ועדת המשנה לתקציבי הספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 5, 2022-01-25 11:30

סימון דוידסון: בוקר טוב, שמח לפתוח את ועדת המשנה לספורט בכנסת ישראל, בגלל כל הנושא של נגיף הקורונה, אז אנחנו מונעים מלהביא הרבה אנשים לכנסת, אז החללים בוועדות ריקים, אבל יש הרבה מאוד אנשים בזום, מעל 100 אנשים נמצאים בזום, ואני שמח שזה מעניין ומרתק את הספורט הישראלי.

סימון דוידסון: בכלל מיום ליום אני מגלה גם בכנסת הזאת, חבר הכנסת קינלי, כמה הנושא של הספורט חשוב להרבה מאוד חברי כנסת, שרים, בכלל לכנסת ישראל.

סימון דוידסון: המשפט האחרון שלי יהיה לגבי הכנסת, אבל אני אתחיל עם זה שאתמול בערב אחר הצוהריים הייתה לי פגישה עם שר הספורט חילי טרופר והצוות שלו, פגישה מצוינת, אנחנו רואים עיין בעיין את פעילות הוועדה, את הפעילות שלי בוועדות אחרות בכנסת, הדיון היה לגבי תקנות וחוקים שאנחנו רוצים להעביר וקידום נושא התקציב 2023, באיזה דרכים אנחנו צריכים לפעול כדי להעלות אותו משמעותית.

סימון דוידסון: יצאתי מאוד מאד שבע רצון מהפגישה, יש לנו שר מאוד מאוד קשוב ובכלל אנשי המשרד מאוד קשובים.

סימון דוידסון: נמצא איתנו פה דודו מלכא, סגן ראש מנהל הספורט, בפגישותיו האחרונות בתפקיד, קודם כל רוצה להגיד תודה רבה לדודו, על הרבה מאוד שנים בתפקיד כל כך מסובך וכל כך קשה, שכל החיצים תמיד מופנים אליו ומחזיק בעצם את הכסף של הספורט הישראלי וצריך לדעת לחלק אותו בתבונה רבה, אז תודה רבה על כל השנים ובהצלחה גדולה גם בהמשך, אני בטוח שאתה תהיה בנוף של הספורט הישראלי בגלל האהבה הגדולה שלך לספורט.

סימון דוידסון: דיברנו על נושא של מתקנים על הצרה הגדולה במדינת ישראל, על החוסר הנוראי של מתקנים, על הפער הגדול שיש לצמצם, בעקבות הרבה מאוד שנים שפשוט לא נבנו מתקנים, בכלל הספורט הוא מאין ילד חורג בכנסת ישראל, נותנים לו תקציב של פחות מ-0.2 אחוז מתקציב המדינה, חמישית האחוז מתקציב המדינה, כשבמדינות מתקדמות בעולם מדברים על בין 1.5-3 אחוז מתקציב המדינה, אפילו ביוון שזו מדינה שכמעט אין מה לאכול שם, תקציב הספורט הוא 0.9 אחוז מתקציב המדינה, זאת אומרת כמעט פי ארבע.

משה טור פז: אולי בגלל זה אין מה לאכול הכול הלך לספורט.

סימון דוידסון: אז לי זה עצוב לראות את המספרים האלו, מה גם שכולם מבינים כמה החשיבות של הספורט הוא לעתיד ילדינו, לעתיד החברה הישראלית, זה בעצם המראה של החברה הישראלית, אז לגבי הנושא של התקציב, עלינו לעשות עבודה מאוד מאוד מאוד חזקה, גם עם חברי כנסת אחרים, עם ועדות אחרות, לעשות הרבה הרבה הד בכנסת ישראל וזה מה שאנחנו מנסים לעשות יום יום.

סימון דוידסון: לפני שבועיים היו פה דיון לגבי נושא אולמות בתי הספר, ותופתעו לגלות שיותר מ-50 אחוז מבתי ספר במדינת ישראל אין אולמות.

סימון דוידסון: אני הייתי בביקור השבוע, בבית ספר בנתניה ב-"לאה גולדברג", ילדים עושים שיעורי ספורט בין עצים, בתוך מסדרונות, מחפשים כל מיני פתרונות לברוח מהגשם, או לברוח מהשמש, זה נורא לראות את זה בשנת 2022, זה המצב במדינת ישראל ועוד פעם אני חוזר, זה נושא תקציבי, יהיה כסף יבנו, אין כסף לא יבנו.

סימון דוידסון: הנושא הזה הוא חייב להיות מאוד מאוד על שולחן הכנסת.

סימון דוידסון: הדיון היום הוא דיון של תקציב המשרד לספורט הישראלי, התקציב הוא לא גדול כמו שאמרתי, אבל את העוגה הזאת צריך לחלק.

סימון דוידסון: אחת מהבעיות של משרד הספורט, זה הנושא של השקיפות במשך השנים, לא בגלל שאנשים רצו ככה להחביא דברים, אלא בגלל שתוך כדי תנועה צריכים לעשות שינויים ואנחנו רוצים להבין, הספורט הישראלי ואני רוצה באמצעות הכנסת, שהנושא הזה של שקיפות לכל האיגודים ולכל האגודות יהיה דבר שהוא חלק מהתוכנית הכללית של העבודה, לא כבקשה מיוחדת, לא כאיזה תנועות שצריכים לעשות בכנסת, אלא משהו שיהיה ברור.

סימון דוידסון: אני מדבר עכשיו כמישהו שניהל ספורט כל חייו, היה יושב ראש איגוד, נורא נורא קשה לנהל ספורט כשאתה אין לך וודאות, כמה כסף אתה צריך לקבל, מתי אתה תקבל אותו, זה נכון שבשנים האחרונות לא היה תקציב מדינה והיה קשה להעביר כספים והיה צריך לעשות כל מיני פעולות לעשות כדי לקבל את הכסף, אבל אם אני יושב השבוע, סתם דוגמה, עם איגוד הגלישה ואני יודע שעוד חודש הולך להיות אירוע מאוד מאוד גדול בנתניה של גלישה והם לא יודעים, אם יקבלו את הכסף, לא יקבלו את הכסף, אם יהיה אירוע, לא יהיה אירוע.

סימון דוידסון: לי זה מפריע, אני רוצה שהדברים, אנחנו בסוף רוצים את האירועים האלו, רוצים שיגיעו לארץ לאירועים גדולים כאלו ואני מכיר את האירוע הזה ואני עברתי את זה גם בעצמי, כיושב ראש האיגוד.

סימון דוידסון: דברים צריכים להיות ברורים, כמה כסף מקבלים?

סימון דוידסון: מתי מקבלים?

סימון דוידסון: אם זה פחות, שנדע שזה פחות, אחרת אנחנו לא יודעים, אנחנו יכולים להחתים מאמנים, לתכנן מחנות אימונים, לתכנן תוכניות לספורט הישראלי, לא משנה באיזה איגוד והדברים האלה צריכים להיות ברורים.

