לביא: אני מוכר אותו בטמרה ב-50,000 שקל.

שמעון לביא: אם אני לוקח עשר חתיכות תבינו כמה הרווח.

שמעון לביא: גם קארל גוסטב, גם אמ-16.

איתמר בן גביר: מאיפה הנשקים מגיעים?

שמעון לביא: חלק מהנשקים מגיעים מהשטחים, חלק גדול מגיע מנסיכויות המפרץ, מירדן, מסוריה, מטורקיה.

אמיר אוחנה: אפילו מעירק.

מירב בן ארי: מלבנון גם.

שמעון לביא: אבל רובם מגיעים דרך ירדן.

אמיר אוחנה: אבל זה משתלם מעוד סיבה.

שמעון לביא: רגע, שתי סיבות.

שמעון לביא: עוד סיבה אחת זה הנגישות.

שמעון לביא: היום קחו ערבי מכפר כנא, הוא יכול להיכנס לשטחים לקנות נשק ולצאת משם בלי שאנחנו נפריע לו, לא משטרת ישראל, לא שירות הביטחון הכללי ולא צה"ל שעסוק במשימות הבט"ש היום, והדבר הנוסף, בסוף כשהוא עושה את הערכת הסיכונים שלו מה קורה אם הוא נתפס, הוא גם לוקח בחשבון את העונש הקל כשהוא נתפס.

שמעון לביא: אני אומר לכם בעבירות של החזקת נשק העונשים הם מאוד קלים.

שמעון לביא: המטרה שלנו כמשטרה, זה לא רק שלי כמשטרה, בכלל של מדינת ישראל, זה לפגוע לו בסיטואציה בצורה כזו שלא ישתלם לו לעסוק בסחר בנשק, אחת, זה גם בסוגיה של ההרתעה, בענישה, גם בחיזוק קו התפר, בכל מה שקשור למעבר וגם באכיפה כלכלית וגם בפעילות שלנו.

שמעון לביא: מני, כמה מילים על הגבולות?

איתמר בן גביר: אולי לפני, מה העונש שמקבל סוחר נשק?

איתמר בן גביר: מה מדיניות הענישה במחוז?

שמעון לביא: בסחר בנשק זה כבר להוכיח שיש מכירה וקנייה, הענישה היא מאוד כבדה, אנחנו מדברים על חמש שנים בערך.

שמעון לביא: דרך אגב בחוק העונשין מדובר על 20 שנה, פה אנחנו מדברים על חמש שנים בערך, שזה עונש כבד מאוד, בהנחה שאתה מוכיח סחר.

שמעון לביא: אבל בהחזקת אמל"ח העונשים הם מצחיקים, הם מספר חודשי מאסר שבדרך כלל זה מומר לעבודות שירות.

שמעון לביא: בוא נאמר שאין הרתעה.

שמעון לביא: אני רוצה לומר לך שמי שעצרנו בשנה שעברה על החזקת נשק כבר מזמן בבית חופשי, ממשיך לעסוק בהברחות נשק.

שמעון לביא: אנחנו מחזיקים ביחידה המרכזית בצפון, נמצא פה מני, הוא ייתן כמה מילים, את יחידת היג"ל, יחידה מפוארת שעוסקת בכל מה שקשור להברחת נשק מהגבולות.

שמעון לביא: בחמש השנים האחרונות גבול לבנון לא היה פעיל ולא סתם, בגלל בניית המנהרות, זה יבוא פה לביטוי בסרטון.

שמעון לביא: גבול ירדן פרוץ לגמרי.

שמעון לביא: יג"ל זו יחידה שיכולה לשבת במארב בבקעת הירדן בקיץ שלושה-ארבעה ימים בחום של 45 מעלות ולחכות עד שמגיעים האובייקטים ולתפוס אותם.

שמעון לביא: אז בואו נראה את הסרטון ואחר כך מני, תגיד כמה מילים.

שמעון לביא: (סרטון).

מני בנימין: בוקר טוב לכולם, מני, ראש ימ"ר צפון.

מני בנימין: כמו שאמר הממ"ז, במסגרת הימ"ר יש לנו גם כוח אופרטיבי שנקרא יחידת היג"ל, אנחנו בעיקרון מכסים את כלל הגבולות, את גבול לבנון, גם בקטע שהוא לא שלנו, ששייך לתחום מחוז חוף, גם גבול סוריה, יש לנו למעשה ממשולש הגבולות עד חסם צהוב את מחסום גבול ירדן.

מני בנימין: יחד עם זאת היחידה עובדת מצפון ים המלח גם בשטח שהוא לא בתחום האחוד שלנו, בכל מה שקשור לנושא של הברחות.

מני בנימין: כמו שנאמר פה, הייתה תקופה של שקט בזמן שהחיזבאללה בנה למעשה את המנהרות ואז הוא רצה שקט תעשייתי וכמעט אף הברחה – בואו נצא מנקודת הנחה שלמעשה כל מה שקורה בגבול הוא בשליטה מלאה של חיזבאללה, הוא דאג לייבש את הפעילות, היה אפילו שיח לפרק את יחידת היג"ל בגלל השקט, אבל מאז החשיפה ומבצע 'מגן צפוני' אנחנו רואים חידוש קשר ולמעשה החיזבאללה מחפש מנהרות עיליות, דרך צמחייה ומקומות נסתרים.

מני בנימין: כל נקודות ההברחה, אגב, בגבול לבנון הן נקודות הברחה שהן יחסית צמודות ליישובים יהודים, ולא סתם ולא בכדי.

מני בנימין: לא מעט הברחות מגבול לבנון, אם בעבר, כמו שנאמר פה, זה היה בעיקר סמים, היום כמעט אנחנו לא רואים סמים, הסמים הוא משהו שנלווה לכמויות של אמל"ח.

מני בנימין: גבול סוריה, הייתה תקופה שהוא היה פעיל, עכשיו קצת יש ירידה, לאחרונה אנחנו רואים חידוש נוסף.

מני בנימין: וגבול ירדן, שהוא למעשה הגבול הכי בעייתי, אנחנו קוראים לו, גם בשפה של העבריינים, החנות, כל מי שרוצה מגיע, לוקח כמה שהוא רוצה, התשתיות שם בעייתיות.

שמעון לביא: צריך להבין שבכלל בעולם הערבי מבינים שבישראל יש ביקוש גדול.

שמעון לביא: אנחנו רואים את זה, אנחנו נתקלים פה בנשקים מאיחוד האמירויות.

אמיר אוחנה: מאוד אקזוטיים.

שמעון לביא: נשקים מעירק, של צבא עירק, מסוריה, הרבה כלי נשק שמיוצרים בטורקיה.

שמעון לביא: בסופו של דבר הסוחרים מבינים איפה הכסף הגדול נמצא.

שמעון לביא: אנחנו גם מזהים קשרים בין עבריינים בירדן שמקבלים את הנשקים לבין ערבים ממזרח ירושלים בעיקר, אבל לא רק, גם תושבי שטחים, אנחנו תופסים פה המון המון כלי נשק.

עמיחי שיקלי: למה זה נהיה כל כך פופולרי עכשיו ולא לפני חמש שנים, אקדחים ורובים?

אמיר אוחנה: אבל מי אמר שזה לא היה פה לפני חמש שנים?

עמיחי שיקלי: לא, אבל הוא אומר שזה היה שינוי מגמה, מסמים לרובים.

שמעון לביא: לא, המגמה הוא דיבר על מה שקרה בגבול לבנון.

עמיחי שיקלי: לא, זה הבנתי, 'מגן צפוני', זה ברור, אבל הסיפור של נשקים הפך להיות פופולרי.

שמעון לביא: מה שקורה, הרי כל תפיסת העולם של חיזבאללה בהברחת סמים הייתה להרעיל את היהודים בסמים.

שמעון לביא: הם זיהו את 'שומר חומות' כפלטפורמה כדי לחמש את הערבים באמל"ח שביום הדין יהיה פה הרבה כלי נשק.

שמעון לביא: הם מבינים את הפוטנציאל.

שמעון לביא: הם גם רואים את הרווח הכספי, אבל יש פה שיקולים גם אחרים.

אורית סטרוק: לכן שאלתי אותך את מה ששאלתי, כי בסוף גם לבן אדם הנורמטיבי, שהוא לא בשום מאפיה ולא בשום כנופיה ביום הדין הנשק שלו יכול להיות מופנה כלפינו.

שמעון לביא: מופנה לכל אחד, אין ספק.

עמיחי שיקלי: במאני טיים.

שמעון לביא: ההברחה האחרונה, אנחנו לא נעבור על כל ההברחות, רק האחרונה.

שמעון לביא: (סרטון).

שמעון לביא: זו ההברחה האחרונה.

שמעון לביא: מני, כמה מילים על ההברחה האחרונה.

מני בנימין: אינדיקציה שקיבלנו על תנועה של שלושה כלי רכב, כמו שנאמר, שנעים מכיוון ירושלים לכיוון.

מני בנימין: לא ידענו מהי נקודת ההברחה לכן החלטנו לעצור אותם ביציאה במקום לבזבז כוחות על הגבול.

מני בנימין: ראינו את השורה שלהם חזרה.

מני בנימין: לא פשוט לעצור שלושה כלי רכב במקביל, ממש לא מבצעית, עשינו איזה שהיא תרגולת שאנחנו פיתחנו אצלנו בימ"ר וביצענו את המעצר.

מני בנימין: תפסנו בתא המטען של הרכב של הבחורה 38 אקדחים, עשרה קלצ'ים, ארבעה אמ-16 ועוד מקלע של ברטה עם אלפי כדורים.

אורית סטרוק: כשאתה אומר מזרח ירושלים מה המקור?

שמעון לביא: מזרח ירושלים.

אורית סטרוק: אבל מה המקור?

אורית סטרוק: יש שם מחרטה?

מני בנימין: לא, אין שום קשר למחרטה, אנחנו רואים מגמה חד משמעית של לעזוב את הקרלו.

שמעון לביא: שנייה, לפני זה.

שמעון לביא: יש נשק מאולתר ויש נשק תקני.

שמעון לביא: הנשקים האלה שמני מדבר עליהם זה נשק תקני שמוברח.

שמעון לביא: בתוך השטחים יש מחרטות שמייצרות נשק מסוג קרלו, זה קרל גוסטב.

אמיר אוחנה: זה פחות יקר ופחות מבוקש.

שמעון לביא: הנשק הזה עולה 2,500 שקל בג'נין ופה הוא נמכר ב-12,500 שקל, 10,000 שקל, באזור נצרת.

שמעון לביא: מה שאנחנו עושים בעיקרון, זו הפרנסה העיקרית שלנו, אנחנו מבינים שזה גורם מרכזי לתיקי הרצח, לאלימות, יש לנו פה למטה בימ"ר חפ"ק אמל"ח, אנחנו עובדים על סוחרי אמל"ח כמו שעובדים בלוד או ביפו על סוחרי סמים.

שמעון לביא: הם למעשה ראש הנחש מבחינתנו, הם תחת כוונות, בין כוונות, אנחנו מלווים אותם בפעילות, בעסקאות, עד כמה שאפשר, אנחנו מלווים אותם בשטחים ואם אנחנו מזהים את הסוחר בשטחים אנחנו מבצעים פעילות גם על הסוחר בשטחים ביחד עם הימ"מ, ביחד עם יחידות מסתערבות.

שמעון לביא: אנחנו ככה עובדים על הנושא של סחר באמל"ח.

שמעון לביא: בעיקרון אפשר לראות את כתבי האישום, את תום ההליכים, זו המדידה שלי.

שמעון לביא: בסחר באמל"ח, בירי ובאחזקת אמל"ח הנתונים הם הנתונים הכי גבוהים בארץ, זו הפרנסה שלנו.

שמעון לביא: זה הפארטו שלנו.

שמעון לביא: גם מבחינת תפיסות אמל"ח זה 2021, אפשר לראות את העלייה, הכמויות הן כמויות גדולות מאוד, אפשר לראות מעל 600 כלי נשק בלי רימונים.

שמעון לביא: יש לנו גם מטעני חבלה תקניים שאנחנו תופסים.

שמעון לביא: מתחילת השנה, זה רק ינואר, זה מתחילת השנה, אפשר לראות את הכמויות של התפיסות, גם רובים וגם אקדחים בשנת 2022 לעומת השנה המקבילה, אלה תאריכים מקבילים, אשתקד.

שמעון לביא: ביחס לרמה הארצית, אפשר לראות, יש פה את המחוזות המרכזיים, דרום, מרכז וחוף.

שמעון לביא: אנחנו למעשה קצת יותר מ-50% מסך התפיסות, גם ברימונים, גם ברובים, גם באקדחים.

שמעון לביא: כמובן שזה בא לידי ביטוי גם בכתבי אישום, גם בתום הליכים בעבירות אמל"ח.

שמעון לביא: הכלי המרכזי שלנו השנה זה הפעלת סוכן.

שמעון לביא: אני מניח שכולכם עקבתם באמצעי התקשורת.

שמעון לביא: אמיר, שהיה שר הבט"פ עודכן גם בזמנו, אני חושב שזה אחד מהכלים המרכזיים לתפוס את סוחרי האמל"ח.

שמעון לביא: הצלחנו לזהות עבריין מסוים בצפון, עבדנו עליו קצת, בסופו של דבר הצלחנו לגייס אותו כסוכן וכל המטרה זה כמובן שהוא ירכוש כלי נשק.

שמעון לביא: ככל שחלף הזמן גילינו יותר ויותר תיאבון.

שמעון לביא: המטרה הייתה להגיע לראשי הנחש, לסוחרי הנשק המרכזיים ביותר במדינת ישראל.

שמעון לביא: התחלנו בצפון, גלשנו לשטחי איו"ש, לירושלים, למרכז, קלנסואה, טירה, טייבה, כפר קאסם, ג'לג'וליה, לכל הסוחרים הגדולים, קפצנו כמה רמות, ניסינו אפילו להגיע למרכזיים ביותר כי הבנו שמי שאצלנו כרגע הוא סוג של מתווך ולקחנו סיכונים.

שמעון לביא: בסוף זו הייתה ההפעלה הכי גדולה מקום מדינת ישראל במשטרת ישראל.

שמעון לביא: אנחנו נראה סרטון קצר ולאחר מכן נראה את הנתונים של זה.

שמעון לביא: זה ממש מלפני חודשיים.

שמעון לביא: (סרטון).

שמעון לביא: פה נחשפנו ביתר שאת לעולם הזה.

שמעון לביא: תיכף תראו.

שמעון לביא: הוא נקרא 'אושן 11'.

שמעון לביא: הסוכן כמובן מוסתר, אי אפשר לראות אותו.

אמיר אוחנה: הוא ברשות להגנת עדים?

שמעון לביא: כן, הוא ברשות להגנת עדים.

אמיר אוחנה: אולי, יושבת ראש הוועדה, כדאי לעשות גם ביקור ברשות להגנת עדים.

מירב בן ארי: הייתי שם, אי אפשר.

שמעון לביא: רגע המסירה של הכסף.

שמעון לביא: כמובן שבחלק מהאירועים נשקפה סכנה גדולה מאוד לחייו.

שמעון לביא: הנה המסירה של האקדח.

שמעון לביא: בחלק גדול מהמקרים היה גם ניסוי כלים, זה רובה מסוג ברטה.

אמיר אוחנה: חשוב מאוד.

אמיר אוחנה: זה הנשק ששימש לפיגוע האחרון בשער ירושלים בעיר העתיקה, וזה ברטה שהוברחה על ידי הארכיבישוף קפוצ'י.

אמיר אוחנה: נשק מאוד נדיר, אגב.

שמעון לביא: דרך אגב, הוא קנה גם טילי לאו, הוא קנה גם מטעני חבלה, אמ-16, גם מאג, הוא קנה מאג ב-180,000 שקל.

אמיר אוחנה: המקור לנשק זה מלחמת האזרחים בלבנון, משם זה מגיע.

שמעון לביא: יש פה ניסוי כלים.

שמעון לביא: באמצע היום, בלי שום הפרעה.

שמעון לביא: זה פה בקלנסואה.

שמעון לביא: תראו איפה הנשק מוסתר, שאם משטרה תגיע.

שמעון לביא: זה נשק מסוג תבור, 140,000 שקל.

שמעון לביא: ככל שחלף הזמן התיאבון שלנו גדל, רצינו שמצד אחד יש מתח, יש מצד אחד סיכון לסוכן, מצד שני – בסופו של דבר אלה כל היעדים שפוצחו.

אמיר אוחנה: עלה באיזה שהוא שלב שחושדים בסוכן?

שמעון לביא: כן, תמיד זה קורה.

שמעון לביא: את ההפעלות האחרונות עשינו בשיא הזהירות, מפקד ימ"ר היה מפקד מבצע בכל הפעלה.

אמיר אוחנה: הוגשו כתבי אישום ועכשיו זה יתגלגל.

אמיר אוחנה: החכמים יילכו להסדר טיעון.

איתמר בן גביר: השאלה כמה מקבלים.

איתמר בן גביר: זה לא במשמרת שלהם, אבל השאלה מה קורה אחר כך.

איתמר בן גביר: זו שאלת השאלות.

שמעון לביא: זה נכון.

שמעון לביא: אלה התפיסות.

שמעון לביא: נעבור קדימה.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: תעבור את 6006.

שמעון לביא: כן.

שמעון לביא: רק משהו קטן על 6006, זה משהו שהוא חשוב מאוד.

שמעון לביא: קודם כל זה לא סוד, ואמר את זה חבר הכנסת אמיר אוחנה, זה ארגון פשיעה דרוזי, משפחת אבו לטיף, שיש לו לא מעט סניפים באזור הצפון, הוא מחובר לארגוני פשיעה נוספים.

שמעון לביא: אני לא אגע בזה יותר, אני רק רוצה להגיד דבר אחד, ארגוני פשיעה ברגע שהם נמצאים עם הגב לקיר הם טוענים גם נגד המשטרה ותוקפים בחזרה.

שמעון לביא: לפני כשנה אנחנו הבנו שהארגון הזה רוצה להשתלט על מכרזים ברשויות המקומיות.

שמעון לביא: הפעלנו את היחידה המרכזית כחברה לכל דבר שתציע מכרז בתשתיות גם בכיסרא סמיע וגם בג'ת ינוח, זה כפרים דרוזים בצפון, נכנסנו למכרז הזה מבלי שאף אחד הזמין אותנו, אף אחד מראשי הרשויות, כולם ידעו ושתקו.