סימון דוידסון: אז סדר העבודה יהיה כזה, תחילה, כמו שאמרתי, אני אתן לדודו את רשות הדיבור וזה לא מעט זמן, דודו צריך להציג את התוכנית שאנחנו ביקשנו להציג, לאחר מכן יש הרבה מאוד אנשים בזום, דרך הזום יבקשו רשות דיבור, יגיע אליי, אני אתן לאנשים רשות דיבור, כל אדם שעולה בזום יהיה לו בין דקה לשתי דקות מקסימום אפשרות לדבר.

סימון דוידסון: אנחנו בשעה אחת צריכים לסיים את הדיון הזה.

סימון דוידסון: אני לא רוצה צעקות ואני לא רוצה שאנשים יתלהמו, הכול שיהיה בנוחות.

סימון דוידסון: כולנו בעד הספורט.

סימון דוידסון: אין פה אדם אחד, לא במנהל הספורט, לא במשרד הספורט, לא בכנסת ישראל ולא באגודות והאיגודים, אנשים שרוצים לעשות נגד; כולנו רוצים לעשות בעד.

סימון דוידסון: אז אני מעביר את רשות הדיבור לדודו מלכא, בבקשה.

דודו מלכא: תודה רבה סימון, אז אני כמובן אנסה להסיר את כל האי ודאויות, במיוחד כפי שאתה ציינתי שיש שנת תקציב הכול מסודר ואם הייתה וודאות והיינו יודעים עוד יותר לפני כן, כמו שבדרך כלל, היו שנים כאלה שידענו בחודש אוגוסט, אז אפילו ידענו להיערך, ככה שבדרך כלל בינואר אנחנו יודעים להגיד לכולם מה תמונת המצב שלהם, בכל נושא ונושא, אז זה לגבי החוסר.

דודו מלכא: דבר נוסף, תיכף אנחנו נעלה את המצגת, אבל אני רוצה להגיד שבחודש האחרון קיימנו ארבעה כנסים בכדי להגיע לאגודות, דווקא לא בזום, אלא פרונטלי, בתל אביב הייתה היענות גבוהה, בכל כנס היו כ-150 איש, בצפון ובדרום קצת פחות, אנחנו קיבלנו את זה בהבנה עם הקורונה, במיוחד שזה היה בתקופה האחרונה והעברנו להם את זה בצורה ישירה ומי שלא היה, אנחנו שלחנו את המצגת לאימייל, זו מצגת שתיכף תעלה ואנחנו נוכל לדבר עליה, אבל עד שתעלה המצגת, אני אתן לכם כמה נתונים שהם רלוונטיים כבר לשנה הזו.

סימון דוידסון: אתה מדבר על 2022, או 2021?

דודו מלכא: קודם כל, כל דבר שתרצה אני אדבר, אם אתה רוצה שאני אדבר על 2022 אני יכול, אם אתם רוצים שאני אדבר על 2021 אני גם יכול, השאלה מה בסדר העדיפויות?

סימון דוידסון: גם וגם.

דודו מלכא: (הצגת מצגת) אז קודם כל בוא נאמר שבשנת 2021, זה היה ממש מה שנקרא בדקה התשעים, ביומיים האחרונים של השנה אישרנו את כל האגודות וכל האיגודים, סדר גודל של 261 מיליון ₪, כ-120 מיליון - 261 זה בתקנה אחת, יש עוד סכומים נוספים, שתיכף אני אציין אותם - כ-120 מיליון הוקצו לאגודות והיתר הולך לאיגודים, חלק לשוטף וחלק הולך גם לפעולות מסוימות, כמו שנקרא ענפים מועדפים וכדומה.

סימון דוידסון: זאת אומרת הכנות אולימפיות הם בתוך ה-261?

דודו מלכא: לא, לא, לא, בנוסף ל-261 יש עוד שלושה סכומים שכדאי, ציין את כולם בקיצור, יש סכום נוסף שאנחנו הקצנו להכנות אולימפיות, סדר גודל של 28 מיליון ₪, סכום שהולך להכנות האולימפיות, שזה ממש ספציפי לכל ספורטאי וספורטאי, עם תוכנית מלאה.

דודו מלכא: אני אוהב תמיד לציין את זה, שהספורטאים כשמגיעים לרמה של לינוי וארטיום וכל הספורטאים האולימפיים, הם במהלך השנה לא מוציאים על עצמם אגורה, כולל אימונים, כולל המאמנים והמעטפת והנסיעות ושהייה בבתי מלון, הכול הכול מתוקצב בהכנות האולימפיות עד לפרט האחרון ובנוסף אנחנו הקצנו 40, זה פשוט היה משהו חריג, אנחנו לא נראה לי שאנחנו כל שנה נחזור על זה, אבל זה כתוצאה מכל ההדהוד שרצינו לארח כאן אירועים בינלאומיים, אז חלק הצלחנו, חלק לא, בגלל הקורונה, כל פעם היו עליות וירידות, כפי שאתם כולכם יודעים, סדר גודל של 45 מיליון ₪ אישרנו לאירועים.

סימון דוידסון: כמה מזה באמת התבצעו ב-2021?

דודו מלכא: מתוך זה אנחנו מימשנו קרוב ל-20 מיליון ₪ וחלק נממש את זה בשנה הזאת, אבל חייבנו את התקנה בסכום הזה, ומה שהדוגמה שנתת עם הגולשי גלים היא לא כל כך דוגמה טובה, אבל לא נורא, אנחנו נסלח לו ולא נשמיע את כל הדברים, דווקא פה בפרהסיה, אבל ברמת העקרון, איגוד כמו איגוד האתלטיקה שיש לו אליפות אירופה לנוער ביולי נדמה לי, ביולי 22, הוא כבר קיבל למעלה מארבעה מיליון ₪ כמקדמה בכדי להכין את האליפות, מראש, עוד האליפות לא מתקיימת ומראש נתנו לו סכום כזה.

סימון דוידסון: זאת התחרות שתהיה בירושלים.

דודו מלכא: בירושלים, הוא גם השנה יקבל עוד השלמה של סכום מסוים וככה בג'ודו וככה בעוד ענפים אחרים, אנחנו נותנים את הכסף מראש, על מנת שהאיגוד יוכל להתארגן.

דודו מלכא: אני עוד פעם מציין את ההבדל בין שנה שהיא עם תקציב, שנה בלי תקציב, שנה עם תקציב זה פשוט קל מאוד לתמרן, קל מאוד לגייס את הסכומים האלה ולהעביר אותם כמו שצריך.