שמעון לביא: נכנסנו פנימה, זיהינו כמה חברי ארגון שהם מאיימים וסוחטים, הצלחנו להפיל אותם והכנסנו אותם לבית סוהר.

שמעון לביא: לאחר המעצר הזה נכנסנו בכל הארגון ועצרנו אותם, חיפושים, מעצרים, ממש נכנסנו בהם כדי להעביר מסר לא להיכנס ל – ברור לכם שהתוספת התקציבית לחברה הערבית זה פוטנציאל גדול לעבריינים.

שמעון לביא: כל מיני החלטות הממשלה השונות, הם גם לא יודעים איך להשתמש בכסף, לא כולם.

שמעון לביא: בסופו של דבר בערב אחד, בדיוק לפני שנה, אנחנו מתעוררים לחמישה אירועים של ירי על בנקים בצפון.

שמעון לביא: בהתחלה, כשדיווחו לי בלילה אמרתי אולי זה אי שביעות רצון מהמערכת הפיננסית.

אמיר אוחנה: מהשירות.

שמעון לביא: מהשירות.

שמעון לביא: מפקד הימ"ר מתקשר אליי בבוקר ואומר לי: זה הארגון, הארגון מעביר לנו מסר, זה משהו חשוב שתדעו, מעביר לנו מסר, אם אתם לא תרדו מהגב שלנו כמשטרה אנחנו נמשיך לירות בסמלי שלטון.

שמעון לביא: מבחינתם בנק זה סמל שלטון.

שמעון לביא: גם בטובא זה קורה, תיכף אני אתן הסבר על טובא.

שמעון לביא: אנחנו כמובן, ברגע שהבנו, דרך אגב הרעיון הוא ליצור לחץ תקשורתי, אימה בציבור וליצור עלינו לחץ לרדת מעליהם.

שמעון לביא: אנחנו החלטנו לעצור את כל חברי הארגון, כולל את ראשי הארגון.

שמעון לביא: לא היינו תמימים, הייתה לנו את ההבנה שיש להם מספיק אנשים בחוץ שיכולים לעשות נזק ובסוף שבוע 20 סניפי בנקים נורו ברחבי המחוז הצפוני.

שמעון לביא: דרך אגב הם חרגו מהמחוז גם למחוז חוף, קרית אתא, מגזר יהודי, עכו, ואנחנו פה הקפצנו את כל העסק, הצלחנו להיערך עם כוחות במספר מקומות שהם לא סימנו אותם עדיין, בחלק מהמקומות ביצענו מעצרים.

שמעון לביא: האירוע המרכזי אצלנו במראר, צוות של ימ"ר ישב במראר, הגיעו שלושה רעולי פנים עם נשק אוטומטי, רכב גנוב, ירו לעבר הבנק בצרורות, הם פגעו במישהי שהייתה שם בקניות בסופרפארם, הכוח שהיה שם הגיב, ירה בהם, אחד נהרג, אחד נפצע, השלישי נעצר.

שמעון לביא: למעשה שלושת העצורים, היה שם קצת בלגן, תפסנו את הנשקים, זו הייתה מכה אדירה לארגון, אבל כמו שאמרתי, הארגון התאושש מהר וראינו את זה אחר כך בטובא.

שמעון לביא: חבר הכנסת אמיר אוחנה מכיר את זה, ירי על ניידות משטרה, כי החיבור - - -

אמיר אוחנה: אגב, באתי לכאן באותם ימים תוך כדי שיש התראה חמה על ירי לעבר המקום הזה ממש, זה לא מומש בסוף.

שמעון לביא: כן.

שמעון לביא: בסוף כשאתה פותח מלחמה עם ארגוני הפשיעה אין להם איפה, הם לא יכולים לעבוד בעבודה חוקית, הם מסמנים מטרות - - -

אורית סטרוק: מה זה מכה אדירה?

אורית סטרוק: אתה אומר שהייתה מכה אדירה.

שמעון לביא: זה מכה אדירה, מי שנהרג זה בכיר בארגון, מי שנפצע ונעצר זה בכירים בארגון, זה פורסם בכל אמצעי התקשורת.

אמיר אוחנה: זה לא מוטט את הארגון.

אורית סטרוק: אוקיי, נתת להם מכה אדירה ו- ו- ו-.

אמיר אוחנה: וזה לא מוטט את הארגון.

שמעון לביא: זה לא ממוטט את הארגון.

שמעון לביא: ארגון פשיעה, בעיקרון כדי למוטט ארגון פשיעה זה פעילות לא בתיקי רצח, לא בתיקי ירי.

אמיר אוחנה: כסף.

שמעון לביא: אתה צריך להביא אותם על תיק ארגון.

שמעון לביא: תיק ארגון זה תיק שהוא קשור גם למה שאמר חבר הכנסת אמיר אוחנה, שהוא קשור גם לעבירות כלכליות, הלבנות הון, זה משהו שהוא לטווח ארוך.

שמעון לביא: זאת סוגיה אחרת, זה משהו שאנחנו עובדים עליו בטווח הארוך, אבל אי אפשר להתעלם מהטווח הקצר, מהחיכוך והפעילות היום יומית בעניין הזה.

שמעון לביא: בואו נרוץ לסוגיית ההלוואות בשוק האפור.

שמעון לביא: סוגיית הסד"ח, סחיטת דמי חסות, זה עיסוק מרכזי שלנו.

שמעון לביא: למעשה אם ירי זה האויב הרועש, הסד"ח זה האויב השקט, זה סרטן שמוביל לאירועי אלימות קשים מאוד בתוך החברה הערבית.

שמעון לביא: דרך אגב זה חלק מהמסורת, הח'אווה.

שמעון לביא: סרטון קצר ואנחנו נרוץ קדימה.

שמעון לביא: (סרטון).

שמעון לביא: אפשר לראות פה, משפחת סביחאת.

שמעון לביא: זה סד"ח, תראו איזה כלי נשק.

שמעון לביא: בתקופת הקורונה הם זיהו בעלי עסקים מאזור איכסאל, דבורייה, נצרת, שימו לב לשיחות.

שמעון לביא: אנחנו מצליחים לעלות על הכנופיה הזאת מכפר סאלם, מאזור חוף.

שמעון לביא: ירו על אנשים ברגליים, שרפו עסקים, מכוניות, ואנחנו עליהם.

שמעון לביא: הצלחנו להוכיח, זו החבורה, זה יום הפרוץ, נכנסנו לכפר סאלם, משפחת סביחאת, ראתם סביחאת הוא אחד מהיעדים המרכזיים שם, אפשר לראות את ההצתות.

שמעון לביא: זה העיסוק המרכזי שלנו, זו עבירת חשיפה, לא תמיד למתלוננים יש את המוטיבציה ואת הביטחון כדי לתת עדות.

שמעון לביא: זו סוגיה, זה אתגר.

שמעון לביא: אנחנו שם בכל הכוח.

שמעון לביא: זו מפת הסחיטות אצלנו.

שמעון לביא: כמובן מי שמכיר את טובא, טובא זה במסווה של ארגוני שמירה או קבוצות שמירה או חברות שמירה, משהו שכרגע עובר תהליך חקיקה על כל סוגיית הכנסת חברות השמירה בחוק לאיסור הלבנת הון, בחוק למאבק בפשיעה המאורגנת, כדי שבסוף הענישה תהיה ענישה מרתיעה.

שמעון לביא: אנחנו במלחמת עולם מולם.

שמעון לביא: יש ארגונים נוספים.

שמעון לביא: אני רוצה לתת מקרה אחד לדוגמה על סחיטה.

שמעון לביא: כמובן אתרי בנייה, מפעלים, קרקעות, כמובן אירועי ירי, השלכות מטענים, יש פה הרבה דוגמאות, אני רק רוצה לתת דוגמה אחת.

שמעון לביא: זו הדוגמה הזאת, אנחנו לפני שנתיים פענחנו תיק רצח.

שמעון לביא: פענחנו תיק רצח, הגשנו כתב אישום נגד רוצחים, אנחנו לא הבנו שמאחורי הקלעים מתחוללת דרמה שאותו בחור שנעזרנו בו, שהוא לא הזמין אותנו, מהבית שלו הורדנו DVR שמתעד את בריחת הרוצחים.

שמעון לביא: למעשה ברגע שהחשוד נעצר הוא כבר מקבל פנייה מהמשפחה של הרוצחים לשלם 10,000 שקל כל חודש קנס על זה שהוא שיתף פעולה עם המשטרה.

שמעון לביא: לא עזר לו שהמשטרה הגיעה ולקחה את ה-DVR, הוא למעשה שילם.

שמעון לביא: בשלב מסוים נגמר לו הכסף והוא לא משתף את המשטרה.

שמעון לביא: הוא פה חונה, הוא עובד, איש עבודה, איש נורמטיבי, ללא עבר פלילי, מגיע רכב, מגיע חשוד עם אקדח ומנסה לחסל אותו.

שמעון לביא: הוא לא שילם חודש אחד, כן?

שמעון לביא: יש מעצור בנשק, החשוד נמלט, הרכב נמלט, אנחנו מצליחים לאתר את החשוד שניסה לרצוח ומפה הסיפור מתגלה לנו.

שמעון לביא: 180,000 שקל הוא שילם, 18 חודש, וכמובן עצרנו גם את האבא.

שמעון לביא: האבא זה האבא של הרוצח מתיק הרצח מלפני שנתיים שפשוט עשה כסף על חשבון המודיע האומלל הזה.

שמעון לביא: אז גם החשוד קיבל כתב אישום בתום הליכים וגם כמובן הבחור שהוא שלח אותו, הבחור מאום אל פחם.

שמעון לביא: תראו, שולחים תמונות של אנשים מתים, מאיימים, כל מיני איומים כאלה, ארונות קבורה.

שמעון לביא: אנחנו נרוץ לאלימות.

שמעון לביא: אפשר לראות סרטון על תיקי רצח, ממש בקצרה.

שמעון לביא: תראו את האכזריות.

מירב בן ארי: החטיפה של הצעירה.

מירב בן ארי: תראה את זה.

שמעון לביא: פה אירוע אלמ"ב.

שמעון לביא: זה סרטון אחר.

שמעון לביא: אירוע, אישה שנמצאת במקלט לנשים מוכות בנצרת, זה קורה לנו המון, יום אחד האחים שלה באים לחטוף אותה, המטרה היא כדי לרצוח אותה.

שמעון לביא: פה זה לא משא ומתן ולא שום דבר, זה סיפור שהופיע באמצעי התקשורת.

שמעון לביא: את התעניינת בזה אז אנחנו גם מציגים את זה.

מירב בן ארי: לא, אני ראיתי סרטון.

מירב בן ארי: צריך להסביר שזה עם רובי איירסופט, שגם בהם אנחנו מטפלים, הדרך שבה חטפו אותה.

שמעון לביא: יש אירוע, חברה שלה שהייתה ומדווחת שחטפו אותה, אנחנו מבינים שזה אירוע שאם אנחנו לא מגיבים מהר אנחנו גם כנראה את הגופה לא נמצא.

שמעון לביא: ואז יש פה באמת פעילות מבצעית מהירה.

שמעון לביא: (סרטון).

שמעון לביא: דרך אגב, זה הוצאנו מתוך הפלאפונים שלהם, איך הם עוקבים אחריה, היא מגיעה לדיר חנא, זו הכתובת שהיא גרה, הם מזהים אותה.

שמעון לביא: היא עם חצאית.

שמעון לביא: מה שמעצבן אותם זה שהיא לובשת חצאית מיני.

שמעון לביא: זה מיני.

שמעון לביא: הם עוקבים אחריה, היא הגיעה לדיר חנא והם עוקבים אחרי המונית.

שמעון לביא: פה זה כבר בנצרת.

שמעון לביא: היא פה נמצאת במקלט לנשים מוכות בנצרת.

מירב בן ארי: יצאה מהמקלט עם חברה שלה לסיבוב בקניון.

שמעון לביא: החשודים כמובן בעקבות המונית, היא לכאורה בסבב קניות, אין לה מושג שמישהו עוקב אחריה.

שמעון לביא: ממש כוח בילוש, תצפיות, פה אפשר לראות שהיא יוצאת ממרכז קניות אחר, מסופר.

שמעון לביא: אלה למעשה שני כלי הרכב של החוטפים.

שמעון לביא: פה היא הולכת עם החברות שלה, הנה מגיעים כלי הרכב, סוגרים אותה ופה מתבצע האקט של החטיפה.

שמעון לביא: החברה בורחת, אבל אותה מכניסים, חוטפים אותה בכוח.

שמעון לביא: היא מתנגדת, אגב, דואגים גם לשקיות, להעלות אותן בפנים, לא מוותרים.

יום טוב חי כלפון: אנשים לא עוצרים?

שמעון לביא: אף אחד לא עוצר, אף אחד לא מתערב.

שמעון לביא: בשלב הזה אנחנו מקבלים דיווחים, זה אירוע דרמטי.

מירב בן ארי: זו החברה שלה מתקשרת.

שמעון לביא: החברה שלה שנמלטה.

מירב בן ארי: היא מתעקשת איתי, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, שהמקום של המקלט נחשף, אמרתי לה שאין שום קשר כי ראיתי את הסרט.

שמעון לביא: לא, אין שום קשר.

מירב בן ארי: אין קשר למקלט, אז היא מתעקשת איתי בוועדה שבגלל המבצע של המשטרה חשפו את המקום של המקלט.

שמעון לביא: פה אנחנו בהתחלה מבינים שיש את הרכב של החוטפים, אנחנו לא מבינים שיש רכב נוסף.

שמעון לביא: ואז אנחנו עוברים על המצלמות בלייב ומבינים שיש רכב נוסף שמעורב.

שמעון לביא: פה אתם תראו את זה, ממצא בדירה מדווח שיש רכב נוסף.

שמעון לביא: שבועיים לפני זה הייתה לנו חטיפה נוספת של מישהי מעראבה שהיו לה יחסים רומנטיים עם בחור בטבריה.

שמעון לביא: האחים שלה דקרו אותו בטבריה וחטפו אותה.

שמעון לביא: במקרה הזה השתמשנו באמצעים אחרים כדי להחזיר אותה.

שמעון לביא: זהו, אפשר לסגור.

שמעון לביא: אפשר להמשיך לנתונים.

שמעון לביא: בואו נרוץ רגע לסכסוכים וסד"צ.

שמעון לביא: לא צריך להראות את הסרטון הזה, זה סרטון קצת קשה מדי, קשוח.

שמעון לביא: נרוץ לסד"ח, סד"צ וסכסוכים.

שמעון לביא: גם 'שומר החומות' בכמה דקות, אני מניח שזה ישכנע אתכם.

שמעון לביא: דרך אגב, התקשורת הייתה עסוקה בלוד, הייתה עסוקה בעכו, אני אומר לכם שהייתה לנו פה מלחמת עולם בצפון.

שמעון לביא: אני מדבר על לפחות 40 אירועים במקביל של זירות, מרבית המקרים היו אירועים בין משטרה לבין האוכלוסייה הערבית.

שמעון לביא: הייתה לנו פה מכונית תופת, מכונית שדרדרו אותה מבענה, על כביש 85, לעבר מחסום של המשטרה, רכב בוער עם בלוני גז.

שמעון לביא: קיבלנו פה רימוני רסס, היה ירי לעבר כוחות משטרה.

שמעון לביא: אבל אנחנו הגבנו חזק מאוד.

איתמר בן גביר: היו לך יישובים במצור.

אורית סטרוק: מה שאתה מספר על מכונית תופת לא פורסם.

שמעון לביא: עכשיו אתם תיחשפו פה לעוד משהו שלא פורסם, שהוא הרבה יותר משמעותי, כפר כנא, אנחנו נדבר על זה בהמשך, אבל בואו נשים את הסרטון.

שמעון לביא: (סרטון).

שמעון לביא: בכלל בין פלילי לסד"צ פה המרחב קצר מאוד.

שמעון לביא: זה לא 'שומר החומות'.

אמיר אוחנה: סד"צ וסכסוכים.

אמיר אוחנה: הנה, זה החגיגה.

שמעון לביא: זה בטורעאן, עוד פעם, זה סכסוך בין עדוי לדחלה.

אמיר אוחנה: בלילה אחד עצרתם 150 עצורים.

שמעון לביא: כן.

שמעון לביא: כמו שאמרתי, בסכסוכים אנחנו מורידים את הכפפות.

שמעון לביא: פה אנחנו עושים הרבה מעצרים, מעצרים המוניים.

שמעון לביא: אם אנחנו לא עושים את זה יהיה לנו רצח.

שמעון לביא: אגב, גם בחטיפה של האישה בעראבה, כשאמרתי שאנחנו משתמשים בדרכים קצת לא קונבנציונלית, ברגע שהבנו שהיא בסכנת חיים עצרנו את כל המשפחה שלה המורחבת.

שמעון לביא: הלחץ הזה בסוף, הם החזירו את האישה בריאה ושלמה.

שמעון לביא: אין פה שחור ולבן, יש פה הרבה תחום אפור ופה אתה חייב להוריד את הכפפות בהרבה אירועים.

שמעון לביא: בכלל אירועים על רקע הבחירות.

שמעון לביא: אני לא אכנס לזה.

שמעון לביא: כנסי ל'שומר חומות'.

שמעון לביא: כפר מנדא, ביקשת, שיקלי, אתה השכן.

שמעון לביא: כפר מנדא, דרך אגב סכסוכי בחירות.

שמעון לביא: בחירות בחברה הערבית זה דרמה.

שמעון לביא: למה זה דרמה?

שמעון לביא: כי ברגע אחד - - -

עמיחי שיקלי: כי מכרזים.

שמעון לביא: ברגע אחד חצי כפר מפסיד את כל עולמו והחצי השני מרוויח את כל עולמו, ויש הרבה מה להפסיד.

שמעון לביא: פה אין גאלות, מי שזוכה בבחירות זוכה בכל הקופה, מכרזים, תשתיות, בעלי תפקידים, מכרזים גם לתפקידים.

עמיחי שיקלי: עד לרמת מורה בבית ספר.

שמעון לביא: חבר'ה, זה לא רק להחליף מנכ"ל וראש אגף, זה להחליף את כולם.

שמעון לביא: כל עבודות התשתיות רק בשכונה הזאת, וכל מי שהיה לפני זה בטופ יורד למטה, גם במקום העבודה שלו.