דודו מלכא: הדבר הנוסף, כמובן שיש לנו תקציב מוגדל מאוד ל'אתנה' בווינגייט של סדר גודל של 26 מיליון ₪, שבתקציב הזה הם, זה כל הכוונה אנחנו מצפים שזה יהיה הרבה לפי תוכניות, אני תיכף אני אדגיש את הנושא הזה של הישגיות ומה שנקרא "ביצה ותרנגולת" והישגיות, מי שמגיע להישגיות מקבל כסף, או שנותנים כסף עוד לפני כן לתשתיות ועל אתנה זה בדיוק מה שאנחנו מתכוונים לעשות, בנקודות שבהם אנחנו רואים שנשים לא מצליחות מכל מיני סיבות אובייקטיביות, אנחנו לא נצפה שהן יגיעו להישג, אלא ניתן את התמיכה ואת הכסף לפני שהן עושות, לפני שהן מכינות, בכדי שירחיבו את השורות ויגיעו ויגייסו מאמנים ויעשו מעטפת ויגייסו עוד יכולות כאלה ואחרות בכדי להתקדם מבחינת ההתפתחות שלהן בספורט הישראלי.

דודו מלכא: עכשיו אני רוצה לחזור רגע למצגת וזה יעזור לי גם כן לסדר את הדברים, על מנת שנוכל להבין איך שזה עובד.

דודו מלכא: תראו אנחנו המטרות שלנו, כפי שאתם רואים כאן משתקפים, זה לא כל המטרות, הם גם משתקפים במבחני התמיכה.

דודו מלכא: יש לנו שלושה דברים במוקד.

דודו מלכא: אחד, שאנחנו מחדדים מאוד הישגיות; שתיים, נשים; שלוש, פריפריה.

דודו מלכא: שלושת הדברים האלה הם במוקד.

דודו מלכא: אז אם אני אתחיל בהישגיות, יושב כאן בראש השולחן מישהו שלימד אותי משהו, דרך אגב, אנחנו לא יודעים שום דבר מעצמנו, אנחנו הכול לומדים מהשטח, בכדי להגיע להישגיות מתמודדים בזירה הבכירה ביותר בעולם, בלי זה אי אפשר להצליח, אי אפשר להגיד אנחנו קשה לנו, אנחנו לאט לאט, אנחנו לא יכולים עם החזקים, לא, ממש לא.

דודו מלכא: השחייה ועוד הרבה ענפים אחרים וג'ודו, הם מגיעים למה שהם מגיעים, בגלל שהם מתמודדים בטופ העולמי, זה הישגיות, אין פחות מזה, אי אפשר להגיד הישגיות, פעם מישהו אמר לי שהבן שלו אלוף ישראל, לא ידעתי, לא הבנתי איך אני לא מכיר אותו ואז הסתבר שהוא אלוף ישראל למחוז דרום בבית ספר, אז אמרתי שאני אלוף הרחוב שלי, אין שלבי ביניים בהישגיות.

דודו מלכא: הישגיות, שאנחנו מדברים על הספורט הישראל, זה הרמה הכי גבוהה העולמית, משחקים אולימפיים ואליפויות עולם ולשם אנחנו חותרים.

דודו מלכא: נושא של נשים, כפי שציינתי עוד קודם, במקום שאנחנו רואים שיש הצלחה של נשים, הן יקבלו בזכות עצמן, כי מגיע להן, מי שמגיעה להישגיות, במקום שאנחנו רואים שההישגיות היא לא משגת בידם, אנחנו ניתן לפני, כלומר לתת להן סכומי כסף, על מנת שיוכלו לשלם למאמן, להשתמש במתקנים, אנחנו יודעים שיש בעיה של מתקנים, אבל אנחנו לפחות ניתן להן את כל הכלים, על מנת שיוכלו להצליח, זה לא יהיה לעד, זה באיזשהו שלב הן יצטרכו לעמוד ביעדים, אנחנו מניחים שאם אנחנו נשקיע במשך השנים האלה בנשים נוכל לסגור את הפערים, במיוחד בנושא של כמויות, כפי שאתם בוודאי עוקבים אחרי מספרים של הספורטאים, היום כ-130 אלף ספורטאים פעילים יש באיגודים, 23 אחוז נשים ו-77 אחוז גברים, זה דבר שצריך להצטמצם.

סימון דוידסון: אתה יודע כמה בחברה הערבית זה מתוך המאה אחוז הזה?

דודו מלכא: יש לי קשר ישיר עם הלמ"ס ולא נערכתי לבוא לכאן עם הנתון הזה, אנחנו מקבלים מהלמ"ס אני יודע רק לומר בשנים הארונות שבחברה הערבית, רוב הפעילות שלהם מתמקדת בכדורגל כמובן, ויש עוד כמה ענפים, הרמת משקולות, יש אגרוף.

דודו מלכא: דברים מן הסוג הזה, אבל זה ממש בשוליים, הרוב זה כדורגל.

אוסאמה סעדי: יש כדורסל היום, יש - -

סימון דוידסון: יש הרבה כדורסל נשים, יש כדורעף נשים.

דודו מלכא: אני אמרתי רוב.

סימון דוידסון: אבל זה נכון, שהרוב זה כדורגל, למשל בשחייה זה מתוך כ-70 אגודות, 3 אגודות זה החברה הערבית.

דודו מלכא: אני רק נתתי איזשהו נתון, אין לי בעיה, אני יכול לשלוח לוועדה את הנתונים הסטטיסטים שאנחנו מקבלים מהלמ"ס, הלמ"ס יודע לעשות לנו חיתוכים כאלה ואחרים.

סימון דוידסון: אוקי, אפשר להתקדם.

דודו מלכא: אז דבר ראשון שאנחנו מעוניינים, או בכלל, אנחנו הורדנו את הגיל שבהם אנחנו נותנים ניקוד לאיגודים, ממש גיל הכי נמוך שיכול להיות, עד היום רוב האיגודים קיבלו ניקוד רק מגיל 13 ומעלה, אבל במציאות אנחנו יודעים שספורט לא מתחילים בגיל 13 ולכן בענפים כמו התעמלות, החלקה על הקרח, ענפים מן הסוג הזה, ילדות נמדדות, או מקבלות ניקוד כבר בגיל ארבע.

לידיה צוקרמן חטואל: מה עם סייף?

דודו מלכא: סייף מגיל שש אפשר כבר לעשות מה שנקרא, מה שאתם רואים במצגת, אירועי חשיפה שבה אנחנו רואים כל אגודה, או איגוד, יעשה אפילו ג'מבו, הרצאות, סלבים של ספורט יבואו להציג בפניהם, העיקר שהם יהיו מחוברים לספורט וזה יכול גם לשמש את האיגודים לעשות מבחני איתור שבגיל צעיר לזהות, אם יש ילדים שמוכשרים מאוד ולחבר אותם לאיגוד כבר בגיל צעיר.

סימון דוידסון: זאת אומרת מה שאני יכול להבין, סתם אני אקח דוגמה שחייה אומנותית, זה לא משהו, זה לא בדיחה זה אמיתי, אם עושים תחרות של חיוכים, או הבעות פנים לשופטות, זה יכול להיות תחרות, היא נרשמת כתחרות.

דודו מלכא: זה אירועי חשיפה.