שמעון לביא: זה קרה בכפר מנדא, המהפך הזה, זה קרה גם בטורעאן, איפה שיש מהפכים כאלה זה מלחמת עולם והמשטרה נמצאת בתווך, אין אף אחד אחר.

שמעון לביא: שימו לב, מנדא, בקצרה, גם מה אנחנו עושים בעניין הזה.

שמעון לביא: במנדא עוד שבועיים בחירות.

שמעון לביא: (סרטון).

שמעון לביא: 20,000 תושבים.

אמיר אוחנה: כפר מנדא זה ריאן?

שמעון לביא: לא, ריאן זה כאבל, זה אל חלים וזידאן.

אמיר אוחנה: ומה הצפי של הבחירות?

שמעון לביא: ב-22 בפברואר.

אמיר אוחנה: לא, מה הצפי, הוא ייבחר או שהוא יפסיד?

שמעון לביא: לא יודע, אבל זה לא מעניין אותי.

אמיר אוחנה: לא, כי אם הוא יפסיד אז זה עוד פעם בשבילכם אירוע.

שמעון לביא: ברגע שמגיעות התוצאות, דרך אגב 11 קולות זה ההפרש, תראו מה קורה.

שמעון לביא: מנדא בוערת, זיקוקים, אירועי ירי, קטטות המוניות והזרז המרכזי זה הרשתות החברתיות.

שמעון לביא: הפייסבוק בחברה הערבית יכול להוציא 1,500 איש תוך עשר דקות.

שמעון לביא: כמובן ירי זיקוקים, קטטות.

אמיר אוחנה: אנחנו כבר בעולם הטיק טוק.

שמעון לביא: הנה טיק טוק.

שמעון לביא: כמובן המשטרה באמצע והשאלה באמת מה עושים.

שמעון לביא: אנחנו מבינים, דבר ראשון למפות את המשפחה.

שמעון לביא: היכולת שלנו לאתר את הפעילים המרכזיים, אלה שיש להם יכולת להוציא 1,500 איש החוצה, את המנהיגים השליליים ואכיפה כלכלית.

שמעון לביא: כל מה שאפשר לפגוע להם במוטיבציה לריב אחד עם השני.

שמעון לביא: מעצרים, פעילות כלכלית עם כל רשויות המס, כל רשויות האכיפה במדינת ישראל.

שמעון לביא: תראו, שוטר אחד מבריח את כולם.

שמעון לביא: וכמובן שיחות סיכול.

שמעון לביא: אנחנו פוגעים להם גם בכיס וגם בכיסא.

שמעון לביא: יש הרבה עצורים, הרבה כתבי אישום, הרבה תום הליכים, תפיסות נשק.

שמעון לביא: הזיקוקים שם זה מכה.

שמעון לביא: גם עכשיו אנחנו עובדים על הזיקוקים, לפני שבוע תפסנו מערום גדול שהיה מוכן לבחירות.

שמעון לביא: אני מניח שיש עוד הרבה.

שמעון לביא: אנחנו מטפלים במנהיגים, פוגעים בהם חזק מאוד ובסוף תראו, הם עושים סולחה, יושבים ביחד.

שמעון לביא: בסך הכול המנהיגים שם הם אנשים טובים.

שמעון לביא: זה לגבי מנדא.

שמעון לביא: 'שומר חומות', אנחנו מסיימים ב'שומר חומות' כפי שהבטחתי.

שמעון לביא: שימו לב ל'שומר חומות' במחוז הצפוני.

שמעון לביא: כמו שאתם יודעים, קיבלנו את זה בהפתעה, כמו כל מדינת ישראל.

שמעון לביא: היומיים הראשונים היו מאוד מאתגרים כי כל כוחות היס"מ – דרך אגב, צריך להבין שהעיתוי של 'שומר חומות' היה ביום הכי קדוש לאסלאם למעשה, הוא בא בעיתוי מצוין מבחינת החברה הערבית, מבחינתנו בעיתוי גרוע, כי כל כוחות היס"מ שלנו היו בירושלים בלילת אל קדר בעיר העתיקה ומה שהיה לי פה בשטח זה בעיקר כוחות לא מקצועיים.

שמעון לביא: ביומיים הראשונים היינו בסוג של הגנה וביום השלישי עברנו להתקפה.

שמעון לביא: תיכף תראו.

שמעון לביא: (סרטון).

שמעון לביא: אני מדבר איתכם על בין 40 ל-50 זירות במקביל, בשלב הזה היינו חייבים לתעדף.

שמעון לביא: בעולם שהוא מוגבל משאבים בחלק מהמקומות לא היינו כי לא יכולנו להיות.

שמעון לביא: אנחנו התמקדנו בכפר כנא, בשפרעם, ואדי סקיע, מאוד לאומניים שם, בטמרה, בנצרת עם כל ערי הלוויין שלה ובציר 85, גם בנאחף, גם במג'ד אל כרום וגם בדיר אל אסד.

שמעון לביא: סכנין, עראבה, דיר חנא, כל הגוש הזה, גוש מאוד לאומני, עראבה במיוחד.

שמעון לביא: פה זה ניסיון לינץ' בכפר כנא, עצרנו אותם.

עמיחי שיקלי: חב"דניק בנוף הגליל.

שמעון לביא: היה לנו גם ניסיון לינץ' בטמרה, גם אותם עצרנו עם כתבי אישום.

שמעון לביא: יש לנו 100% הצלחה בלינצ'ים, סיימנו עם כמות אדירה של מעצרים, פעילות מצוינת מול השב"כ, שיתוף פעולה.

שמעון לביא: זה כפר מנדא, זה כפר כנא.

שמעון לביא: פה האירוע הזה הוא למעשה גולת הכותרת.

שמעון לביא: אני חושב שהתקשורת לא מכירה את האירוע הזה.

שמעון לביא: סדר היום שלנו היה שאנחנו פה בערב כולנו נערכים ויוצאים לטפל בלילה בכל הפרות הסדר.

שמעון לביא: אחר הצהריים מתקשר אליי ראש 190, מפקד המחוז של שב"כ ואומר שהם רוצים לעצור את השייח' כמאל ח'טיב, סגן ראש התנועה האסלאמית, השייח' ראאד סאלח, ואני אומר לו שזה לא רעיון טוב, בוא נעשה את זה לפנות בוקר כי עכשיו כולם יוצאים ותהיה בעיה לעצור אותו עכשיו, כי כולם יוצאים.

שמעון לביא: הוא אומר לי שזו החלטה מדינית ואני אומר לו שזה בלתי אפשרי.

שמעון לביא: דרך אגב זה היה ביום שישי, ביום שבת אמור להיות לי ועדת המעקב, 50,000 איש בסכנין, ואני אומר לו בוא נדחה את זה לבוקר, הוא אומר שזה החלטה, המפכ"ל מתקשר אליי ואומר לי שזו ההחלטה ובסופו של דבר ברגע שיש החלטה אז אנחנו כמובן לימין שור.

שמעון לביא: אנחנו שולחים כוח של 33 לעצור אותו, המעצר אמור להיות מעצר מהיר מאוד, הכוח מגיע, אנחנו פה יושבים לקראת יציאה בתדריך, הכוח מגיע.

מירב בן ארי: אולי תגיד משהו על מה זה 33.

שמעון לביא: כוח של גדעונים, כוח של מג"ב.

שמעון לביא: השכנים מזהים את הכוח בכניסה לבית, יש שידור לאחור, גם ככה העסק מאוד מתוח, מפה קריאה במסגדים להגיע.

שמעון לביא: שימי את הסרטון.

שמעון לביא: (סרטון).

שמעון לביא: פה כבר סוג של מלחמה.

שמעון לביא: היו מספר יישובים נצורים בגזרת משגב, אחרי יומיים פתחנו וליווינו את כולם.

שמעון לביא: זה כפר כנא.

שמעון לביא: פה הם מזהים את הכוח, מתחילים לצלם, זה הבית של השייח'.

שמעון לביא: הכוח מתעכב מסיבה מקצועית, לא ארחיב, והעיכוב הזה למעשה יוצר את ההזדמנות לאזרחים לדווח הלאה ולהתחיל להתמקם.

שמעון לביא: אנחנו מקבלים דיווחים, ירי זיקוקים, בקבוקי תבערה ואבנים לעבר הכוח.

שמעון לביא: הבית שלו נמצא במרכז הכפר ברחוב ללא מוצא, זאת אומרת ההבנה הראשונה שלנו שהם לא יכולים לצאת, שהם סגורים מכל הכיוונים.

שמעון לביא: הם מדווחים בשלב מסוים על ירי חי לעברם מבית העלמין, אני נותן להם אישור להחזיר ירי למקור האש, זאת אומרת להשיב אש למקור הירי.

שמעון לביא: אתם רואים את כולם מגיעים, כל הכפר נוהר, סוגרים אותם, אין להם סיכוי לצאת, יש פה חתיכת אירוע.

שמעון לביא: אנחנו יוצאים מפה, מתחילים לארגן כוחות לכפר כנא, אני מזכיר לכם, האירוע הזה היה בערך עשרה ימים אחרי אסון מירון ותוך כדי תנועה אנחנו מבינים שיורים עליהם.

שמעון לביא: בדרך לזירה אני מקבל טלפון מראש המועצה וראש המועצה מדווח לי על האירוע שזה אירוע חמור מאוד, יש פה סכנה לחיי אדם והוא כרגע נמצא ליד השייח' של כפר כנא והוא נותן את המילה שלו שהוא יוציא את כל כוחות השיטור ללא פגע בתנאי שהשייח' נשאר.

שמעון לביא: אז אני כמובן לא הסכמתי לעסקה הזאת ואמרתי לו שאנחנו יוצאים עם השייח'.

שמעון לביא: הוא התחיל להתווכח איתי ואמר לי שיהיו הרבה הרוגים ושזה על חשבוני וזה על הראש שלי, אמרתי לו שאני כרגע נכנס לתוך הכפר, מחלץ את השוטרים עם השייח' ביחד ואני מזהיר אותו שמי שיתנגד ייפגע ואם יהיו הרוגים הם יהיו מהצד שלו.

שמעון לביא: הוא סוגר את הטלפון לא לפני שהוא אומר לי: כנראה שמירון זה לא הוועדה האחרונה שלך.

שמעון לביא: (המשך הסרטון).

שמעון לביא: אנחנו מתארגנים, כפר כנא, כל הגגות עמוסים, הכניסה לכפר כנא, נכנסים, אנחנו מחלצים, תוך כדי חילוץ יש לנו פצועים קשה, אפילו פצועים אנוש כתוצאה מירי של שוטרים.

שמעון לביא: בסיום חילצנו את השייח' כמובן עם כל הכוח, הכול היה בסדר, השב"כ עם תחזית די פסימית לגבי ההמשך, שבכפר כנא הולך להיות בלגן.

שמעון לביא: לשמחתי הרבה כנראה שהכניסה והמעצרים והירי יצרו איזה שהיא הרתעה, מתברר שחלק מהפצועים ברחו מבית החולים, כפר כנא כולה התרוקנה ובסך הכול הסדר נשמר עד הסוף.

שמעון לביא: אלה בסך הכול התוצרים של מבצע 'שומר חומות'.

שמעון לביא: היו פה המון המון אירועים של שוטרים בסיטואציות לא פשוטות, שוטרים שנפצעו, פונו לבית חולים וחזרו לאחר מכן למשמרת, שוטרים שנשארו משמרות נוספות, סיטואציות של מעט שוטרים מול הרבה פורעים, אבל בסך הכול זה נגמר.

שמעון לביא: אנחנו מוכנים למערכה הבאה.

שמעון לביא: היום יש לנו אימון של המפקדה המשימתית.

יום טוב חי כלפון: 362 עצורים לכל 'שומר החומות'?

שמעון לביא: רק בצפון.

אמיר אוחנה: כמעט 3,000 בכל רחבי הארץ.

מירב בן ארי: אני נותנת לך שתי דקות על הפשיעה החקלאית ואנחנו חייבים לסכם ולתת לחברי הכנסת התייחסויות.

עמיחי שיקלי: רק שאלה.

מירב בן ארי: לא, לא עכשיו, שתי דקות על פשיעה חקלאית.

עמיחי שיקלי: אבל שאלה.

מירב בן ארי: אבל כדי שתדברו.

עמיחי שיקלי: אבל אני לא רוצה לדבר, אני רוצה לשאול שאלה.

עמיחי שיקלי: אם אפשר מילה התייחסות לתנועה האסלאמית פלג צפוני, מה המשמעות של זה שהם מחוץ לחוק?

עמיחי שיקלי: מה קורה עם השייח' הזה?

עמיחי שיקלי: בסוף אם יש לך שייח' חמאסניק, איפה אנחנו מולו?

עמיחי שיקלי: הם מחוללים פה, הם בונים תשתית לאירועים הרבה יותר גדולים, איפה אנחנו למול זה בעתיד?

שמעון לביא: קודם כל התנועה האסלאמית היא מחוץ לחוק, זה ידוע.

שמעון לביא: אני יכול להגיד לכם שאנחנו מזהים שראאד סאלח תופס מקום חזק ומשמעותי ביותר גם בדרום.

שמעון לביא: אני הבנתי שהוא היה בדרום לפני מספר שבועות ואני מזכיר לכם שבדרום, אזור הבדואים, התנועה האסלאמית של הפלג הדרומי, הוא נתפס שם כאורח כבוד ומשמעותי.

שמעון לביא: אנחנו מזהים אותו גם בוואדי ערה, אנחנו מזהים אותו גם בצפון.

שמעון לביא: היציאה שלו, גם החבירה של כאמל ח'טיב, אנחנו מזהים את הדומיננטיות שלו ברחוב הערבי דרך אגב כאחד שהולך לפתוח סכסוכים וגם הוא מתחיל להציג את עצמו בכל מה שקשור כאחד שרוצה לטפל או להשפיע על הפשיעה בחברה הערבית.

אורית סטרוק: גם בהקשר הזה, איזה בידול אתם - - -

מירב בן ארי: לא, לא, לא, ממש לא.

מירב בן ארי: שיקלי ביקש, אתה בפשיעה חקלאית והתייחסויות של חברי הכנסת כי אנחנו צריכים פשוט לצאת.

מירב בן ארי: סליחה.

שמעון לביא: ממש בקצרה.

שמעון לביא: אנחנו השנה בירידה בפשיעה החקלאית, אני לא מתרשם מהירידה הזאת, זה מלחמת עולם.

שמעון לביא: אני אומר לכם, זה משהו שנמצא בסדרי העדיפויות שלנו, זה נמצא באחד האתגרים שלנו.

שמעון לביא: הפשיעה החקלאית, גם גניבות, גם גרימות נזק, יש לא מעט.

שמעון לביא: אני חושב שפה מי שנמצא בפרונט זה בעיקר מג"ב.

עמיחי שיקלי: מה זה ירידה, בתלונות או ירידה אמפירית?

שמעון לביא: ירידה באירועים.

יום טוב חי כלפון: אולי בגלל הקורונה?

שמעון לביא: לא, זה לא בגלל הקורונה.

שמעון לביא: אני לא יכול לייחס את הירידה הזאת, לא רוצה לקחת קרדיט על כל דבר, יש ירידה.

שמעון לביא: יש לנו המון הצלחות בפשיעה חקלאית, מה שכן אנחנו מזהים שמרכז הכובד עבר לפשיעה חקלאית דווקא בתוך המגזר הערבי, ביניהם, אנחנו רואים את זה גם בגניבת בקר, בעיקר בתוך המגזר הערבי.

שמעון לביא: בחודש האחרון יש עלייה בשבל"ר, בכל הארץ דרך אגב, בגניבות כלי רכב, מן הסתם יש גם עלייה בגניבות טרקטורים, ברכבים חקלאיים, זה משהו שאנחנו נמצאים עליו.

שמעון לביא: זה נמצא שם, זה חשוב.

שמעון לביא: להגיד לכם שזה נמצא בראש סדרי העדיפויות?

שמעון לביא: לא.

שמעון לביא: זה חשוב מאוד.

אמיר אוחנה: עלייה בשבל"ר שאתה יודע לאבחן ממה היא מגיעה?

שמעון לביא: כן, בוודאי.

שמעון לביא: שוק הרכב העולמי במכה, העלייה של החלקים המשומשים, גם לעומת 2020 יש עלייה מאוד משמעותית.

שמעון לביא: דרך אגב יונדאי מככבת, אנחנו בסוף השבוע עם שישה כלי רכב מסוג יונדאי שנגנבו, מצד שני בשבוע שעבר שתי חוליות מהשטחים של יונדאי שנעצרו פה באזור עפולה, אבל פה בהקשר של פשיעה חקלאית 6006, אני מניח שבין הדברים הבנתם את הדברים.

שמעון לביא: זה נמצא בטיפול.

שמעון לביא: יש לנו כוח משימה מיוחד.

שמעון לביא: זהו, עד כאן הדברים, תודה על ההקשבה, אם יש שאלות אני אשמח לענות.

מירב בן ארי: טוב, אנחנו נעשה סבב התייחסויות של חברי הכנסת, נתחיל עם חבר הכנסת אמיר אוחנה.

מירב בן ארי: בבקשה, אמיר.

אמיר אוחנה: תודה.

אמיר אוחנה: קודם כל, גברתי יושבת הראש, לשבח אותך על היוזמה לבוא לכאן, אחד המחוזות החשובים במשטרת ישראל בגלל הנושא המרכזי של הטיפול בפשיעה בחברה הערבית, זה המחוז שזה הדגל שלו.

אמיר אוחנה: נמצא איתנו אחד מהקצינים המצוינים, המוערכים, החותרים למגע, היוזמים שיש במשטרת ישראל, מפקד המחוז שמעון לביא, שבשנה שבה כיהנתי כשר לבט"פ הזמין אותי ונעניתי להזמנתו לבוא לכאן הרבה מאוד פעמים, בעיקר סביב פיצוחים של תיקי סוכן, אירועי ירי, כמו שראינו ושמענו קודם, והמטרה היא באמת לחזק את השוטרים, החל מהשוטרים בשטח וכלה במפקד המחוז שבשני אירועים בעיקר ראיתי את הנחישות שלו.

אמיר אוחנה: האירוע הראשון שהוא הזכיר זה המעצר של סגן הראש של התנועה האסלאמית, השייח' בכפר כנא.

אמיר אוחנה: אגב, אני שומע כאן לראשונה את הסוגיה של העיתוי של המעצר.

אמיר אוחנה: אתה גם הזכרת שזו הוראה של הדרג המדיני, אז כשר הבט"פ אני יכול להגיד לך שלפחות אליי לא הובא הנושא של העיתוי ואני מניח שגם לא לראש הממשלה, אז אני מציע שתבדוק כשאתה אומר דרג מדיני למי הכוונה.

שמעון לביא: לא, אמרו לי החלטת רוה"מ, זה מה שאמרו.

אמיר אוחנה: אני לא מכיר, אני לא חושב שהובאה בפני רוה"מ הסוגיה של העיתוי.

אמיר אוחנה: המעצר אולי כן, אבל העיתוי, אם זה ביום או בשעה כזו או בשעה אחרת, אני לא חושב שזה הובא.

אמיר אוחנה: אז להבא כשאתה מספר את הסיפור –

שמעון לביא: זה מה שאמרו לי.

אמיר אוחנה: לא, אבל מה שחשוב הוא הנחישות והעוצמה והכוח ששמעון, מפקד המחוז, הפעיל כדי לבצע את המעצר הזה, בלי שום פשרות, בלי שום עסקאות מפוקפקות, זה אחת.

אמיר אוחנה: שתיים, לא הזכרת, אני חושב שזה כמה ימים או לפני או אחרי, הכוונה שהייתה של 8,000 איש לרדת לכביש ולחסום אותו.

אמיר אוחנה: אני חושב שזה גם היה בכפר כנא, אם אני לא טועה, ושמעון נערך פה בכוחות ובאמצעים מיוחדים, אדירים, שהתחילו להגיע ידיעות שכל אלה שחשבו לרדת לכביש פשוט נמלכו בהם והחליטו לא להתעסק ולא להסתבך וחזרו חזרה.

אמיר אוחנה: מעבר לזה, אני אוסיף עוד אירוע אחד וזה טובא זנגרייה.

אמיר אוחנה: כשאנחנו החלטנו לשים את כל הלחץ ואת כל הכוח על הפשיעה בחברה הערבית, טובא זנגרייה זה אחד ממחוללי הפשיעה המרכזיים פה במחוז שמקרינה כמובן על כל הגליל ועל כל הסביבה, לא רק על היישוב עצמו, ושמעון קודם כל העביר את מקום מושבו לתחנת ירדן, שסמוכה ליישוב, ובכוחות אדירים של ימ"מ, של מג"ב, של היסמ"גים, של החטיבה הטקטית, של הכחולים שנמצאים במחוז, פשוט עשה סיר לחץ על טובא זנגרייה ושיתק את היכולת של העבריינים להוציא פשיעה ולחולל פשיעה.

אמיר אוחנה: אבל יותר מזה, בשביל שזה לא יהיה זבנג וגמרנו ואז הם חוזרים לסורם, סלל, נקרא לזה, מסילות שיאפשרו לכוחות להמשיך לפעול כל השנה ולא רק באירוע נקודתי.

אמיר אוחנה: אני חושב שעד היום בטובא זנגרייה יש אפקט רחב מאוד של הפעילות הזאת ואת זה צריך לייבא לכל המחוזות ולכל המקומות במשטרת ישראל.

אמיר אוחנה: אני אמרתי בזמנו, שמעון, יישר כוח ואני אומר לך את זה גם עכשיו.

אמיר אוחנה: עוד נתון אחרון, הרבעון הראשון של 2021 לעומת הרבעון הראשון של 2020, בגלל הדגש ששמנו על עבירות הנשק ועבירות הירי, 67% עלייה באחוזי התפיסה ביחס לרבעון הקודם, בכתבי אישום על ירי, במעצרים, בכל הנושא של עבירות נשק במחוז צפון וזה נתון שאתה יכול להתפאר בו, ואני מקווה שהשנה תביא אחוזים עוד יותר גבוהים.

מירב בן ארי: תודה, חבר הכנסת אוחנה.

לאה לשם: אנחנו באמת עובדים מאוד מאוד יפה, אבל זה היה מאוד עוזר לנו אם הכנסת תחוקק איזה שהם חוקים, במיוחד במיוחד - - -

אמיר אוחנה: אנחנו על זה, ענישה מינימלית לעבירות נשק.

לאה לשם: לא רק ענישה מינימלית, זה עניין של חידוד.

לאה לשם: הרי יש שתי עבירות שמאוד מיוחדות, שזה הסחר באמל"ח, וגם עכשיו יש איזה שהיא כתבה בנושא, זה עבר לרכוש גם דרך גוגל, אז גם סחר באמל"ח, אדם שמחזיק שני נשקים, צריך לחלט לו את הרכוש, בדיוק כמו בסחר בסמים.

שמעון לביא: הרעיון הוא לעשות אכיפה כלכלית.

אמיר אוחנה: כל כלי שתביאו לפני הוועדה הזאת ולפני חברי כנסת מהוועדה הזאת, סליחה שאני מדבר בשם יושבת ראש הוועדה, אבל אני יודע שזה על דעתה, אתם תקבלו מאיתנו את כל הרוח הגבית, את כל הגיבוי, את כל הכוח וכל העוצמה כדי לתת לכם את הכלים להילחם בפשיעה.

אמיר אוחנה: מקובל על גברתי יושבת הראש?

מירב בן ארי: כן, כן.

לאה לשם: בסחר באמל"ח יש ליד החוק את סעיף החילוט, שאפשר לחלט את כל הרכוש של האדם ואני חושבת שאולי קשה להוכיח סחר בנשק, אבל אדם שמחזיק יותר משני נשקים אפשר לתת לו כוונה של סחר ולחלט לו את כל הרכוש של הבית שלו.

אמיר אוחנה: זה רעיון יפה.

שמעון לביא: אכיפה כלכלית מרתיעה יותר מאכיפה פלילית.

אמיר אוחנה: לא, מה שנאמר פה זה חזקה.

אמיר אוחנה: כמו שיש בסמים מעל גרמים מסוימים אתה מוחזק כסוחר ועובר נטל ההוכחה עליך להוכיח שאתה לא, אותו דבר לעשות במספר כלי נשק.

אמיר אוחנה: רעיון מעניין.

לאה לשם: לגמרי.

לאה לשם: זה אחת.

לאה לשם: וגם כן בעבירות הפרוטקשן.

לאה לשם: גם שם זו עבירה כלכלית מאוד עצומה והענישה היא ממש פחותה של כמה חודשי מאסר.

לאה לשם: גם שם הייתי נכנסת לנושא החילוט.

אמיר אוחנה: פה הדבר הכי חשוב לעשות זה לחוקק סעיף בחוק העונשין שלא קיים היום של סחיטת דמי חסות.

אמיר אוחנה: כשהייתי בא למשטרה והם היו מראים לי נתונים, הנה יש לנו עלייה, כי סד"ח זה היה אחת הקריזות שלי, אתה בטח זוכר, שמעון, סד"ח זה היה נושא ששמתי במרכז השולחן, אז היו אומרים לי: הנה יש עלייה בתיקי הסד"ח בכתבי אישום, תביאו לי את המקרים, אז מביאים לי ואני מגלה שזה לא סד"ח.

אמיר אוחנה: זה מישהו שהלווה כסף ולא החזיר וסחטו אותו, זה סחיטה באיומים או סחיטה בכוח, סעיף 427, 428 לחוק העונשין, אין בחוק סעיף סד"ח.

אמיר אוחנה: אני עובד על זה, אני יודע שגם עובדים על זה במשרד המשפטים, כי חוק העונשין שייך למשרד המשפטים, וזה דבר שיסייע בידי המשטרה.

אמיר אוחנה: כמובן ענישה מחמירה בצד אותו סעיף, זה דבר שחייב להיות לדעתי.

לאה לשם: חילוט זה דבר חזק מאוד מאוד.

אמיר אוחנה: נכון.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת שיקלי, בבקשה.

עמיחי שיקלי: כן, קצר.

עמיחי שיקלי: קודם כל תודה רבה על הביקור הזה, זה ברור שיש פה רוח לחימה ומוטיבציה, ואני חושב שרוח לחימה, מוטיבציה וביצועים והבנה מעמיקה של מה שקורה כאן מסביב זה לחלוטין הדבר היחידי שיכול לקדם אותנו לפתרון.

עמיחי שיקלי: אני אגיד מה למדתי מהביקור הזה היום.

עמיחי שיקלי: אחת זה שבעצם למדינת ישראל זורמים כלי נשק בכמויות מסחריות ושמה שקורה כרגע בגבול ירדן זה אירוע לאומי אסטרטגי, זה לא אירוע קטן, זה רצף אירועים שהוא מאוד מאוד משמעותי וזה מקרין על 'שומר החומות' הבא.

עמיחי שיקלי: זאת אומרת אם מדינת ישראל מוצפת באמל"ח, ב'שומר החומות' הבא אנחנו צריכים להיערך להרבה יותר אירועים שיש בהם שימוש בנשק חם.

עמיחי שיקלי: זאת אומרת מה שראינו בכפר כנא זה לא יהיה מקרה חריג אלא זה יהיה בעצם ה - - -

שמעון לביא: אני מעריך שמרבית כלי הנשק הולכים לכיוון הפלילי, לכיוון הכספי, הרווח הכספי, אבל בסוף יש יותר כלי נשק במדינה.

עמיחי שיקלי: אני מסתכל מה קורה באירוע קיצון.

עמיחי שיקלי: הדבר השלישי זה הנושא של התנועה האסלאמית.

עמיחי שיקלי: לכאורה היא מחוץ לחוק, אבל כמי שעשה את השבת האחרונה בעכו, אין קיר בעכו, אני יודע שזה לא במחוז שלך, שאין עליו שילוט שכתוב במפורש שזה התנועה האסלאמית, אני קורא ערבית אז זה לא מסובך.

עמיחי שיקלי: הציטוטים הם לכאורה נחמדים, זה הכול אמרות שפר מהקוראן, אבל למטה כתוב התנועה האסלאמית וזה סממן ריבונות.

עמיחי שיקלי: יש גם תופעה פה במחוז שאני מכיר אותה גם של דגלי התנועה האסלאמית ברחובות.

עמיחי שיקלי: אני חושב שהנושא הסמנטי הקטן הזה בתוך הקרב מול התנועה האסלאמית גם צריך לקבל מענה.

עמיחי שיקלי: זאת אומרת גם הנושא של דגלים, של שילוט, כל סממני הריבונות ושליטה שהם רוצים לבוא ולהראות, אני חושב שצריך להתמודד עם התנועה האסלאמית כאתגר ולהסתכל איך אנחנו מדכאים את הפעילות שלה, כלכלית, איך אנחנו מדכאים את הפעילות של המנהיגים שלהם.

עמיחי שיקלי: אני חושב שאנחנו נראה ב'שומר החומות' הבא, וסלח לי שאני כל הזמן חוזר לשם, בסוף זה מבחינתי הדבר הכי הכי כבד, השייח' ראאד סאלח והשייח' כאמל ח'טיב זה בסוף אויב לכל דבר ועניין, הם מנהיגים עם אוריינטציה חמאסית, מבחינה אידיאולוגית אין הבדל גדול בינם לבין חמאס למעט באמצעים, אין להם את אותם אמצעים.

עמיחי שיקלי: נכון שזה לא רק משטרה, זה מעבר למשטרה, אבל זה משהו שגם המשטרה צריכה, לדעתי, להכביד את ידה על החבורות האלה של התנועה האסלאמית.

מירב בן ארי: תודה, שיקלי.

מירב בן ארי: חבר הכנסת איתמר בן גביר, בבקשה, אדוני.

איתמר בן גביר: טוב, קודם כל להרשים אותי קצת קשה ואתה מרשים אותי לא מהיום, אלא אני עוקב אחרי הפעילויות שלך ואני חייב להגיד שאני גאה שיש שוטרים כמוך, לוחמים, אוהבי ישראל, ציוניים, אוהבים את המדינה ואני מרגיש יותר רגוע שאתה נמצא כאן.

איתמר בן גביר: יחד עם זאת ויחד עם כל הדברים הנפלאים שאנחנו נחשפים, ותודה ליושבת ראש הוועדה שלוקחת אותנו לשטח, מקום אחרי מקום, באמת כדי לראות ולהפנים וכדי להבין, יש לי כמה שאלות גם קשות, כי אני טיפ טיפה מכיר את החומרים ולדוגמה כשמדברים על כאמל ח'טיב, בסופו של דבר הבן אדם הזה שוחרר על ידי בית המשפט המחוזי כאן בנצרת.

איתמר בן גביר: היה שופט שלום שהאריך לו את המעצר עד תום ההליכים, הנשיא, נדמה לי, והשופט ערפאת טהא, אם אני לא טועה, שחרר אותו בתנאים מגוחכים, 45 ימים של הרחקה, זו בדיחה.

איתמר בן גביר: למה אתם כמשטרה, ושוב, זה לא רק אתם, יש כאן פרקליטות שהיא בעלת הבית, מדינת ישראל, למה מדינת ישראל לא הגישה ערר לעליון?

איתמר בן גביר: איך יכול להיות שאדם כזה, שאני אגב בזמנו התלוננתי עליו, הוא אמר בהר הבית לשוטר: אתה אתיופי, כושי, לא תעלה יותר להר הבית, ככה הוא אמר לשוטר ואני שלחתי לשי ניצן מכתב, שי ניצן שלח לי תשובה: אנחנו נזהיר אותו.

איתמר בן גביר: איך אדם כזה מסתובב?

איתמר בן גביר: ואיך אדם כזה מסתובב עם 45 יום הרחקה?

איתמר בן גביר: זה סוג של בדיחה.

איתמר בן גביר: יש לכם כאן איזה שהיא אחריות לבוא לבית משפט, להביא חוות דעת לפרקליטות, לשבת לפרקליטות המחוז, ללכת לחברים בירושלים, בסאלח א-דין ולהגיד להם: חבר'ה, הוא לא יכול להשתחרר.

שמעון לביא: זה תיק שמנוהל על ידי שב"כ.

איתמר בן גביר: אבל אני יודע שבשב"כ מי שמנהל את התיקים בפרונט זה המשטרה.

אמיר אוחנה: לא, זה הפרקליטות.

אמיר אוחנה: אבל שנייה, ההערה של חבר הכנסת בן גביר היא נכונה.

אמיר אוחנה: (היו"ר יום טוב חי כלפון)

אמיר אוחנה: ההערה נכונה ואני יכול להגיד את מה שמפקד המחוז אולי לא יכול להגיד, שלא פעם, אלא הרבה פעמים יש במשטרה תסכול על העבודה הקשה שהם עושים והתוצרים הטובים שהם מביאים בפני מערכת המשפט, אם זה פרקליטות או בתי המשפט, והתוצאה לצערי בהרבה מאוד מקרים הפוכה, יש תסכול.

איתמר בן גביר: אבל אני לא צריך ללמד את - - -

אמיר אוחנה: רגע, רגע, רגע.

איתמר בן גביר: למה לא ראיתי למחרת כותרת בעיתון: תסכול במשטרה איך שופט משחרר?

איתמר בן גביר: למה לא הלכו לפרקליטות ואמרו מה קורה?

אמיר אוחנה: איתמר, תן לי שנייה.

אמיר אוחנה: זה לא אומר שאתם צריכים להיות מתוסכלים בשקט.

אמיר אוחנה: זה אני חושב מה שחבר הכנסת איתמר בן גביר מנסה להגיד ואני חושב שהוא צודק, אני חושב שיש מקום בדרך זו או בדרך אחרת, בדרך שאתם תמצאו לנכון, להביע את מורת רוחכם, לא רק בהקשר של השייח', בהקשרים רבים נוספים.

אמיר אוחנה: אתם עושים עבודה מצוינת.

שמעון לביא: אנחנו מעבירים את המסרים שלנו - - -

אמיר אוחנה: לא, המסרים לא צריכים להיות שקטים, זה העניין.

אמיר אוחנה: לא מסרים שקטים, לא, מסרים רועשים, זה מה שייתן את האפקט.

איתמר בן גביר: לא אתה, לא אתה.

אמיר אוחנה: זה מה שייתן את האפקט.

איתמר בן גביר: זה מתחבר לי גם לשאלות על כאמל ח'טיב, לשאלה של חבר הכנסת שיקלי, שהיא גם, אתם צריכים לשים את זה לתשומת ליבכם, כלומר אני רואה במה אתה מתעסק, אבל יש עדיין בחוק המאבק בטרור, גילוי הזדהות או תמיכה בארגון טרור.

איתמר בן גביר: אתם יודעים, אני לפני 20 שנה שפטו אותי על תמיכה בארגון טרור שכתבתי כרוז שכתוב 'פעילי כך לשעבר', ועל זה חצי שנה עבודות שירות עשיתי.

איתמר בן גביר: יש לכם חוק, יש לכם סעיפים, הסעיפים מאפשרים, כל מי שמניף דגל של התנועה אסלאמית, כל מי שכותב גרפיטי, זה כבר לא כתיבת גרפיטי, 196, סעיף שהוא די מקל, אלא זה הופך לחוק המאבק בטרור.

איתמר בן גביר: הכלים קיימים.

איתמר בן גביר: אני יודע שלפעמים אומרים במשטרה, רגע, אבל זה דבר קטן, אבל לפעמים הדברים הקטנים האלה בונים איזה שהוא לחץ.

איתמר בן גביר: אני אוהב כדורגל, כשאתה עומד ליד השוער ולוחץ אותו, משם זה מתחיל, אז הם עושים טעויות.

איתמר בן גביר: (היו"ר מירב בן ארי)

אמיר אוחנה: אני חושב, חבר הכנסת יום טוב כלפון, ששברת את השיא של אופיר אקוניס בכהונה הקצרה ביותר.

איתמר בן גביר: בדיר אל אסד היו עצורים, היה אירוע מאוד מאוד חמור שבו תקפו שוטרים.

איתמר בן גביר: אתה אמרת, ובצדק רב, שהם מבינים, החברים האלה, גם את העניין הכלכלי, זה קשה להם.

איתמר בן גביר: ב-21.6 יצא דובר המשטרה בהודעה שאנחנו נגיש תביעות נזיקיות, נגיש תביעות כספיות למי שהרים יד על השוטרים בדיר אל אסד.

איתמר בן גביר: השאלה שלי אם משהו נעשה מאז, אם הגישו באמת תביעות אזרחיות, כי יכול להיות שתביעה אזרחית באמת לוחצת אותם קצת יותר.