סימון דוידסון: אבל זה אחד מהתחרויות שנרשמות?

דודו מלכא: לא, זה אירועי חשיפה, באירועי חשיפה, אם הזכרת את השחייה, השחייה הורדנו את זה עוד יותר נמוך ביחס לאחרים, הרוב זה משש ממעלה, שחייה בנות מגיל חמש ובנים מגיל שש.

סימון דוידסון: כן, אבל זה לא נותן ניקוד.

דודו מלכא: נותן ניקוד.

סימון דוידסון: איך?

סימון דוידסון: אבל אין תחרויות.

דודו מלכא: לא, לא תחרויות, מה שצריך לעשות בגילאים האלה, בגיל חמש, שש ושבע, בשלושת השנים האלה, לכנס את הילדות ולעשות להן הצגת תכלית, לעשות להן מופע, כל מה שיכול לחבר אותן והם מקבלים אמנם עשירית נקודה, אבל זה נותן ניקוד מסוים, זה מה שאנחנו רוצים, אנחנו רוצים לעודד אותם לקיים את הפעילות הזאת, על מנת לחבר אותם וגם אם אותה אגודה, או איגוד רוצים לעשות כל מיני טסטים, או איתור כזה או אחר, אז גם כן זה בהחלט דבר שמקובל ואפשרי, אנחנו לא הגבלנו את הסוג של הפעילות בגיל הצעיר.

דודו מלכא: עכשיו אם אני ממשיך בגיל הזה של השחייה שמוכר לך, אז אנחנו מתחילים מגיל תשע לתת ניקוד ואותו ספורטאי צריך כבר לעשות ארבע תחרויות, בשביל לנקד את האגודה שלו ואם אני ממשיך הלאה כל - - -

משה טור פז: רק לסקרנות, כל התבחינים הזה זה דבר מוכר?

סימון דוידסון: כן, אני אסביר, יש פה שלושה חברי כנסת שאני שמח שהם איתנו, אחד מהם היה ספורטאי גדול מאוד בברית המועצות, מי שלא יודע, ולדימיר בליאק היה, תשמע היית אחד מהטובים בתוצאות ב-800 מטר, זה לא דבר שהוא מובן מאליו.

משה טור פז: אמרו לי שהציעו לך לחזור, לא ולדי?

משה טור פז: שפוטין רוצה שתבוא להתחרות.

סימון דוידסון: אז רק אני אסביר, האגודות מקבלות תמיכה כספית.

משה טור פז: הוא בנבחרת הכדורגל של הכנסת.

סימון דוידסון: קינלי, שאלת שאלה, אגודות מקבלות תמיכה כספית ממנהל הספורט על תחרויות, זאת אומרת סתם דוגמה, בקבוצתי ובאישי זה שונה, אבל באישי למשל בסייף, אני לא יודע, נראה לי זה גם זה ארבע תחרויות שצריכים לעשות, בעבר זה היה רק מגיל 13, עכשיו זה בגיל הרבה יותר צעיר, זה אומר שיש להם אפשרות לעשות תחרויות בגיל יותר צעיר ולקבל על זה ניקוד, זה אומר לקבל כסף.

משה טור פז: הבנתי.

סימון דוידסון: זה מה שדודו מנסה להסביר.

ולדימיר בליאק: רגע, למה זה מוגדר ענפים צעירים?

סימון דוידסון: כי יש ענפים כמו התעמלות אומנותית שמתחילים בגיל צעיר, כמו שחייה אומנותית בגיל צעיר ויש ענפים כמו כדורגל שזה בגיל יותר בוגר, אז יש ענפים שרוצים לנקד אותם בגיל צעיר יותר.

דודו מלכא: דרך אגב, אין פער כזה גדול, בין מה שאתם רואים ליתר הענפים.

ולדימיר בליאק: בין חמש לתשע נניח.

דודו מלכא: אני אומר עוד פעם, אם אני עכשיו מסתכל על יתר הענפים, אז החלק העליון זה שנה מתחת לסטנדרט והחלק התחתון שנתיים מתחת לסטנדרט, מה זה אומר, שכל יתר הענפים, אנחנו מתחילים לספור ילדות באירועי חשיפה מגיל שש עד גיל שמונה וילדים משבע עד תשע ואז ילד בגיל עשר כבר יכול לזכות את האגודה וגם את האיגוד בניקוד על מנת לקבל תקציב.

דודו מלכא: מגיל עשר בכל הענפים, גם כדורגל, גם סיוף כל הענפים ובנות מגיל תשע.

דודו מלכא: בכלל אנחנו כל דבר שעשינו הבנות הן שנה אחת פחות, כיוון שאנחנו יודעים שהתפתחות של בנות, ילדות, הוא מוקדם יותר מאשר של בנים.

דודו מלכא: אמשיך הלאה, עכשיו הטבלה הזאת היא הטבלה שמשקפת את הניקוד של כל גיל וגיל.

דודו מלכא: אנחנו יודעים שיש כאלה שלא פגענו בול, מכיוון שיש שחקן גולף שהוא יכול להיות אלוף עולם בגיל 40 ויכול להיות קלע בקליעה שהוא גם כן בגיל מבוגר, אנחנו מודעים לזה, אבל באיזשהו מקום בואו נוריד את השוליים, אנחנו יודעים שבמרכז מגיל 16 או 17 עד 30, זה הגיל המשמעותי ביותר של הספורטאי ופה אני לא אדבר על הקצוות, כי הניקוד הולך ויורד שהולכים ימינה והולכים שמאלה, אבל הניקוד הגבוה ביותר מקבל ספורטאי בגיל הזה שש נקודות, וכאן המקדם המשמעותי שאנחנו רוצים לקדם נשים, ונשים עשר נקודות.

סימון דוידסון: זאת אומרת גבר בגיל הזה מקבל שש, נשים עשר.

דודו מלכא: נאמר שעכשיו יש באגודה מסוימת, אני אוהב לתת את הדוגמה הזאת, לינוי אשרם היא ספורטאית של ראשון לציון, באחת האגודות בראשון לציון, כיוון שהיא זכתה במדליית זהב באולימפיאדה, במשחקים האולימפיים, היא קיבלה 128 נקודות, אבל ה-128 האלה מכפילים בעשר, זאת אומרת שהיא זיכתה את האגודה שלה רק על התחרות הזו 1280 נקודות, אני במקרה זוכר את הניקוד של כל האגודה שלה, 5,000 נקודות האגודה שלה לבד יש, יש ענפים שבקושי מגיעים, כל האגודות בקושי מגיעים ל-30-40 נקודות, שימו לב לפערים שאני מזכיר כאן, זה פשוט כל הנושא ההישגי אנחנו לא מסתפקים רק בנבחרת ישראל, או באלה שהולכים למשחקים האולימפיים, אנחנו רוצים לעודד את ההישגיות כבר בתשתית של האגודות, זאת אומרת שהאגודה רוצה לקבל יותר כסף היום, היא צריכה להגיע להישגיות.

דודו מלכא: יושב פה מולי, ממש באלכסון, חיים חטואל, ואני מעת לעת מקבל ממנו מכתבים, עכשיו הוא הפסיק לכתוב, כנראה שהוא שמע על מה שאנחנו עושים, ואחת התלונות הייתה, למה הענף שלו מקבל פחות נקודות ממקצוע אחר, בסיוף יש דקר, יש חרב, יש רומח ואנחנו החלטנו שמי שיקבע את הניקוד זה יהיה מבחנים רוחביים לכל האיגודים, אותו דבר, ואז לא תבוא הנהלה כזו או אחרת ותחליט כך או אחרת, וזה אחד ושתיים.

דודו מלכא: גם אנחנו בצורה כזו מעודדים הישגיות, מי שהוא אלוף ישראל, הוא אלוף ישראל, לא משנה אם ברומח, או שהוא בדקר, או בענף כזה, או אחר ולכן הנושא של ההישגיות הוא הולך לשנות בצורה משמעותית את התקציב לאגודות.

סימון דוידסון: בוא רגע נתעכב, סתם דוגמה בגלל שנמצאת פה לידיה חטואל, אחת הספורטאיות הגדולות ביותר בספורט הישראלי, שהשתתפה בשלוש אולימפיאדות וזה משהו באמת חריג ויש לה כאב גדול, היא רוצה מאוד לקדם את הסייף, בוא רגע נתמקד, את הסייף ניקח דוגמה, מה השתנה ממה שהיה בתבחינים הקודמים, לתבחינים החדשים?

דודו מלכא: אני שמח לבשר לכם, אני לא אגלה לכם את הכול, כי עדיין ועדת תמיכות לא אישרה את זה, אבל היום אנחנו כבר יודעים מה התקציב שיהיה לכל האיגודים וכל האגודות ב-22, אנחנו יודעים, סיימנו, בדרך כלל אנחנו מסיימים בספטמבר, לא נחזור על זה שהשנה הזאת הייתה קצת לא רגילה, אבל בגלל שהכול היה ברגע האחרון, אז זה התארך ורק עכשיו בינואר אנחנו סיימנו.

סימון דוידסון: אז יש הבדל בין מה שהם קיבלו ב-2020?

דודו מלכא: תמתין, תמתין, אני מבשר לכם שהסיוף עלה ביחס ל-21, לא ביחס ל-20, ב-40 אחוז.

סימון דוידסון: גם האגודות וגם האיגודים?

דודו מלכא: האגודות אני לא זוכר אם זה 40, אבל ברגע שהאיגוד עולה ב-40, אז כמובן שגם האגודות עולות, אבל לא זוכר, אבל כיוון שהיום בבוקר פתאום נתקלתי בזה, כי כל פעם שזה מגיע ל-140 אחוז זה הלימיט הגבוה שאנחנו מאפשרים את העלייה, זה קופץ באדום, אז אני יכול לומר שהסיוף אכן עלה ב-40 אחוז.

סימון דוידסון: ומה הסיבה שהוא עלה ב-40 אחוז?

דודו מלכא: עכשיו הסיבה היא שאיגוד קטן, כמו אגרוף, כמו החלקה על הקרח, כמו סיוף, כמו הקליעה הוא קצת חריג, כיוון שיש שם בעיות של אין להם מספיק ספורטאים ושייט, אבל כל האיגודים האלה פתאום הכול השתנה, עד היום 70 אחוז היה כמות ו-30 אחוז איכות, זה פחות או יותר הייתה הפרופורציה, אז פשוט הפכנו את הפרופורציה, אמרנו לא, אם עכשיו יש אגודה ואתה מכיר אותה, הפועל בת-ים בשחייה, היא קיבלה 50 אלף שקל, היא הולכת לקבל בלי – תיכף אני אדבר איתכם על התוכנית של המאמנים – היא הולכת לקבל קרוב ל-160-170 אלף שקל, אם לא יותר, זאת אומרת, אגודה שמשקיעה בנוער, משקיעה בהישגיות, מגיעה לאליפות ישראל ומביאה נקודות ומגיעה לאליפות אירופה ואליפות עולם ואפילו יש להם ספורטאי באולימפיאדה, אז כמובן שהניקוד שלהם עולה וככה אנחנו מעודדים הישגיות.

דודו מלכא: אנחנו יש לנו אמירה מאוד משמעותית לקהילה, לעידוד העיסוק לספורט, לבריאות, זה מאוד חשוב, אבל לצד זה אנחנו יודעים שהמשרד שלנו, זה המנדט שלו, גם הישגיות וגם לעזור לקהילה.

סימון דוידסון: אז איפה ההישגיות, סתם, אני עדיין מתעכב בנושא של הסייף, מה הסוגיות שלהם בסייף גרמה להם לקפוץ?

סימון דוידסון: הרי ספורטאי אולימפי לא היה, נכון?

סימון דוידסון: לא היה באולימפיאדה.

דודו מלכא: נכון, אבל אנחנו מנקדים בין היתר, אתה צריך לקחת בחשבון שהכול נתוני השוואה, כשאתה אומר, מה פתאום, לא היה את זה, זה לא העניין של זה, אם בשנת 2021 היינו צריכים לחשוב על כל מיני מקדמים בכדי שהם יקבלו כסף, עצם זה שיש להם נציגים באליפות עולם ואליפות אירופה בשליש העליון, או שאחד מגיע חצי עליון, עוד יותר, ככול שיש להם ספורטאים שהם מצליחים להגיע לדירוגים, נגיד הספורטאי שלהם היה אלוף אירופה, אלוף אירופה זה המון נקודות, מי שמצליח להגיע להיות אלוף אירופה, יש לו מקדמים ומקדמים וכן הלאה ולכן אתה צריך לדעת שאתה משווה גם כן בין האיגודים, זה דבר אחד, יש איגודים למשל שקשה להם להגיע להישגיות, אנחנו גם כן עמלים על זה, למשל בטניס, מתי היה מישהו בגרנד סלאם?

דודו מלכא: וגרנד סלאם זה מקביל של אליפות אירופה, אין ולכן אין להם כמעט הישגים, אנחנו יודעים שבכדי לקדם ענף כזה מוביל במדינת ישראל, אנחנו מנסים לעזור להם עכשיו, בכדי לתת להם תמיכה לקדם את השישה, או שמונה המובילים שלהם.

סימון דוידסון: זאת אומרת ענף כמו טניס התמיכה שלו תרד?

דודו מלכא: רגע, שנייה - -

סימון דוידסון: יש הגנה.

דודו מלכא: א' יש הגנה, במקרה אני יכול לבשר לטניס שהם לא ירדו, הכול עניין של השוואה מה היה לפני בשנה שעברה וכרגע אנחנו יכולים להגיד שהטניס חי בזכות הכמויות שלו, זאת אומרת יש להם איזונים, אבל ברגע שיש איגוד קטן שפתאום רואים שהתקציב שלו עלה, כיוון שהם היו מקבלים, סתם אני אתן דוגמה, 200-300 אלף, פתאום הם קופצים ל-600, אמנם זה לא הרבה כסף, אבל בכל זאת זה כמעט מכפיל את עצמו לכן יש עליות, זה הסיבה שרואים את האחוזים הגדולים בענפים הקטנים.