איתמר בן גביר: והשאלה השלישית, האחרונה, יש 392 עצורים זה מספר יפה ב'שומר החומות', אבל 37 כתבי אישום זה כלום.

איתמר בן גביר: אני לא נכנס על מה כתבי האישום האלה הוגשו, אם יש שם מניע לאומני, אין שם מניע לאומני, שוב, זה לא הטיקט שלך, אבל אתה צריך לשים לב ש-392 עצורים ו-37 כתבי אישום זה מעט מדי.

איתמר בן גביר: זה מעט מדי.

איתמר בן גביר: הבטחתי אחרונה, אבל בכל זאת האחרונה אחרונה, כי זה הכי בער לי והכי אפילו קצת קומם אותי, שאמרת שירו לעבר שוטרים במעצר של השייח' ואתה נתת את האישור לירות.

איתמר בן גביר: יושב כאן מישהו שהיה השר לבט"פ ויושבת כאן יושבת ראש הוועדה, וכולם חכמים ובקיאים ממני, אבל אני רק שאלה: יורים על שוטר, צריך אישור של ממ"ז?

איתמר בן גביר: כשיורים על שוטר, ששוטר יגיב צריך לפנות לממ"ז?

איתמר בן גביר: יורים על שוטר, הוא צריך להוציא את הנשק ולירות.

יום טוב חי כלפון: איתמר טוב בשליפה, איתמר טוב בשליפה מהירה.

איתמר בן גביר: נכון, כשצריך.

שמעון לביא: אתם יודעים שיש את התורה שבכתב ואת התורה שבעל פה, אני חייב לענות על השאלות.

מירב בן ארי: לא, אתה עונה אחרי יום טוב ואז אתה עונה לכולם.

מירב בן ארי: הממ"ז, אתה עונה על כולן ביחד.

מירב בן ארי: חברת הכנסת אורית סטרוק, בבקשה.

אורית סטרוק: גם אני מצטרפת כמובן לברכות של כולם.

אורית סטרוק: יכול להיות שאני פספסתי את זה כי אני הגעתי באיחור, אני רוצה לדעת לגבי ההיערכות לחירום, מה שכולם קוראים 'שומר החומות 2', זה לא יהיה 'שומר חומות 2' כי זה רק יילך ויסלים.

אורית סטרוק: אני לא יודעת אם דיברתם על זה או לא כי זה יכול לקרות כל רגע, זה לא מחכה לנו, זה לא אומר בוא נגמר לטפל בשוטף וכשיהיה לנו זמן נתארגן על החירום.

אורית סטרוק: בסוף הנשק שנמצא באזור הזה, אזור רווי נשק, כאן, כמו שאתה אומר, אנשים מהוגנים, אתה לא יכול לדעת אם האנשים המהוגנים האלה לא ירצו יום אחד להשתמש בנשק כשיהיה צורך מול שוטרים, מול אזרחים ישראליים.

אורית סטרוק: המצב שהיה כאן ב'שומר חומות', שאני יכולה להבין אתכם למה אנשים היו נצורים, אבל בסוף זה לא יכול להיות פתרון שאנשים יהיו נצורים ביישובים שלהם משום שבצומת הסמוך יש התפרעויות.

אורית סטרוק: אני רוצה לשמוע על ההיערכות הזאת לחירום, כולל על שאלת איסוף הנשק, לא רק מסוחרי הנשק.

אורית סטרוק: אין שום סיבה שיהיה נשק בלתי חוקי בידי שום אזרח.

אורית סטרוק: כמו שאין בגבעתיים וברחובות זה לא יכול להיות פה, זה פי כמה וכמה יותר חמור משום שזה נשק שיופנה נגד כוחות הביטחון ואזרחי מדינת ישראל.

אורית סטרוק: זה פעם אחת.

אורית סטרוק: דבר שני, שאלו אותך פה על הפלג הצפוני של התנועה האסלאמית, אני רוצה לשאול אם אתם כמשטרה רואים בכלל הבדל בין הפלגים ואיך אתם מבינים את היכולת של התנועה האסלאמית בשבתה בשלטון, אתה דיברת על הכסף שהוא גורם ואמרת בצורה פשוטה שדרך מכרזים הכסף הזה יגיע לפשע המאורגן, עכשיו אני שואלת אותך לא על הפשע המאורגן, אני מדברת איתך על הכסף שיזרום לכיסים של התנועה האסלאמית ובאיזה מובנים הוא יכול לסכן את האזור לפי ההסתכלות שלך כמפקד האזור הזה.

אורית סטרוק: האם יש הבדלים בכלל בין הפלג הדרומי לצפוני בעניין הזה, האם הלכי הרוח שהתנועה האסלאמית מובילה דרך המוסדות שלה השונים מובילים ליותר או פחות הקצנה מול מדינת ישראל.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת יום טוב כלפון, בבקשה.

יום טוב חי כלפון: תודה רבה.

יום טוב חי כלפון: אני אתחיל בברכות קודם כל על הצורה, ואם יורשה לי, זה לא הסיור הראשון שלי גם בוועדה הזאת וגם בוועדות אחרות, למשל חוץ וביטחון, אני חייב להגיד שאתה מעביר את הדברים בצורה מעניינת, עם עזרים טכנולוגיים, באמת, וזה משפיע, בסוף כשיש את הכלים הנכונים כדי להעביר מסר המסר עובר בצורה הרבה יותר טובה.

יום טוב חי כלפון: אני ממש רוצה לברך אותך על זה וכמובן את יושבת ראש הוועדה על עוד סיור מוצלח שיש לנו בוועדה שאנחנו ממש לומדים.

יום טוב חי כלפון: אני אגיע ישר לנקודה, אני מאוד התרשמתי מהשיחה שלך עם ראש מועצת כפר כנא, אם אני מבין נכון, הניסיון פה דווקא מהאנשים פה מהמגזר להשפיע לרעה, לפי מה שאני מבין, ועכשיו אני שואל אותך שאלה, האם יש גם ניסיון לשיתוף פעולה הפוך, זאת אומרת לרתום פה את השחקנים המקומיים, כי אנחנו מבינים שצריך אותם גם כדי שיעזרו במאמץ הזה כי זה גם אינטרס שלהם.

יום טוב חי כלפון: בסוף אנחנו יודעים שמי שנרצח ראשון בסוף הוא בן המגזר, לפני שזה יגיע ל'שומר החומות' ולפן הלאומני שהאש מופנית אלינו, לציבור היהודי, אנחנו יודעים שזה קודם כל מתחיל מהמגזר הערבי, ועד כמה הם נרתמים ואם אפשר לעשות יותר.

יום טוב חי כלפון: אני מדבר לא רק ברמה של הקדקודים, גם ברמת השטח, אנחנו מדברים הרבה בתקופה האחרונה על שירות אזרחי ובניית יותר תחנות משטרה, זאת אומרת עד כמה אתם מצליחים לרתום את הציבור הערבי עצמו למאמץ למיגור הפשיעה במגזר.

יום טוב חי כלפון: בנוגע למה שאני שומע, ואני ממשיך מההערה של חברי חבר הכנסת בן גביר, אני גם הסתכלתי כמוהו, לכן שאלתי אותך על המספר, 392 עצורים וכמה כתבי אישום.

יום טוב חי כלפון: אני עשיתי את החישוב, וזו לא פעם ראשונה גם בוועדה הזאת, דיברנו על זה גם בעבר, בעצם 90% מהמעצרים לא נגמרים בכתבי אישום אלא אנשים משוחררים.

יום טוב חי כלפון: היה לנו בשבוע שעבר דיון על יידויי אבנים ביהודה ושומרון בוועדה, אותם מספרים.

יום טוב חי כלפון: אני יודע שזה לא אצלכם, שהכדור בפרקליטות, בעצם בבתי המשפט, אבל עד כמה אתם – צריך לזעוק פה, אין עוד מילה, אתם זועקים כי אתם פה מסכנים את החיים שלכם, עוצרים עבריינים ובסוף הם משתחררים, זה מה שקורה פה.

יום טוב חי כלפון: אין באמת הרתעה כשבן אדם נעצר וכמה ימים אחרי זה הוא משוחרר וזה לא מגיע למאסר ארוך טווח אז אין הרתעה.

יום טוב חי כלפון: לכן תעזרו לנו גם, זאת אומרת תציפו את זה בפנינו ואני מגיע לנקודה האחרונה, שזו חקיקה.

יום טוב חי כלפון: יש לנו מגמה, אני גם חלק מהמגמה הזאת, הגשתי כמה הצעות חוק בעניין, של קביעת רף ענישה מינימלי בגלל הבעיה שאנחנו מכירים שבתי המשפט, למרות שיש לכאורה חקיקה טובה לגבי רף ענישה מקסימלי, אני אקח את הדוגמה של יידויי אבנים או חקיקה אחרת שאני מוביל בעניין שריפה לאומנית, שהחוק קובע 20 שנה ובסוף אנשים נכנסים, מקבלים תקופת מאסר של שישה חודשים, אותו דבר ביידויי אבנים.

יום טוב חי כלפון: אז גם פה, בהמשך להערה שלך, לאה, בעניין הזה, תציפו את זה בפנינו שאנחנו בכנסת נפעל.

יום טוב חי כלפון: אז כרגע הלשכות המשפטיות מגבילות אותנו, מבקשים מאיתנו להראות שזו מכת מדינה ולכן נעביר את זה כהוראת שעה, אבל זה כבר משהו כדי שנקבע רפי ענישה מינימליים כדי לפתור את הדבר הזה, שאתם עובדים קשה כדי לעצור אנשים ובסוף הם משתחררים בבתי המשפט.

יום טוב חי כלפון: זהו, אני שוב חוזר על התודות לכל העוסקים במלאכה ועל האירוח הנפלא.

מירב בן ארי: אוקיי, יש עוד הערות של מישהו מהחברים?

מירב בן ארי: כי אני רוצה לעבור לסיכום של הממ"ז ולאחר מכן אני אגיד מילה לסיכום.

שמעון לביא: אני אענה על השאלות, מה שאני אשכח אז תזכירו לי.

שמעון לביא: קודם כל לגבי דיר אל אסד, גם שוחחתי עם חבר הכנסת אמיר אוחנה.

שמעון לביא: הסיפור בדיר אל אסד הוא סיפור מקומם כי יש לי שם כוח מג"ב שמזהה אירוע, חתונה של בערך 1,000 איש בתוך מתחם בתקופת הקורונה והוא מזהה גם ירי מתוך החתונה.

שמעון לביא: יכול להיות שבחלק גדול מהמקרים מישהו היה אומר, יום שבת, למה להסתבך?

שמעון לביא: בוא נמשיך קדימה, אבל אותם שוטרים החליטו לחתור למגע, לחבר עוד צוות, להיכנס פנימה.

שמעון לביא: הם חטפו מכות, הציתו להם את הניידת, ניסו לגנוב דברים מהניידת.

שמעון לביא: היו שם מעצרים.

שמעון לביא: אני אומר לכם, אני זוכר גם את התקשורת בעניין הזה.

שמעון לביא: אני הגעתי לשם, באירועים כאלה מגיע מפקד מחוז, כל המחוז מוקפץ, מה שעשינו שם למשפחה הזאת, הם לא שכחו ולא ישכחו אף פעם.

שמעון לביא: זה לא דברים שבאים לידי ביטוי בתקשורת.

שמעון לביא: אני לא יודע לגבי הפיצויים, אני יודע דבר אחד, אני אמרתי לאנשים שלי, אנחנו סוגרים מעגל מול כולם, אני לא מוותר לאף אחד.

שמעון לביא: לא רק במעצרים, בתפיסות, נכנסנו לבתים, אכיפה כלכלית, תפיסות, מעצרים.

שמעון לביא: אני זיהיתי את הביקורת בתקשורת, גם במסר שלי לאנשים שאני מגבה אותם ואני מעודד חתירה למגע.

שמעון לביא: אני אומר לכם משהו, לא משנה איפה, כשאתה חותר למגע ואתה עושה יותר מדי יש מכות בכנף, ראינו את זה באירוע שסיפרתי לכם על 6006 עם הסיפור של הבנקים.

שמעון לביא: גם בסיפור של טובא לפני שלושה חודשים היו לי שני אירועים מרכזיים, אירוע אחד ירי על המבורגר כביש 90, מי שמכיר, זה מסעדה שנמצאת בצומת מחניים, ואחד ירי לכיוון לכאורה בית קפה נמרוד במלון גלילאו, משהו כזה.

שמעון לביא: אירועי הירי האלה היו 24 שעות אחרי שאנחנו עצרנו כנופיה, ארגון פשיעה חזק מאוד בסד"ח וסגרנו לו את חברת השמירה, לקחנו לו 11 מיליון שקל.

שמעון לביא: זה מה שקורה, ארגוני הפשיעה ברגע שהם עם הגב לקיר, מה הם עושים?

שמעון לביא: הם יוצרים אימה בציבור.

שמעון לביא: מה שהם עשו זה דבר כזה, אף אחד לא סוחט את המבורגר כביש 90, כל הכוונה לפגוע במוסד חשוב מרכזי, ודבר נוסף, קפה נמרוד לא היה בכלל בכיוון, לפני קפה נמרוד יש בלון כזה גדול, בלון פורח, כשאתה מוריד לבלון הזה את האוויר זה יוצר תחושה של ירידת מוטיבציה, מה לעשות שאחרי הבלון היה קפה נמרוד.

אמיר אוחנה: זה איפה שנהרג הבחור שהפעיל?

שמעון לביא: לא, לא.

עמיחי שיקלי: לא, זה קניון, זה מטר מקרית שמונה.

שמעון לביא: זה כל הרעיון, ומה קרה?

שמעון לביא: הם הצליחו, הם יצרו הד תקשורתי, לחץ על כל ראשי הציבור, המבורגר כביש 90 זה מוסד, הבלון הגדול, בית הקפה.

שמעון לביא: שום דבר, זה תגובה לפעילות שלנו.

שמעון לביא: כל פעם שאנחנו נגיב, אנחנו נפעל נגד ארגוני הפשיעה, הם יפגעו בנו בחזרה.

שמעון לביא: אסור להירתע.

שמעון לביא: אני אמרתי את זה גם לראשי הרשויות, תדעו לכם, זה מה שיקרה.

עמיחי שיקלי: אבל שווה לדברר את זה כי אז אנחנו מייצרים נזק לכם.

שמעון לביא: אני יודע, אבל אני לא יכול כל דבר לתרץ ולהסביר.

שמעון לביא: אני אומר לכם בוודאות, תפיסת העולם שלי אומרת שהם עושים משהו, להיכנס בהם, אני רק מזהיר שיהיו מכות בכנף.

שמעון לביא: אני אמרתי את זה, דרך אגב ראשי הרשויות איתי, בסוף אריה יכול לטרוף צבי ואני יכול להסתכל בלובי, אני יכול להסתכל ביציע, כמו שאמרת, אריה טורף צבי ואני מסתכל וממשיך קדימה.

שמעון לביא: גם פה השוטרים יכלו להמשיך, אין דבר כזה, אנחנו מעודדים אותם להיכנס ויש לזה מחיר וצריך לקחת את זה בחשבון.

שמעון לביא: אני לא מכיר לגבי התביעה האזרחית, זה לא בא ממני,

איתמר בן גביר: הבטיחו במשטרה.

שמעון לביא: אני לא יודע מי הבטיח במשטרה.

שמעון לביא: עצרנו את אלה שהציתו, דרך אגב בעלי מקצועות חופשיים, לא עבריינים אפילו, אבל הם נכנסו לזה.

שמעון לביא: לגבי התנועה האסלאמית.

שמעון לביא: גם השאלות שלך ושלך, אורית, אני מציע להפנות את זה ל-190, לשב"כ.

שמעון לביא: השב"כ בעיקרון הוא זה שפועל, הוא זה שחוקר, כל סיוע שהם צריכים אנחנו נותנים להם.

שמעון לביא: אני לא מכיר דגלים פה חופשי של התנועה האסלאמית, אין דבר כזה, הם די בהסתר ודי מתחבאים, ככה כמו שצריך.

שמעון לביא: לגבי הפער בין מספר העצורים לכתבי האישום.

שמעון לביא: אני רוצה להגיד משהו על 'שומר חומות'.

שמעון לביא: אני מניח שהתקשורת הייתה בעכו, התקשורת הייתה בלוד, התקשורת לא הייתה בצפון.

שמעון לביא: אני יכול להגיד לכם שקיבלתי טלפון מאנשים במשטרה: אנחנו בבלגן בעכו, אנחנו בבלגן ביפו ואתם שם עושים חיים.

שמעון לביא: אני אומר לכם, הייתה פה חתיכת מלחמת עולם.

שמעון לביא: אני אספר לכם מה היה פה.

שמעון לביא: ביום הראשון אני קבעתי סדרי עדיפויות, הצלת חיי אדם, קודם כל הצלת חיי אדם, אחר כך פגיעה בשוטרים, לכן הסוגיה של הנצורים הייתה בסדר עדיפות משני, בטח ביומיים הראשונים כשאני עדיין בהגנה, אני עדיין בהכלה.

שמעון לביא: שתבינו דבר אחד, זורקים לי מטעני חבלה לתחנת שפרעם, מטעני חבלה.

איתמר בן גביר: אל תשתמש במילה הכלה.

אמיר אוחנה: כן, אני חוזר על המלצתו של בן גביר, אל תשתמשו במילה הזו.

איתמר בן גביר: לא הייתה פה הכלה ואל תגיד את זה כאן.

אמיר אוחנה: אתה גם לא מתכוון להכלה.

איתמר בן גביר: אתה לא מתכוון לזה שזרקו בקבוק תבערה ואתה הכלת ואמרת בסדר.

אמיר אוחנה: זו מילה שהמשטרה אוהבת להשתמש בה, היא לא טובה, לא טובה, תמחקו אותה.

שמעון לביא: הכוונה שאני הייתי במשימות הגנה והתקפה, אבל בעיקר בהגנה.

שמעון לביא: ותדעו לכם שברגע שאנחנו פה סגרנו מעגל אחרי יומיים היו פה מעצרים מטורפים, היו פה תפיסות, לא נתתי לנשום.

שמעון לביא: דרך אגב ואדי סקיע בשפרעם, דיברת עליו, דיברת על הסיפור של הפח"ע, לפני שבוע תפסנו שם חוליה ביחד עם השב"כ, אלה שאריות מ'שומר חומות', חוליה, תפסנו שם ארבעה כלי נשק?

שמעון לביא: כמה?

מני בנימין: שישה כלי נשק.

שמעון לביא: שישה כלי נשק, הם היו ב'שומר החומות'.

שמעון לביא: זו חקירה, כתב האישום עכשיו מתקבל.

שמעון לביא: חבר הכנסת יום טוב כלפון, עכשיו הוא התקבל, שישה כתבי אישום בהחזקה וירי.

שמעון לביא: הם ביצעו ירי ב'שומר חומות', זה אירועי משיכה, הכוונה זה למשוך אמבולנסים וניידות כיבוי אש ולבצע ירי לעבר הניידות.

שמעון לביא: הייתה חקירה מורכבת, נעצרו ארבעה, נתפסו שישה כלי נשק ועכשיו הוגשו כתבי אישום.

שמעון לביא: עכשיו עכשיו, לפני שבועיים.

שמעון לביא: אז הסיפור הזה של הפער הוא מתסכל, אני לא אומר שהוא לא מתסכל, אבל חלק מהדברים הם גם בטווח ארוך.

שמעון לביא: לגבי הכסף של התנועה האסלאמית, אני עוד פעם חוזר, זה צי"ח של 190, של השב"כ, אנחנו זרוע, הם למעשה מכסים אותם בכל ההיבטים.

שמעון לביא: אני חושב שכדאי שתבקרו שם, תקבלו תשובות הרבה יותר ברורות על התנועה האסלאמית.

איתמר בן גביר: כשמניפים שלטים של התנועה האסלאמית, או כמו ששיקלי אומר - - -

שמעון לביא: אני לא מכיר את זה.

איתמר בן גביר: בסדר, אם לא מכיר זה משהו אחד, אבל אם יש דבר כזה זו עבירה על החוק, זה לא שב"כ.

שמעון לביא: אני מטפל בעבירות על החוק, אין דבר כזה.

שמעון לביא: אני מטפל בעבירות על החוק.

איתמר בן גביר: אנחנו רואים שאתה מטפל, אין ספק.

עמיחי שיקלי: גם בנצרת וגם בכפר כנא יש שילוט רשמי של התנועה האסלאמית ודגלים.

שמעון לביא: בכתב?

עמיחי שיקלי: כן, יש לך את השלטים הירוקים.

יום טוב חי כלפון: גם דגלי אש"ף.

איתמר בן גביר: אולי נצלם ונשלח לו?

עמיחי שיקלי: של התנועה האסלאמית והדגלים הירוקים.

שמעון לביא: אני לא מכיר, יכול להיות שאנחנו אולי לא מזהים את ה –

אורית סטרוק: מי שאומר 'זה שלנו, זה שלנו, זה שלנו'.

איתמר בן גביר: זה בעייתי קצת, אם זה גורם להפרת סדר אז כן מורידים להם את זה.

איתמר בן גביר: לדוגמה באצטדיון בסכנין, אבל זה אני יודע שהוא עבד קשה שם כדי לתפוס את הפורעים, באצטדיון בסכנין אם אתה נותן להכניס דגלי אש"ף זה בעייתי, זה יכול ליצור הפרות.

שמעון לביא: לגבי השאלה האחרונה, 98% מהציבור הערבי הוא ציבור שומר חוק, יש אנשים שהם רק רוצים לחיות.

שמעון לביא: יש אנשים טובים, יש את ראשי הרשויות, יש את מנהיגי הקהילה, אי אפשר להתעלם מהקהילה, אנחנו בוודאי משתפים אותם.

שמעון לביא: חלק גדול מראשי הרשויות הם לא רלוונטיים, לא יכולים לסייע, חלק מוגבלים מאוד, אבל יש חלק קטן שבהחלט תורם לנו ועוזר לנו בכל מה שקשור - - -

יום טוב חי כלפון: זה לא רלוונטי כי הם בעצמם בסכסוכים, בסכסוכי חמולות.

שמעון לביא: אין להם את היכולת.

שמעון לביא: בסוף זה עניין של יכולת, בכלל הדור הצעיר של החברה הערבית היום מפנה עורף למסורת, מפנה עורף לאנשים הוותיקים ולמסורת.

שמעון לביא: גם ב'שומר חומות' מי שנתן את הטוב זה החבר'ה הצעירים ובשילוב עבריינים.

שמעון לביא: בשילוב עבריינים, אני אומר את זה פה, שתדעו.

שמעון לביא: אנחנו עכשיו מקימים את תחנת תבור, אנחנו הולכים להקים שיטור עירוני עכשיו בתוך כפר כנא.

מירב בן ארי: כן, אישרנו את זה.

שמעון לביא: כן, אישרתם את זה.

שמעון לביא: אנחנו רוצים להקים גם בכפר מנדא.

שמעון לביא: אישרנו בטורעאן, אנחנו רוצים להסב את זה לכפר מנדא כי טורעאן זה מקום קטן יחסית, כפר מנדא הרבה יותר משמעותי.

שמעון לביא: יש לנו פרויקטים משותפים, תחנת תבור תיתן מענה לאזור דבורייה, שיבלי ואיכסאל, אזור בעייתי מאוד שלא מקבל מספיק קשב, יש שם לא מעט אמל"ח, יש שם תחנה רצינית שקמה עכשיו, אני מאמין שהיא תיתן את הפתרון.

אורית סטרוק: לא ענית לי על ההיערכות לחירום.

שמעון לביא: יפה.

שמעון לביא: היום, בדיוק היום אנחנו באימון מפקדה משימתית.

שמעון לביא: יש לי כרגע 500 שוטרים באימון, 500 שוטרי יס"מ.

שמעון לביא: דרך אגב הלקח של אירועי אוקטובר 2000, הלקח הזה לא נלמד ב'שומר חומות' והם ניצלו את זה שכוחות יס"מ נמצאים בירושלים לעשות את האירועים.

שמעון לביא: זה לא יקרה יותר.

שמעון לביא: ההחלטה של המפכ"ל, לחזק את משטרת ישראל ב-2,000 תקנים של יס"מ מג"ב, במחוזות של מג"ב, זה כוח אדיר.

שמעון לביא: דרך אגב, אם הייתם שואלים אותו וכל מפקד מחוז מה המצרך הכי חשוב ב'שומר חומות', זה כוחות יס"מ, זה כוחות ייעודיים.

שמעון לביא: כשיס"מ מגיע עם האמצעים והמשאבים שלו זה עולם אחר, זו הרתעה.

שמעון לביא: יש תקציב גדול מאוד למשאבים, לכלים טכנולוגיים, לאמצעים לפיזור המון, כלים שהם חדשניים ברמה העולמית.

שמעון לביא: הכול מבוסס סביב לקחי 'שומר חומות'.

שמעון לביא: אנחנו לקחנו את כל הלקחים ברמה המחוזית וברמה הארצית ואנחנו עוסקים - - -

אורית סטרוק: אתה מתכוון לאלפא?

שמעון לביא: הכול, אלפא זה קטן.

שמעון לביא: אנחנו מדברים על הכלים הכי טכנולוגיים, אני לא רוצה כרגע לגעת בכלים, אבל בסופו של דבר יש תכנית של בניין כוח, תכנית אסטרטגית.

אמיר אוחנה: לא NSO.

שמעון לביא: לא, לא NSO, דברים הרבה יותר אלימים.

שמעון לביא: זו תכנית רב שנתית של בניין כוח כדי שאנחנו נהיה מוכנים לאירוע הבא.

שמעון לביא: זו לא שאלה של אם יהיה, השאלה היא מתי.

איתמר בן גביר: בזה חופשי שישתמש ב-NSO, אנחנו מסכימים כולנו.

יום טוב חי כלפון: צריך להשתמש ב-NSO במאבק נגד הטרור.

מירב בן ארי: קודם כל תודה רבה, תודה רבה, שמעון, המצוין, כרגיל, ועוד לא דיברת אפילו, צריך לומר לזכותו שגם הטיפול בבריחה של האסירים הביטחוניים זה גם היה, שמעון עשה סקירה בוועדה החסויה על הבריחה מכלא גלבוע, אז גם על זה מגיע לך הרבה קרדיט.

מירב בן ארי: אני הייתי פה גם בסיור שהדגימו לי בדיוק איך מצאו ומה היה, אז צריך להגיד לך תודה.

מירב בן ארי: סגן הממ"ז, מפקד הימ"ר, גם ראיתי את העבודה שאתם עושים, לצערי פחות נוכל לחשוף את חברי הכנסת, אבל אני מניחה ש - - -

אמיר אוחנה: את מרשה לי מילה על הסממ"ז?

מירב בן ארי: בטח.

אמיר אוחנה: אחד הקצינים המצוינים, גאוות העדה הצ'רקסית, שוקי תחאוכה.

שמעון לביא: לוחם אמיתי.

אמיר אוחנה: קצין מעולה, היה סממ"ז מחוז חוף.

אמיר אוחנה: הוא שמע ממני לראשונה את המילה אגף סיף ביחד עם המפכ"ל, נכון?

אמיר אוחנה: אגב, גם באירוע שבו באתי לגבות שוטרים שעשו שימוש בנשק וירו והרגו עבריין מבסמת טבעון.

אמיר אוחנה: כל הכבוד.

שוקי תחאוכה: תודה, תודה רבה.

מירב בן ארי: תודה, אמיר.

מירב בן ארי: בכלל התרומה של אמיר לוועדה היא מדהימה.

מירב בן ארי: אני כל הזמן מוודאת שהוא יודע על הסיורים ועל המקומות, אתה ממש חי ומכיר מאוד.

מירב בן ארי: תדעו לכם שביום שמוניתי לוועדה, הראשון שהלכתי להתייעץ איתו זה עם אוחנה כי אני חושבת שהדבר הכי חשוב זה לדעת לשתף פעולה.

מירב בן ארי: ביני לבין אמיר אין הרבה הבדל, אנחנו אמנם קואליציה ואופוזיציה, אבל מבחינת תפיסת עולם אנחנו די דומים והתרומה שלך לוועדה היא מאוד משמעותית, גם בדיונים וגם בסיורים.

מירב בן ארי: אז תודה.

אמיר אוחנה: באתי לפרגן ויצאתי מפורגן.

אמיר אוחנה: תודה.

מירב בן ארי: כן, לתת את המילה הטובה, גם למפקד הימ"ר על העבודה המקצועית שאתם עושים כאן ובאמת לכל סגל הפיקוד ולשוטרים ולשוטרות בשטח.

מירב בן ארי: אני אגיד בקצרה.

מירב בן ארי: אמר לי סגלוביץ', התעסקתי המון בדרום, הדרום הדרום, ואז סגלוביץ' תפס אותי ואמר לי: מירב, האירוע זה בצפון.

מירב בן ארי: דווקא העיסוק של הוועדה והסיור הראשון של הוועדה היה בדרום והוא אמר לי שאני חייבת לקחת את הוועדה לצפון, שיבינו עם מה אתם מתמודדים.

מירב בן ארי: ברור לי שהפשיעה בחברה הערבית, איתה אנחנו מתמודדים הרבה וועדה, חונה אצלך ובגדול.

מירב בן ארי: יש לנו את הבדואים בדרום, שזה אירוע, אבל כאן המורכבות של אזרחים ישראלים, שכמו שאמרת, רובם נורמטיביים, העורך דין שמחזיק את הנשק, זו באמת אותה אוכלוסייה, דווקא פה הרבה יותר מורכב להתעסק איתם.

מירב בן ארי: אפילו האירוע של כפר כנא, הייתי ביום חמישי במערך האווירי של המשטרה וראיתי את כל האירוע מלמעלה, את כל הגגות ואיך שהוציאו משם, זה דבר בעיניי מדהים, אגב לא נחשף מספיק תקשורתית, באמת בגלל ההתעסקות בלוד ובעכו, שבכלל שייכת למחוז חוף, אבל אתם עושים כאן עבודה טובה ובאמת צריך להגיד את זה לכולם.

מירב בן ארי: אני חושבת שהנושא של החקיקה, אנחנו חייבים לטפל.

מירב בן ארי: אנחנו עושים איזה שהיא בדיקה גם על הפרוטקשן, ביחד עם שיקלי שהביא הצעת חוק טובה ואני עוזרת לו לעשות את זה ביחד, וגם בנושא של החילוט והקנסות.

מירב בן ארי: אני אגיד עוד משהו אחד.

מירב בן ארי: הוועדה הזו מגיעה לשטח כדי לראות תכלס מה אתם עושים.

מירב בן ארי: אמר שיקלי, הוא זרק את זה בהערה קטנה, אבל הוא אמר שאנחנו לא מספיק מכירים אז הרבה פעמים אנחנו נופלים עליכם.

מירב בן ארי: גם בן גביר אמר את זה, שאנחנו באים ואומרים רגע, אבל למה העניין הזה של מעצרים, האם באמת מגיעים לתום הליכים, האם באמת מגיעים לכתבי אישום.

מירב בן ארי: אז כשאנחנו מגיעים לשטח ואנחנו רואים את העבודה המסיבית שאתם עושים זה ממש משנה לנו את תפיסת העולם.

מירב בן ארי: ראינו את זה גם בביקור שלנו בלוד לפני שבועיים כשהיינו עם הוועדה, שפתאום אנחנו מגיעים לתחנה בלוד, בשכונת הרכבת, ומגיע נציג תושבים שאני לא הזמנתי אותו, אוחנה התקשר ואמר לו: קפוץ, אנחנו פה.

מירב בן ארי: נכון, זה היה הכי ספונטני שיש, עם מאיר לאיוש, והדבר הראשון שהוא עושה, אותו תושב לוד, זה מתחבק עם מפקד המרחב, עם הממ"ר, עם רונן.

מירב בן ארי: וזה מראה לכם שרק כשאנחנו מגיעים ורואים בעיניים אנחנו מבינים את העשייה של המשטרה.

מירב בן ארי: אתם בתקופה קשה עכשיו.

מירב בן ארי: אני בתוך הוועדה שלי כל הזמן בין הפטיש לסדן, יום אחד אני דוברת המשטרה, יום אחד אני – אני הפסקתי להתרגש, באמת הפסקתי.

מירב בן ארי: אני יכולה להגיד לכם שהחבר'ה שנמצאים כאן, חברי הכנסת, הם הכי עקביים בוועדה, הם הכי רציניים, הם פועלים, הם נמצאים, הם שואלים שאלות, הם לא מוותרים, לא לי ולא לכל מי שמגיע, והנוכחות שלהם פה מראה לכם גם את החשיבות של הנושא.

מירב בן ארי: אני אמרתי לך בתחילת הסיור, עוד לפני שאורית ויום טוב הצטרפו, אמרתי שבדרך כלל שני ח"כים בסיור זה מקרה מעולה, המעורבות של לבוא ולשאול ולהתעניין ולשאול אתכם את השאלות מעידה על החשיבות שחברי הכנסת רואים בתפקיד המשטרה במניעת הפשיעה.

מירב בן ארי: אז מצד אחד אנחנו רואים כאן חברי הכנסת ששואלים, ואני בטוחה שגם תוך כדי הסיור, גם עכשיו, אם יש לכם דברים שאתם רוצים לשאול, זה הזמן כשנצא מפה לטמרה.

מירב בן ארי: אני כבר אומרת, לפני שנגיע לסקירה שלך לטמרה שהיא און רקורד, אבל אם יש לכם שאלות אחרות זה הזמן, בדרך.

מירב בן ארי: והדבר האחרון, הוועדה הזאת עושה הכול כדי למנוע את 'שומר חומות' הבא, כי כמו שאורית אמרה, ובצדק, הוא יהיה הרבה הרבה יותר קיצוני, ולכן כל דבר שכוועדה – ואני רוצה להגיד לך, אני עם רם בן ברק מלווים את הנושא של מג"ב, הגדלת הסד"כ, שזה בעניין של צה"ל ומג"ב, אני יכולה להגיד לכם שביום ראשון האחרון היה קבינט של ביטחון פנים שלא היה כאן שנים, שהחבר'ה כאן הרבה יותר מיומנים ב'שומר חומות' מהשרים של הממשלה הזאת, אז התעקשנו והיה דיון של הקבינט ובאמת השרים פעם ראשונה שמעו על זה שהיית ב-40 אירועים במקביל ב'שומר חומות', על זה שקודם כל התעסקת, ואוחנה חידד את זה, נורא חשוב, בהגנה ואחרי זה עברת להתקפה.

מירב בן ארי: אגב, כך גם במחוזות האחרים.

מירב בן ארי: לכן האירוע הזה של ביטחון פנים הוא כמו ספינה, הוא ספינה שאוחנה התחיל להזיז עם אגף סיף וכל הדברים שראינו, ועכשיו גם בוועדה אנחנו מתחילים להזיז ולהבין שהאירוע הכי חשוב היום במדינה זה ביטחון פנים, בסוף הביטחון של האזרחים זה הדבר הכי חשוב.

מירב בן ארי: אנחנו במשך שנים התעסקנו עם חמאס וחיזבאללה, היום אתה מבין שחיזבאללה רוצה להכניס את הנשק בשביל שלחברה הערבית יהיה נשק.

מירב בן ארי: אז כל התפיסה היא בעצם הרבה פחות לירות קטיושות על קרית שמונה, וגם זה אני מאמינה שמאוד חשוב להם, אבל יותר מה שנקרא להתסיס מבפנים ולגרום לנו באמת ל'שומר חומות' הבא שיהיה הרבה יותר קשה.

מירב בן ארי: לכן הוועדה תעשה כל מה שאפשר כדי לסייע לכם למנוע את 'שומר החומות' הבא, למנוע כמובן את ההתקוממות הזו.

מירב בן ארי: זהו, אני מודה לכם, אנחנו נמשיך לטמרה.

מירב בן ארי: אנחנו נוסעים לשם.

מירב בן ארי: תודה רבה לכולם.

מירב בן ארי: (בהמשך הסיור)

שמעון לביא: אנחנו נמצאים בתחנת טמרה, טמרה שייכת למרחב גליל, נמצא פה מפקד מרחב גליל, אחד משלושת המרחבים של המחוז הצפוני.

שמעון לביא: מרחב גליל כולל את תחנות משגב, משגב אחראית על אזור עראבה, סכנין, דיר חנא, כפר מנדא, תחנת כרמיאל שאחראית גם על היישובים הדרוזיים, סאג'ור, ראמה וג'ת, העיר כרמיאל ויישובים נוספים, תחנת שפרעם להבים, תחנת טמרה כמובן שאחראית גם על אלשעב, גם על כאבול וגם על העיר טמרה.