דודו מלכא: אוקי, אז אם יש עוד שאלות על הגילאים בבקשה, אם לא אז אנחנו נמשיך.

חיים חטואל: על הגילאים יש לי משהו, אני פה דודו, בנושא הזה של האולימפיאדה האחרונה בריו.

סימון דוידסון: ריו זה לא האחרונה, טוקיו זה אחרונה.

חיים חטואל: לא, אני אומר לא האחרונה, ריו, שהסייפת שלי היחידה בסיוף שעשתה קריטריון.

סימון דוידסון: חטואל.

חיים חטואל: כן, חטואל והיא יכלה להגיע האיגוד התנגד, כל המוסדות בעצם התנגדו והיא לא הגיעה ולמרות שעשתה קריטריון בינלאומי, כך שכן עשו רק - - -

סימון דוידסון: אנחנו יודעים שהקריטריון הישראלי יותר קשה.

חיים חטואל: לא, הוא לא יותר קשה, פשוט היא הייתה בהיריון או אחרי לידה, לא נתנו לה תקציב לתחרויות וזה כל העניין, לא שקשה, לא קשה בשבילה.

סימון דוידסון: אנחנו פה, כדי לא לדבר על העבר, לדבר על העתיד.

חיים חטואל: כן.

סימון דוידסון: אנחנו רוצים שהעתיד יהיה יותר ברור ויותר שקוף ועם יותר כסף, זה המטרה שלנו.

חיים חטואל: מטרה טובה.

סימון דוידסון: בבקשה, דודו.

דודו מלכא: זה היה פרק בהיסטוריה מחיים, אבל זה בסדר.

סימון דוידסון: חיים יכול לספר פה היסטוריה, חביבי.

דודו מלכא: אוקי, תראו אחד הדברים שאנחנו רוצים לעודד בצורה משמעותית, זה הערך של הנקודות עם הזמן ילך ויעלה, לצערנו, אנחנו יודעים שאם אנחנו מסתכלים אחורה בשנה האחרונה, או לפני כן, כמעט ולא נעשו השתלמויות, אנחנו רוצים לחזק את הנושא של ההשתלמויות ואנחנו נניח שככול שיהיו יותר השתלמויות, אז אנחנו נעשיר את המאמנים, את המדריכים, את השופטים.

סימון דוידסון: אני רק רוצה לציין לגבי השתלמויות, יש תקציב מיוחד ואתה יודע עליו, דודו, של חמישה מיליון ₪ שאני גאה בו שהצלחתי להשיג אותו, למען השתלמויות מאמנים והוא יהיה דרך מכון וינגייט, הוא יהיה הצינור, בשבועות הקרובים ייצא כבר "קול קורא" ומאמנים יוכלו לקבל מלגות של עד 5,000 ₪ להשתלמויות בעיקר בחוץ לארץ, גם קבוצות של מאמנים וגם ביחידי וגם להביא השתלמויות מיוחדות לארץ, אני בכלל מאמין שללא מאמנים טובים, מה זה מאמין, אני יודע, ואם יודעים את זה, ללא מאמנים טובים, ללא חיזוק מעמד המאמן וללא הגדלה של מס' המאמנים, אין לנו עתיד, כמה שנדבר וזה שאנחנו מביאים מאמנים זרים, זה לא בגלל שאנחנו רוצים לעשות את זה, בגלל שהידע של המאמנים הזרים בחו"ל הוא גבוה יותר, עם ניסיון יותר גדול ואין לנו ברירה לעשות את זה, אבל אני מקווה מאוד שבעתיד שלא נצטרך לעשות את זה, שהמאמנים שלנו הם יהיו אותם מאמנים.

סימון דוידסון: אני רק דודו אעצור אותך לשתי דקות, כי חבר הכנסת אוסאמה סעדי ביקש זכות דיבור, אז שתי דקות.

אוסאמה סעדי: אתה יודע, כי פשוט יש לנו ועדה אחרת ואני באתי בגלל חשיבות הנושא הזה, ואני מודה לך אדוני היושב ראש על שאתה מקיים את הכול הדיונים האלה על מנת לקדם את הספורט בכלל על כל ענפיו.

סימון דוידסון: ואני עכשיו יצאתי מוועדה, יש היום יום השפה הערבית.

אוסאמה סעדי: כן.

סימון דוידסון: וממש הוצאתי את כל האמוציות שלי ואתה יודע כמה אני מאמין שאם אנחנו רוצים לעשות שינוי בחברה הערבית בנושא של הזמן של הילדים, מניעת פשע, הורדה של כל הנושא שאנחנו כולם מדברים עליו, זה הכול ספורט, זה הכול דרך הספורט.

אוסאמה סעדי: והספורט גם יכול לקדם חיים משותפים.

סימון דוידסון: חד משמעית.

אוסאמה סעדי: אנחנו רואים את זה בהמון קבוצות וגם בנבחרת, שזה מקדם את החיים המשותפים ואת הדו-קיום וגם בהחלט זה יכול וזה מנוף למיגור ומניעת הפשע, ברגע שהצעירים, זה מתחיל בילדים ונוער וצעירים ובוגרים הולכים לאימונים ולתחרויות ולמשחקים, אז הם מתעסקים בדברים ולא מובטלים כל הזמן ברחובות וזה מה שמביא אותם לפשע ולכן חשוב מאוד לקדם את הנושאים האלה.

אוסאמה סעדי: שמעתי את חלק מהסכירה שלך דודו, שאתה מדבר על הישגיות, נשים, פריפריה, ואני אומר לך צריך לתעדף ולתת העדפה מתקנת לפריפריה, כמובן גם לנשים, כי אצלנו בחברה הערבית, אמרת ואנחנו יודעים שזה בעיקר כדורגל, אבל בשנים האחרונות מתפתחים ענפים אחרים, שחייה, כדורסל, כדורעף, כדורגל נשים, ג'ודו, כל הדברים האלה ולכן פה צריך תקציבים.

אוסאמה סעדי: עכשיו אני מבין שברגע שמדברים על סכומים גדולים ומועדונים גדולים ובליגות מקצועיות ותקציב של כל קבוצה 100 מיליון ₪ ו-70 מיליון ₪ ויותר, אני אומר לכם השקעה בליגות הנמוכות ובמיוחד סימון, בליגות הנוער ובנערים היא שתביא בסופו של יום, גם להישגיות, ברגע שאנחנו משקיעים בנוער, אז יש לך אפשרות שהם יתקדמו ויגיעו להישגים ולכן חשוב מאוד.