שמעון לביא: כמובן תחנת מג'ד אל כרום, שדיברתי עליה, שהיא אחראית על ציר 85, היישובים נאחף, מג'ד אל כרום, בענה ודיר אל אסד.

שמעון לביא: התחנה למעשה הוקמה לפני כשלוש שנים, במתכונת החדשה במבנה הזה היא נמצאת למעשה כשנתיים.

שמעון לביא: נמצא פה מפקד התחנה, דרך אגב הוא אחד הקצינים המעוטרים ביותר במשטרת ישראל על חיסול מחבלים, הוא היה בעיקר בשטחים, ביחידות מובחרות, סער, יש לו סגל לוחמני מאוד.

מירב בן ארי: מי סגן מפקד התחנה?

שמעון לביא: הבחור הצנוע הזה.

שמעון לביא: לפני חודש, וזה משהו שמאפיין מאוד את הפעילות במגזר הערבי, אני שירתי בתל אביב ושירתי במחוז המרכז, יש הבדל מאוד משמעותי בין לשרת במשטרת פתח תקווה, רחובות או רעננה לבין להיות שוטר במגזר הערבי, בטמרה או במג'ד אל כרום או בשפרעם.

שמעון לביא: אני אתן לכם דוגמה, התחנה טופלה באירוע, מה זה היה, חתונה שם?

שמעון לביא: מסיבת אירוסין גדולה שגם לוותה במספר אירועי ירי והתחנה ביצעה שם פעילות.

שמעון לביא: היו שם תקיפות שוטרים, סגן מפקד התחנה קיבל לבנה, והוא בן אדם שמתאמן, שברו לו את הצלעות וזו לא פעם ראשונה שיש פה תקיפת שוטרים, בכלל בחברה הערבית, תקיפות שוטרים משמעותיות ששוטרים מאושפזים.

שמעון לביא: והתחנה לא ויתרה, ביחד עם המרחב, אחרי שבוע עשינו סגירת מעגל אל מול החמולה הזאת, חמולה של עבריינים, עם כוח גדול מאוד.

שמעון לביא: הם קיבלו ביקור בית שדרך אגב כל הכפר הסתכל מהצד.

שמעון לביא: בדרך כלל הם אוהבים להתערב ולגלות סולידריות, מההלם, מהשוק שהם היו הם ישבו מהצד ולא הגיבו, מהחשש.

שמעון לביא: אני אומר לכם, בחברה הערבית יש משמעות להרתעה.

שמעון לביא: איפה שאתה מציב גבולות, אתה לא קורץ, אתה מדבר בשפה אחת ברורה אז העסק עובד כמו שצריך, איפה שאתה מנסה להתפשר ולעשות כל מיני סיבובים כאלה, אתה מתעקם, הם מבינים את המסר והם אחר כך זוקפים את זה לזכותם.

שמעון לביא: אז, סער, יש לנו חמש דקות, יש לנו סיור.

שמעון לביא: הם רוצים סיור, לדעתי.

מירב בן ארי: כן, כן.

אמיר אוחנה: אני מבקש רק משפט לפני סער, אם אפשר.

אמיר אוחנה: לפני שנה בערך היה אירוע קשה מאוד, סער באופן אישי, שהיה מפקד התחנה, היה במארב, עבריינים שהתכוונו לבצע ירי.

אמיר אוחנה: הם אכן הגיעו וסער יחד עם שוטר שהיה איתו פתחו באש לעבר העבריינים, אלה השיבו אש ונוצר דו קרב של יריות כשלמרבה הצער נקלע לקרב הזה סטודנט בשם אחמד חיג'אזי, אתם אולי זוכרים את המקרה הזה, והוא נורה למוות.

אמיר אוחנה: כמובן שמיד הייתה התנפלות רבתי על המשטרה, בעיקר מצד חברי הכנסת הערביים, ולמרות שהבענו צער מן הסתם על מותו של חיג'אזי שלא היה עבריין ולא היה בעצמו מהיורים היה חשוב לי להתקשר באותו יום לחזק את סער, לחזק את מפקד המחוז ולחזק את השוטרים.

אמיר אוחנה: אף אחד לא יודע מאיזה ירי נורה המנוח, יכול להיות שזה היה מהירי של העבריינים, אבל בכל מקרה רק מי שלא עושה הוא נקי מטעויות.

אמיר אוחנה: אני לא אומר שהייתה פה טעות בכלל, אבל אנחנו צריכים לחזק את השוטרים ואת הנחישות שלהם במאבק הזה בפשיעה גם במקרים כאלה.

שמעון לביא: רק להוסיף שבאירוע הזה אחד העבריינים נהרג בחילופי האש.

אמיר אוחנה: נכון.

שמעון לביא: ונתפס שם נשק מסוג אמ-16, למעשה שני כלי נשק.

שמעון לביא: ומה שיפה באירוע הזה, תראו, גם המגזר הערבי מבין עניין.

שמעון לביא: זה לכאורה אירוע שיכול להבעיר את כל המזרח התיכון, אני חושב שהיו תחזיות מאוד קשות לגבי איך האירוע הזה יתכנס בסוף, אני יכול לומר שבאירוע פה כבר אנשים הציעו לי קפה, אבל בשקט בשקט הם אמרו כל הכבוד.

שמעון לביא: זה שנהרג שייך למשפחת יאסין.

אמיר אוחנה: לא חיג'אזי, העבריין.

שמעון לביא: העבריין, כן, משפחה של עבריינים.

שמעון לביא: דרך אגב, להלוויה שלו אף אחד לא הגיע.

שמעון לביא: אחרי 24 שעות חזרנו לשגרה והשקט נשמר וכולם גם מבינים עניין.

שמעון לביא: בשבוע שעבר היה יום השנה למותו של חיג'אזי, היו פה אירועים, שמרנו על אש נמוכה, ידענו שלא יקרה שום דבר ואכן לא קרה שום דבר.

שמעון לביא: הם מבינים עניין, הירי הזה בטעות, הוא בא בסיטואציה שבסך הכול השוטרים ביצעו את העבודה שלהם.

אמיר אוחנה: סער, יישר כוח.

שמעון לביא: בבקשה, נתנו לך הרבה הקדמה, שלא תעוף.

סער שיין: אז קודם כל נציג את סגל הפיקוד שלי, שנלחם איתי פה יום ולילה, ובאמת אנחנו פה יום ולילה.

סער שיין: אז יש פה את אבי הסמת"ח כמובן, עזר כנגדי, לירן קצין אג"מ, חאלד קצין אח"מ, ג'וואד קבאלן ומופיד פארס, קצין השיטור העירוני, כולנו ביחד בחוויה הזאת, זה לא רק אני, בלי העזרה של החברים שלי פה לא היינו מתקדמים לשום מקום.

סער שיין: לפני שאני אתן פתיח אני רק רוצה להפוך את כל המילים שאמרו פה למראה, שתחושו את כל מה שעברנו.

סער שיין: אני קורא לזה מלחמה, אנחנו בעצם במלחמה, בהגדרה של מלחמה, מלחמה על המציאות, מלחמה על שינוי תודעה, מלחמה על זה שהילדים פה בטמרה יוכלו ללכת בטוחים בלי לפחד לחטוף כדור תועה באמצע הרחוב, וזו המלחמה שלשמה אנחנו נמצאים פה.

סער שיין: ואני חושב שהצלחנו.

סער שיין: דרך אגב מהאירוע של אחמד חיג'אזי ויאסין, לא משנה, ומהאירוע של 'שומר חומות' אין לנו פה כמעט אירועי סד"צ, כלומר ההרגשה שלנו שיש לנו פה לגיטימציה מלאה מהאוכלוסייה.

סער שיין: זה ממש סרטון קצר, של ארבע דקות, אני חושב שהוא יתפוס אתכם, סרטון מאוד מעניין, הוא ימחיש לכם את כל העשייה של התחנה שלנו בשנה וחצי האחרונות.

סער שיין: (הקרנת סרטון).

סער שיין: זה היום הראשון שלי בתפקיד, כך היום הראשון שלי התחיל.

סער שיין: הסכסוך בכאבול, בין עכרייה לריאן.

סער שיין: עוד לא הכרתי פה אף אחד וככה היינו במלחמה הזאת, כמו שאתם רואים, יום יום ארבעה חודשים, אנחנו באמצע פה.

סער שיין: זה פה מעבר לכביש.

סער שיין: שמנו צירים בתוך הכפר.

סער שיין: דיברנו על מה שעשינו, עשינו חיץ בין החיכוך בין שתי המשפחות לבין שאר הכפר, כלומר נתנו להתנהל כמו שצריך.

סער שיין: שאלו איך אנחנו חוסמים כביש במדינת ישראל, אין מה לעשות, להציל חיי אדם, או אף אחד לא הולך לעבודה בבוקר, אין מה לעשות.

סער שיין: חבר'ה, ככה זה כל לילה וכל לילה אני וכל הסגל שלי היינו בחוויה.

סער שיין: קטטה אלימה, הגעה של שני אופנוענים שלנו, רימון הלם, פיזור, חסכנו פה דקירות, תקיפות, כל הדברים האלה.

סער שיין: זה אירוע הירי בטמרה, זה הפצוע.

סער שיין: זו פעם אחרונה שנתנו להם לעלות על ציר 70, מאז לא עוד.

סער שיין: זה בכניסה לכפר.

סער שיין: אתם לא מבינים את המשמעות של זה, אבל להחרים סוסים ברמדאן ברחוב הראשי זה שינוי מציאות של 70 שנה.

סער שיין: דרך אגב, זה אחד העבריינים הבכירים פה.

סער שיין: אלה, עוד פעם, אירועים של ירי בחתונות.

סער שיין: אם הם יורים בחתונה אז הם צריכים לדעת שזה המצב שהם יגיעו אליו.

סער שיין: זה הג'בל, יכול להיות שאנחנו נגיע לשם בהמשך, מעוז הכנופיות פה בטמרה.

סער שיין: היום כבר המצב שונה לגמרי, הסברנו להם שהם חיים בשווייץ.

סער שיין: הם זורקים כיסא יחטפו רימון.

סער שיין: 'שומר חומות', מה שאתם תראו פה זה לא יסמ"ג, זה השוטרים של התחנה, זה הסיירים שלנו, אנחנו והסיירים, הפיקוד פה בסיירים ומצד שני זה הבלשים.

סער שיין: תראו איזה יופי של עבודה.

סער שיין: ואמרתי לכם, 'שומר חומות' מבחינתנו זה רק היה עוד קרב אחד במלחמה פה על שינוי המציאות מה שנקרא.

אורית סטרוק: אני רציתי להגיד, הקטע הזה של היריות וזה, זה מה שאנחנו עברנו בחברון בשבת האחרונה.

אמיר אוחנה: מה זה, בחתונות?

אורית סטרוק: מקלעים, תתי מקלעים, הכול, אתה משתגע.

סער שיין: אצלי במושב נפלו יותר מ-1,000 קטיושות בתוך המושב עצמו.

מירב בן ארי: איפה אתה גר?

סער שיין: מושב לימן.

סער שיין: אז התחנה, כמו שהממ"ז אמר, שולטת על טמרה, כאבול ושעב, 70,000 תושבים.

סער שיין: תחנה מורכבת, מי שלא מכיר, שלוש יח"ס, יחידות סיור שמתחלפות 24/7 כמו במשמרות.

סער שיין: לכל יח"ס כזה יש לנו סגנית יח"ס, שזה משהו די נדיר, כלומר יש פה ייצוגיות של סגנית מפקדת פה בכל יח"ס, שעל פיה יישק דבר.

סער שיין: אצלנו היח"ס, אם זה הבילוש, אם זה המש"קים, אם זה כל אחד במשמרת, הוא כפוף לאותו ראש משמרת.

סער שיין: כמובן באירועים חריגים אני והקצינים שלי מתערבים.

סער שיין: ארוחת יום שישי בערב.

סער שיין: אני אתן לכם את המהות, יש פה מציאות, המציאות שלנו שונה מהמציאות שלכם.

סער שיין: אנחנו יושבים ביום שישי לארוחת ערב, כולנו אוכלים, ופתאום אנחנו מקבלים בטלפון סרטון שרץ בכל טמרה וזה היה המצב בטמרה בהתחלה של הדבר הזה.

סער שיין: זה טמרה הייתה לפני שנה וחצי-שנתיים, יום שישי, ארוחת ערב, אסיר משוחרר, כל החבר'ה עושים לו מסיבת שחרור וכל השכנים, האנשים הטובים של טמרה, ושתדעו לכם רוב האנשים בטמרה הם אנשים טובים, הם אנשים משכילים, הם לא רוצים את הדברים האלה וזה מה שהם מקבלים ומתים מפחד.

סער שיין: במצב הזה ביום שישי בערב תוך שעה כל התחנה קופצת ואז כל טמרה אחרי שעה מקבלת את הסרטון הזה.

סער שיין: אבא שלו, אמא שלו, סבתא שלו, אחיות שלו, הולכות כמו עזים ברחוב, על זה שהוא ביצע את הירי ככה בטמרה.

סער שיין: אין מה לעשות, זה משפיע בעצם על כולם.

סער שיין: ודרך אגב כל האזרחים מסביב עושים ככה עם האצבעות ומבסוטים מה שנקרא בסתר ליבם.

סער שיין: זו בעצם העשייה שלנו.

איתמר בן גביר: נקווה שהם גם נשארו לילה במעצר, לחוות את החוויה.

סער שיין: אני חייב בכותרת הראשית של העניין הזה, וזה אתם חייבים לדעת, משהו שמלווה אותנו לכל אורך הדרך, מבחינת נתונים סיימנו את הנתונים של השנה בצורה הכי טובה שיש, מבחינת כל הפרמטרים אנחנו בירידה, אבל טוב לטובים, רע לרעים.

סער שיין: במלחמה הזאת אין פה צודק, יש פה חכם ואם יש לך מטרה מול העיניים ואתה רוצה להביא את המקום הזה למקום יותר טוב אתה צריך לדעת איך אתה הולך ביחד עם האוכלוסייה.

סער שיין: קהילתיות, כמו שאתם רואים, זה לא לצבוע עכשיו מדרכות, זה לא להצטלם עם ראש העיר בכל מיני פוזות בצורה כזו או אחרת עם כל מיני דברים כאלה, לא, קהילתיות זה ללכת ברגל בלילה ולהיפגש עם הצעירים בלילה, זה נקרא קהילתיות, לעזור בנקודות המשפיעות של החברה, איפה שאכפת להם.

סער שיין: בהתחלה בטמרה דיברו איתנו על שלושה דברים, ירי, אלימות קשה וסמים.

סער שיין: אז באלימות חמורה הורדנו ב-35%, ירי הורדנו ב-37%, הורדנו בהכול, אפילו בהצתות הורדנו ב-1.5%, אבל היום הם כבר מתחילים לדבר איתנו על רכבים משופרים וגניבות.

סער שיין: זה כבר אומר שהמצב שלנו הרבה יותר טוב.

סער שיין: כלומר כבר אנחנו מתחילים לראות את השינוי.

סער שיין: מאז 'שומר חומות' אין לנו כבר אירועי סד"צ.

סער שיין: בהתחלה היו לנו הפגנות פה בימי שישי מול התחנה וביקשו שנצא, היום כבר לא תראו את הדבר הזה.

סער שיין: גם באירוע של חיג'אזי, כשהם עשו כנס בגני טמרה עם ראאד סאלח וחשבנו שיכול שתהיה פה איזה התעוררות, שום דבר.

סער שיין: אם הם רוצים לעשות באמת הפגנות אז הם הולכים לחיפה, הם הולכים לירושלים, דברים כאלה.

סער שיין: התחלנו לייצא סד"צ, לא לייבא סד"צ.

סער שיין: וזה משהו שאומר שיש לנו לגיטימציה פה מבחינת האוכלוסייה.

שמעון לביא: אבל מה שהוא אומר, לא יודע אם עקבתם בתקשורת, אבל בשבוע שעבר אני קיימתי ויעוד ארצי, השר מכיר את זה, אני שומע את מפקד מחוז תל אביב מדווח שיש ירי בבת ים שהמעורבים משפחת ג'רושי, ירי בנתניה, שהמעורבים ממשפחת חרירי.

שמעון לביא: צריך להבין שהבעיות של המגזר לא נשארו בכפרים הערביים, לאט לאט יש להם נטייה להתפשט מערבה גם איפה שאנחנו גרים, גם איפה שאתם גרים, וזו הסכנה הגדולה.

שמעון לביא: אנחנו צריכים לדעת ולהכיר את זה.

שמעון לביא: בחיפה שנה שעברה עם שישה אירועי רצח, זה שיא כל הזמנים.

שמעון לביא: כולם מגזר ערבי.

שמעון לביא: למרות שהרוב שם הוא רוב יהודי, זה ברור.

אורית סטרוק: כמה גיבוי אתם מקבלים מהאוכלוסייה שאתה אומר שרובה הגדול אוכלוסייה נורמטיבית, שרוצה חיים נורמטיביים?

אורית סטרוק: כמה גיבוי אתם מקבלים מהם?

סער שיין: גיבוי שבשתיקה, אנחנו מקבלים גיבוי מאוד חזק.

סער שיין: עצם זה שהם לא באים נגדנו, עצם זה שהם נותנים לנו את הלגיטימציה לעבוד, עצם זה שהם לא מתלוננים על הפעולות שלנו אל מול עבריינים זה רק מראה את הגיבוי שהם נותנים לנו.

אורית סטרוק: כלומר אם נכנס כוח משטרתי הוא לא נתקל בהתפרעות המונית למשל?

סער שיין: זה היה ככה בהתחלה, היום כבר לא.

שמעון לביא: ככה זה היה פעם, אורית, ותדעי לך שזה הישג חסר תקדים.

אורית סטרוק: בוודאי.

שמעון לביא: דרך אגב, אני חייב להודות שזה לא קיים בכל המחוז, הלוואי שזה היה בכל המחוז.

אורית סטרוק: אז איפה כן, איפה לא?

שמעון לביא: ככל שחולף הזמן העסק הזה מתפשט כך שאזרחים שלא מעורבים פשוט לא מתערבים.

שמעון לביא: פעם זה היה, לא משנה, אם נכנסת משטרה לכפר, זה לא משנה נגד מי היא נלחמת כולם נגדה.