אוסאמה סעדי: אני בשנה שעברה, חברי סימון, הצלחתי בכוחות עצמי לגייס חמישה מיליון ₪ ממשרד האוצר, אך ורק לליגות הנמוכות א' ב' ו-ג, בגלל הקורונה ובגלל שלא הגיעו אוהדים לאצטדיונים וקבוצות ליגת העל וליגה לאומית נפגעו מההכנסות, אז נתנו להם פיצוי המדינה ומשרד האוצר ואף אחד לא, שכחו את ליגות א', ב', ו-ג' וגם את הנערים ואתה לא יודע מה זה עשה חמישה מיליון ₪, גם אם כל מועדון קיבל 30-50 אלף, אבל בשביל מועדונים קטנים כאלה, זה עולם ומלואו ולכן חשוב מאוד גם שאתה תמשיך ללוות ואנחנו כמובן איתך ונחזק אותך מה שצריך.

אוסאמה סעדי: צריך להביא תקציבים למועדונים האלה בכלל הענפים.

סימון דוידסון: תודה רבה אדוני, כן דודו, בבקשה.

דודו מלכא: (המשך הצגת מצגת) צריך להוסיף להישגיות נשים ופריפריה, נושא שסימון אתה הזכרת לי ולא יודע איך זה יצא שההתמקדות גם במאמנים, אנחנו חושבים שהמאמן צריך להיות במרכז, יש שקף נפרד שאני אגיע אליו ואני אומר לכם מה אנחנו הולכים לעשות בנוסף להשתלמויות, הולכים להתמקד ולהשקיע המון בחיזוקו של המאמן, במיוחד באגודות שהן בגודל של בינוני ומעלה, כי אנחנו מאמינים שאגודות צריכות שיהיה להם נפח מסוים וללכד ולחבר כמה שיותר אגודות קטנות לאגודה אחת גדולה, שתקרא אגודה רב-ענפית, ובמקום שכזה אנחנו רוצים לחזק ולתת תקציב עוד יותר מוגבר, על מנת שאותה אגודה תוכל להתנהל כמו איגוד קטן.

סימון דוידסון: זאת אומרת, דוגמה זה בני הרצליה, נכון?

סימון דוידסון: זה אגודה רב-ענפית?

דודו מלכא: אנחנו מדברים לא רק, אנחנו מדברים כרגע על 120 אגודות כאלה והשאיפה היא להגיע ל-300 והכול תלוי תקציב ותיכף אנחנו נגיע לשקף הזה, אז אני אגיד לכם איך זה הולך להתממש.

דודו מלכא: אני לא אלאה אתכם יותר מדי עם המלל שכתוב פה, אנחנו רק רוצים להדגיש, שאנחנו אמנם רוצים למנוע תופעות של קצה, שלפעמים אנחנו שמענו על ליגות של ארבע קבוצות, זה לא סביר שאוספים ארבע קבוצות שמשחקות אחת נגד השנייה, יותר מחמש פעמים בעונה, זה לא סביר, לכן אנחנו רוצים למנוע את זה.

דודו מלכא: אוקי, עכשיו אנחנו תמיד רוצים להסביר, איך אנחנו מנהלים את התקציב ולכן יש מה שנקרא, שנת הערכה ושנת תמיכה, שנת הערכה זה השנה שקודמת לתמיכה ולכן כל אגודה שפעילה בשנה הזאת, שנה לאחר מכן מיד מקבלת תקציב, זה לא מה שהיה פעם, צריכה לחכות שנתיים וכדומה, היא תקבל מיד, היא צריכה להוכיח את עצמה בשנה הקודמת, ברגע שהוכיחה את עצמה והייתה פעילה, לא צריכה להיות בעיה.

סימון דוידסון: זאת אומרת, צריך להציג את זה, בעבר היית פותח אגודה, רושם את זה ברשם העמותות, היית צריך לחכות שנתיים, עד שהיו בכלל נכנסים לנושא של קבלת כספים.

דודו מלכא: לא, אני רוצה לדייק, בנושא של רשם העמותות, בלי שום קשר, ניהול תקין זה שנתיים, אבל זה לא תלוי בנו.

סימון דוידסון: אז, זה עדיין קיים?

דודו מלכא: נכון, זה לא תלוי בנו, אבל נגיד שיש עשר קבוצות, או שאגודת שחייה מצטרפת לעמותה קיימת, היא לא צריכה לחכות שנתיים.

סימון דוידסון: הבנתי.

דודו מלכא: היא לא צריכה לחכות, היא מיד הייתה פעילה, מקבלת.

דודו מלכא: אוקי אפשר להתקדם, כאן אנחנו פשוט רק מגדירים מהי תחרות, אני לא רוצה להלאות אותכם, אבל בגדול, אם אני יכול לראות למטה, תחרות דרג א', כשאנחנו אומרים תחרות דרג א', זה תחרות שהיא אליפות עולם, או אליפות אירופה, אנחנו מאוד מעריכים את כל התחרויות האחרות, גרד סלאם, גביע כזה וגביע כזה, המדידה צריכה להיות שוויונית לכולם, לאחד יש - - -

לידיה צוקרמן חטואל: דודו, סליחה, שאלה על המשפט הקודם, אם אגודה אין לה ניהול תקין והיא מתחברת אל האגודה האם, כמו שאמרת, נניח לרב-תחומי הזה, אז היא בעצם יכולה לקבל תקצוב כאגודה, סתם דוגמה, נהריה שמצורפת לעכו, היא תקבל סעיף נפרד בתקציב?

לידיה צוקרמן חטואל: לא הבנתי.

דודו מלכא: הכסף שאנחנו מעבירים, מעבירים את זה ברמת העמותה, העמותה מנהלת את התקציב בפרוסות שלה, אנחנו לא נכנסים לזה, אבל כל הנתונים דרך אגב, גם דיברתם קודם סימון על שקיפות, כולם נמצאים באתר שנקרא: toto.acc.co.il כל אגודה יודעת בדיוק מה הסכום שהיא מקבלת, כמה נקודות ולמה היא מקבלת את הסכומים האלה.

דודו מלכא: עכשיו, בוא נחזור רגע לשוויוניות ולכן אנחנו מדברים כאן על שוויוניות שאנחנו לא רוצים ליצור מצב של איגוד מסוים יש המון המון תחרויות קטנות ולשני אין, אבל המדידה היא אך ורק לאליפות עולם, אליפות אירופה, כמובן גם משחקים אולימפיים.

דודו מלכא: אנחנו שנינו בצורה משמעותית את הנושא של משחקים במיוחד לגיל הצעיר, עד היום קבוצה בכדי לקבל את הכסף הייתה צריכה להתמודד 18 משחקים מענף קבוצתי, מה זה אומר?

דודו מלכא: שילד בגיל עשר, שהוא משחק קט-סל, או בכדורגל טרום, יש להם ליגה שנקראת טרום, מידי שבת הוא צריך להתרוצץ וההורים שלו צריכים להסיע אותו שבת, או באמצע שבוע, להסיע אותו לתחרות וכן הלאה וכן הלאה.