שמעון לביא: היום זה כבר לא ככה.

שמעון לביא: היכולת שלנו באמת, הסיסמה שלנו זה לעשות את ההפרדה, להתייחס רע לרעים וטוב לטובים, זו סיסמה אמיתית בשטח שהציבור הערבי מתחיל להבין אותה.

אורית סטרוק: כמה גיבוי אתם מקבלים מחברי הכנסת הערבים, שאף אחד מהם לא טרח להגיע לסיור החשוב הזה?

מירב בן ארי: חבל לבזבז את הזמן כי הם לא נותנים שום גיבוי, לא לי, לא לוועדה.

איתמר בן גביר: הם לא באים, הם אפילו לא באים, זה לא מעניין אותם.

מירב בן ארי: עזוב, אני אספר לך משהו כשנצא אחרי זה.

אורית סטרוק: אני בדרך אמרתי לעצמי אולי יהיו פה רק חברי הכנסת הערבים ואני.

מירב בן ארי: עזבי, חבל על הזמן.

מירב בן ארי: הכול בסדר, בשביל זה אנחנו כאן, בשביל לגבות את העבודה המצוינת שאתם עושים.

סער שיין: בלי פוליטיקה, השאלה מה מנחה אותי.

סער שיין: מה שמנחה אותי זה צו המצפון שלי.

סער שיין: אמרתי לעצמי שני דברים, האחד, אם אני לא אלחם בפשע פה הוא יבוא אליי הביתה, ושתיים, לילדים פה יש אותה זכות קיום כמו לילדים בנהריה ובחיפה, אותו דבר בדיוק.

סער שיין: אותו דבר בדיוק, אין שום סיבה שהם לא יקבלו את אותם שירותי משטרה בצורה הכי טובה שאני יכול לתת להם.

סער שיין: איך אני מוציא את זה לפועל?

סער שיין: עוד פעם, במלחמה שלי אל מול העבריינים בצורה הכי קשה שיש והכי חזקה שיש שהחוק מאפשר לי.

אמיר אוחנה: אם כבר, יש יותר שיתוף פעולה עם ראשי הרשויות המקומית מאשר עם חברי הכנסת.

מירב בן ארי: נכון.

אמיר אוחנה: גם שם לא מאה, אבל יותר טוב.

אורית סטרוק: הוא אמר שהם לא תמיד –

סער שיין: חשוב לי לציין שבאמת יש ציפייה מכל מפקד תחנה במגזר הערבי שהוא יטפל בבעיות של העיר והיום אנחנו יצרנו מין דרך משותפת, אנחנו והעירייה, בוא נגיד שרואים איך שלטון החוק והשלטון המקומי יכולים ללכת יד ביד אם עושים את זה בצורה חכמה ויודעים ללכת קדימה וזה בא לידי ביטוי, אגב בצעדים קטנים והתהליך עוד ארוך, אבל רואים את השיפור.

סער שיין: עצם זה שאני יכול להראות לכם את הניקיון של אזור התעשייה, לפני חצי שנה לא הייתם מכירים את מה שהלך פה רק מהג'אנק של הכניסה פה לעיר.

סער שיין: זה רק דבר אחד שעשינו אותו ביחד.

סער שיין: או הקמת ציר עם תאורה בין אעבלין, חיברנו בין ראש מועצת אעבלין לראש עיריית טמרה וביחד ליצור טיילת משותפת בין אעבלין לטמרה עם תאורה באמצע.

אורית סטרוק: זה אתם עשיתם, המשטרה?

סער שיין: אנחנו דואגים שזה יקרה, שהתהליכים יקרו.

סער שיין: אנחנו מבחינתם הריבון והם תולים את יהבם בנו.

שמעון לביא: אורית, בכפר כנא חברת החשמל החליטה לנתק את החשמל מבית ספר, בית ספר שנמצא בחובות כספיים.

שמעון לביא: ראש המועצה שם פנה לחברת החשמל, זרקו אותו מכל הכיוונים, מפקדת תחנת כפר כנא הלכה לחברת חשמל והסבירה להם, אם אתם סוגרים את בית הספר 500 תלמידים הולכים לרחוב, תוך כמה חודשים הם מצטרפים למעגל הפשיעה, בוא נגיד שזו הזדמנות שיש להם, תחזירו להם את החשמל והם ימצאו את ההסדר לשלם את החוב.

שמעון לביא: והחזירו את החשמל בזכות מפקדת התחנה.

שמעון לביא: לכאורה זה לא התפקיד שלנו, אבל באופן עקיף יש לזה השפעה על הסדר הציבורי ועל פשיעה ועל הכול.

מירב בן ארי: עוד מילה, חבר הכנסת בן גביר, אתה רוצה להגיד משהו לפני שיוצאים לסיור.

איתמר בן גביר: כמובן שאנחנו מתפעלים, מה שאמרנו, יישר כוח, כל הכבוד לכל מי שכאן עוסק במלאכה, זו מלאכת קודש.

איתמר בן גביר: קצת הטריד אותי העניין של העצרת עם ראאד סאלח שמגיע לכאן ומתסיס וכו' וכו'.

איתמר בן גביר: יש מקומות שהיו עוצרים את ההתנהלות הזאת כי להיכנס לכאן ואחרי זה גם להסית, אתם סופגים את הריקושטים, אבל סך הכול באמת יישר כוח ושאפו על המסירות ועל ההקרבה וגם על השינוי הכל כך גדול במצב.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: רצית להגיד משהו?

סער שיין: רק שתדעו, 60% מהתחנה שלי הם אנשים מהמגזר.

מירב בן ארי: כן, גם שמעתי את השמות.

סער שיין: כלומר אף אחד לא יכול לבוא ולהגיד לי גזען.

מירב בן ארי: לא חשבנו.

אורית סטרוק: לא חשבנו לרגע.

איתמר בן גביר: אנחנו יודעים שהם מקצוענים.

איתמר בן גביר: (בהמשך הסיור)

סער שיין: זו עיר לכל דבר.

סער שיין: בהמשך יש לנו את כאבול מעבר לרכס ובהמשך יש לנו את שעב, כלומר זה קצה הגזרה שלנו, איפה שהרכס ההוא שרואים את הבתים של צומת גילות, שזה כבר גזרת כרמל מג'ד אל כרום, זה גבול הגזרה שלי.

סער שיין: מה שאנחנו רואים זה תחנת משגב ומאחורינו בצד ובדרום זה תחנת שפרעם.

סער שיין: כלומר אנחנו מה שנקרא המוקד של כל מרחב גליל.

סער שיין: כלומר גם ב'שומר חומות' מבחינתי זה היה המרכז שהיה צריך לשמור עליו.

סער שיין: אנחנו הגדרנו ב'שומר חומות' שלושה נכסים אסטרטגיים ומשימה אחת, הנכס האסטרטגי הראשון היה מצפה אביב, שזה היישוב היהודי היחיד, אתם רואים אותו פה מצד ימין, המצפה היהודי היחיד.

סער שיין: העלינו לשם גם שוטרים שלנו שיאבטחו אותו כל ערב עם נשקים מהתחנה.

אמיר אוחנה: כמה תושבים יש שם?

סער שיין: 1,100 איש, משהו כזה.

סער שיין: יישוב קטן ששייך לחבל משגב.

סער שיין: הנכס האסטרטגי הראשון היה מצפה אביב, הנכס האסטרטגי השני היה התחנה והנכס האסטרטגי השלישי היה ששום שוטר לא ייפגע והמשימה שלנו שציר 70 יהיה פתוח.

סער שיין: עמדנו בכל המשימות האלה, גם בתכנית האסטרטגית וגם במשימה עמדנו לעילא ולעילא.

סער שיין: מאז אני חייב להגיד לכם, באמת, אני אוהב את טמרה, אני אוהב את השוטרים שלי, באמת הם עושים פה עבודה מצוינת.

מירב בן ארי: כמה שוטרים יש לך פה?

סער שיין: אנחנו פה 80 שוטרים מקצה לקצה.

מירב בן ארי: יש לך פה יס"מ?

סער שיין: יס"מ יש של המרחב שאנחנו מקבלים, עוד פעם, בהתאם לצורך.

סער שיין: זה היה צריך להתחלק על פני חמש תחנות.

סער שיין: הייתי שמח אם היה לי פה יס"מ על בסיס קבוע.

מירב בן ארי: איפה היס"מ יושב?

סער שיין: במרחב גליל, במרחב, לכל מרחב יש את היס"מ שלו.

סער שיין: הייתי מעדיף שיהיה לי כוח משלי ואז אני יכול כל לילה לעשות פה הליכות רגליות וזה.

סער שיין: אנחנו כל הזמן עושים מה שנקרא ממציאים את הגלגל מחדש.

סער שיין: לא כולם, אבל אתה מרגיש את המגמה שמשתפרת, אבל 16 תיקי סד"ח, אם את תבדקי מה זה תיק סחיטה באיומים, 16 תיקי סד"ח בשנה אין לזה אח ורע במרחבים בכלל.

אורית סטרוק: זה על תיקים שאתם באים אליהם או שתושבים באים?

סער שיין: שתושבים באים ומתלוננים.

סער שיין: עוד פעם, להגיד לכם, המצב מושלם?

סער שיין: לא.

סער שיין: את מדברת על משבר אמון של 70 שנה כמעט, ואללה, סער הגיע הציל את העולם?

סער שיין: לא, התחנה הזאת באה עכשיו הצילה את העולם?

סער שיין: לא, זה תהליך, זה תהליך ארוך.

סער שיין: השאלה איך עושים אותו חכם, נכון ותהליכי וכל הזמן עקבי.

סער שיין: צריך לשמור על זה כל הזמן, את המומנט הזה.

סער שיין: הדלת שלי פה פתוחה לכל אזרח, כל אזרח שרוצה לדבר איתי הוא מדבר עם המזכירה, קובעים ולפי זה אנחנו מתקדמים קדימה.

סער שיין: אין פה שום הבדל.

סער שיין: אנחנו עושים פה הליכות רגליות כל לילה, אתם מוזמנים גם לבוא לעשות איתי את ההליכות האלה.

אמיר אוחנה: אנחנו מאוד מעריכים את זה, תודה רבה לך.

יום טוב חי כלפון: נחשוב על זה, נשקול.

סער שיין: אמרתי לכם, טמרה אהובתי, באמת.

שמעון לביא: תסתכלו מאחורה, זו התמונה שהייתה פה, תראו את המסגד מאחורה.

שמעון לביא: לפני שנה בדיוק.

סער שיין: דרך אגב החלון של המשרד שלי ובישיבות הבוקר אתה תמיד שומע את אללה הוא אכבר ורואה את זה מהמשרד, ואין לי שום בעיה עם זה, כן?

סער שיין: אני נולדתי לתוך זה, זה חלק מהחוויה.

סער שיין: ובאמת מה שחשוב בסופו של דבר זה גם המפקדים הטובים והמצוינים שיש לי פה והשוטרים הטובים והאוכלוסייה שהיום היא איתנו, רובה.

סער שיין: כמובן, כמו שאנחנו מכירים את הבעיות של כל החבר'ה, הגיל הצעיר, בין ה-18 ל-25.

שמעון לביא: רק שלא תחשבו שאנחנו בשוויץ, בשבוע שעבר היה פה ניסיון לרצח, דפקו מישהו עם 22 כדורים בתוך עסק.

שמעון לביא: סכסוך בין עבריינים.

סער שיין: ולא מת.

מירב בן ארי: 22 כדורים ולא מת?

שמעון לביא: 22 כדורים ולא מת.

מירב בן ארי: גם ההיא אתמול בלוד ירו בה וגם היא לא מתה.

מירב בן ארי: 22, מה השאירו שם פנוי?

מירב בן ארי: מדהים.

שמעון לביא: דרך אגב, כשעשיתי פה את הסיור בפעם הראשונה, את רואה את כולם צולעים, לכולם יש כדור ברגל.

שמעון לביא: אז עשיתי סיבוב ראיתי מישהו בתוך אוטו עם קביים, אמרתי לו, מה זה, ירו עליך?

שמעון לביא: הוא אומר: לא, זה היה משחק כדורגל, אמרתי לו: מה קרה, נפצעת?

שמעון לביא: הוא אומר: שיחקתי, פתאום הרגשתי ירייה.

אורית סטרוק: זה לא מצחיק, זה נורא.

שמעון לביא: היה פה אמיר, הוא ראה שבטמרה היו יותר פצועים מאשר בכל מלחמת לבנון השנייה ברמב"ם.

שמעון לביא: במיון שם שקיבלו.

שמעון לביא: אבל בסדר, לאט לאט.

סער שיין: לאט לאט אנחנו מתקדמים למקום יותר טוב, אני ממונע מה שנקרא.

אמיר אוחנה: אני לא יודע מה הסיפור של המכונית הזאת, אבל היא זועקת חוסר משילות, תעיפו אותה מפה.

סער שיין: אם היית יודע כמה העפנו.

סער שיין: אתה צודק, אבל אתה יודע כמה העפנו מפה כמה כאלה?

אמיר אוחנה: מול תחנת משטרה, רכב שנראה על פניו גנוב או אני לא יודע מה?

סער שיין: יש פה את הפירוקייה, אבל בסדר.

סער שיין: (בהמשך הסיור - סיכום)

סער שיין: טוב, חברים, אם אתם רוצים לשאול אותי עוד שאלות, כל דבר.

מירב בן ארי: חברי הכנסת, מישהו רוצה להוסיף עוד משהו?

אמיר אוחנה: רק להודות מקרב לב גם למפקדים ודרככם לשוטרים, עד אחרון השוטרים בשטח שעושים יום יום את העבודה הקשה והסיזיפית ומכניסים את הידיים איפה שאנחנו כחברה לא רוצים להכניס את הידיים.

אמיר אוחנה: בהערכה גדולה, יישר כוח.

מירב בן ארי: אני רוצה לסכם את הסיור, זה הסיור השלישי שלנו כוועדה, היינו במחוז דרום, היינו בכלא עופר של האסירים הביטחוניים, עכשיו במחוז צפון ובמרץ אנחנו נהיה בכלא פלילי, בגלל שהוועדה מפקחת גם על המשטרה, גם על כבאות, גם על שב"ס.

מירב בן ארי: אה, היינו גם בסיור בכבאות, גם בסיור בלוד.

מירב בן ארי: סליחה, נכון, הפסקתי לספור מרוב סיורים.

סער שיין: אנחנו שנה מנסים לארגן פה כיבוי אש בתוך טמרה, עדיין אין להם.

מירב בן ארי: אז תדע לך שעכשיו יש תכנית במסגרת תכנית החומש למגזר הערבי, אם תרצה אני אבדוק לך את טמרה.

מירב בן ארי: אין בעיה, במסגרת התכנית שלנו.

מירב בן ארי: אז תדעו שבמסגרת הסיורים, אמרתי את זה גם בתחילת הסיור, היה מאוד חשוב לנו להגיע למחוז צפון בגלל העבודה הסיזיפית והקשה שאתם עושים כאן, ובאמת זה מאוד חשוב לנו, אמיר אמר לי את זה ביום שנכנסתי לתפקיד ואמרתי את זה גם לך, יש לנו קשר מאוד טוב, לאמיר ולי, על הנושא של הגיבוי.

מירב בן ארי: אני יודעת שאתם עוברים תקופה לא קלה ולא פשוטה, אבל שתדעו באמת שאנחנו באים לפה כדי להכיר אתכם, להכיר את השטח.

מירב בן ארי: אמנם אני ואמיר באמת כבר מכירים ויודעים, אבל חברי הכנסת, ככל שהם יותר ויותר מעמיקים רואים את העבודה הסיזיפית והחשובה שאתם עושים.

מירב בן ארי: אז קודם כל להגיד לכם תודה, אבל לא רק לבוא ולהגיד תודה, לדעת שיש לכם גם גיבוי בכנסת, שיש ועדה של ביטחון הפנים, והצוות שלי פה גם, הצגתי לכם אותו, שאנחנו באמת עובדים בשביל לייצג אתכם.

מירב בן ארי: כמובן גם לבקר ולפקח, זה חלק מהתפקיד, אבל גם לתת גיבוי וגם להגיד תודה וגם להעריך את העבודה שלכם, כי אתם לא שומעים את זה מספיק מהתקשורת.

מירב בן ארי: אז כשמגיעים לפה חברי כנסת, ואמרתי את זה גם למפקד המחוז - - -

אמיר אוחנה: אנדרסטייטמנט של המאה.

מירב בן ארי: מגיעים לפה חברי כנסת, הגיעה לפה חבורה ממש גדולה יחסית לסיורים, שבאו באמת להכיר, אבל גם להוקיר ולומר לכם תודה רבה.

מירב בן ארי: אנחנו מרגישים את השינוי.

מירב בן ארי: ברור לי שיש לנו עוד הרבה עבודה ונמשיך לעשות את זה כי זה התפקיד של הוועדה ושל הכנסת, אבל שתדעו, וגם אתה, שמעון, באמת, אתם עושים עבודה נהדרת.

מירב בן ארי: זה שבאת וסיפרת לי אז שפשוט לקחת אותם מה שנקרא למעצר כדי שיבינו, ואמרתי לך גם אז שיש לך את כל הגיבוי באמת להחזיר את השקט כאן לתושבים ובאמת ליצור כאן קצת משהו נורמטיבי, איך התחלנו להגיד?

מירב בן ארי: כשהוא מדווח על גניבה של הרכב.

מירב בן ארי: שזה כבר משמעותי.

מירב בן ארי: זהו, אני מודה לכולכם.

אמיר אוחנה: ואם תרשי לי עוד משפט אחד.

מירב בן ארי: תמיד, לך אני תמיד.

אמיר אוחנה: אני מחזק כל מילה שאמרה חברתי יושבת הראש, יש לכם את כל הגיבוי לפעול וגם לטעות, זה לא זדון.

מירב בן ארי: מי שלא עושה לא טועה.

אמיר אוחנה: בדיוק, רק מי שלא עושה לא טועה.

אמיר אוחנה: גם אם תטעו יש לכם את הגב שלנו.

שמעון לביא: תודה רבה על הביקור, אנחנו באמת מודים לכם על הביקור, על הזמן שלכם ואנחנו נעביר את המסר הזה הלאה לכל השוטרים, שזה מכובד מאוד וראוי ביותר, תודה.

מירב בן ארי: חשוב.

מירב בן ארי: תודה רבה.