דודו מלכא: אנחנו א', לא מעודדים יתר הישגיות ותחרותיות בגיל צעיר, כי זה שלב של למידה, שלב של הכשרה של הספורטאי, אנחנו מעוניינים שבגיל הצעיר עד גיל 12, בענפי כדור הם יפגשו ארבע פעמים בשנה ובכל פעם הם ישחקו שני משחקים, לא נורא, משחקים מקוצרים, זה בסדר גמור, הם לא צריכים לפעול כמו ליגת העל, אם הם רוצים לעשות שמונה מפגשים חד-פעמיים, זה גם אפשר.

סימון דוידסון: זאת אומרת המספר ירד מ-16 משחקים ל-8 משחקים?

דודו מלכא: לא, מ-18 ל-8, וה-8 אפשר לעשות גם בארבע פגישות, עכשיו מגיל 13 עד 16 הורדנו את זה ל-12 משחקים, שגם את ה-12 אפשר לעשות במקבצים - -

סימון דוידסון: זה חשוב מאוד.

דודו מלכא: - - של זוגות, כלומר שישה מפגשים בשנה וברגע שאנחנו מגיעים לגיל ההישגי משם אנחנו זורמים קדימה, זה אומר, 15 משחקים ולא 18, הורדנו וכל הרעיון הוא להוריד עלויות וזה גם חשוב שלאגודה יהיה פחות הוצאות, זה נסיעות, זה זמן, זה המון דברים.

סימון דוידסון: שחורי, מה אתה אומר על זה?

סימון דוידסון: כמנכ"ל ארגון המאמנים של הכדורסל.

אורי שחורי: בעיניי רעיון טוב, השאלה היא כמה איגודים ירימו את הכפפה הזאת ובאמת יבצעו, כי כסף שלא ייצא למשחקים יכול ללכת לשלם לעובדים, למחנכים, למאמנים, שכמו שאמרתם הם כל-כך חשובים.

אורי שחורי: השאלה היא עד כמה זה ייצא לפועל, אני לא יודע על ירידה במשחקים, לפחות בכדורסל.

סימון דוידסון: זה חדש עכשיו ב-2022.

דודו מלכא: יש לי הפתעה לך, כמו שאמרתי, אנחנו התאמנו את עצמנו לשטח, היו ענפים כמו רוגבי וכדורעף, שכבר ככה עבדו בצורה הזאת, אז אמרנו אין היגיון לכפות משהו שאי אפשר לעמוד בו ולכן עשינו התאמה, במיוחד בענפים קטנים, קח לדוגמה כדור מים, כדור מים אין בריכות, אין מספיק תנאים ובכדי שילדים צעירים יוכלו להתמודד עם החוסר מתקנים ועם העלויות הגבוהות, הורדנו את זה בצורה משמעותית.

דודו מלכא: השקף הזה רק משהו שבא להבליט, כמו שאמרתי לכם, מצד אחד יש הקלות, מצד שני אנחנו לא רוצים שתהיה זילות ולכן קבוצה צריכה להיות לפחות 80 אחוז מהטופס של המשחק, זאת אומרת לא יכול להיות שקבוצת כדור סל תמנה חמישה שחקנים, לא הגיוני ולכן לשם השוואה, אם יש 12 שחקנים בטופס, 80 אחוז זה תשעה שחקנים, מי שלא עומד בזה לא יכול לקבל תקציב, לכן מאוד חשוב לנו שיהיה את זה.

דודו מלכא: דבר נוסף, בענפים אישיים, אנחנו מחייבים לפחות ספורטאי אחד שיהיה באליפות ישראל, שלא ייווצר מצב, יש ענפים, במיוחד נקרא לילד בשמו בהתעמלות של ילדות קטנות, המקסימום שהן עושות גלגול לפנים, או שזה סוג של חוג, אין שום הצדקה שנפזר את הכסף לפרוסות קטנות ולא לחלק את זה לאגודות שיש להם מספיק נפח ומספיק הישגיות ולכן אגודות שהם ברמה של חוג, אין שום הצדקה לתת להם תמיכה ומצד שני, אנחנו כן חושבים שלאגודות שלעודד חיבור של אגודות, לעודד לשמר ספורטאים בגיל בוגר יותר, זה מאוד חשוב, כי אנחנו לא עושים ספורט רק בכדי שילדות, או ילדים יהיו בתוך המסגרת שנתיים, שלוש ובגיל 12 יפרשו.

סימון דוידסון: זאת אומרת אם אני מנסה להבין את זה, אם יש קבוצה בהתעמלות אמרת, אז הם נגיד הם עושים תחרויות מחוזיות, אבל אחת מהקבוצה חייבת להיות בדרג א' באליפות ישראל.

דודו מלכא: לא דרג א', באליפות ישראל.

סימון דוידסון: באליפות ישראל.

דודו מלכא: זאת אומרת אליפות ישראל מתחילה להיספר, בהתעמלות זה מגיל 13, בהתעמלות היא צריכה להיות כבר בגיל 13 להתחרות עם מספיק אחת, שיהיה איזה סוג של - - -

סימון דוידסון: שיהיה מוטיבציה למאמנים להגיע לרמות הגבוהות.

דודו מלכא: נכון, זה נכון שזה קצת מקשה, אז מה שאנחנו עשינו, גם בשנה קודמת וגם בשנה הזאת לא מקפידים, אנחנו מורידים את הסעיף הזה.

סימון דוידסון: מאה אחוז.

דודו מלכא: למה?

דודו מלכא: כיוון שאנחנו רוצים לתת להם להתרגל, אז הנה השנה הזאתי זאת תהיה שנת הערכה ל-2023, קדימה לעשות את זה.

סימון דוידסון: בוא נתקדם.

דודו מלכא: טוב, אני לא אוהב להראות את השקף הזה, מסיבה מאוד פשוטה שהלוואי והיינו יכולים להגדיל עוד יותר את האחוז של ההישגיות בענפי כדור, כשאנחנו נגיע לשקף של ענפים אישיים אתם תראו את השינוי, אבל אנחנו יודעים שאנחנו עדיין לא שם בענפי כדור, חוץ אולי מכדורסל, נשים בכדור מים קצת, אם אפשר לקרוא לזה הישגיות גבוהה, כל היתר לא מצליחים, לא כדור עף, לא כדור יד, לא כדור רגל, לא מגיעים לרמה הגבוהה, לא מצליחים להתברג באליפות אירופה, לא מצליחים להתברג באליפות עולם, אנחנו מקווים שיום אחד נשנה את האחוזים ונעודד גם הישגיות בענפים קבוצתיים, כרגע זה די צנוע.

דודו מלכא: מה שאנחנו מראים כאן, זה הניקוד שאנחנו בסופו של דבר זה יחזור על עצמו שוב ושוב, המדרג הוא כזה, הניקוד הבסיסי בהישגיות זה אליפות אירופה, אליפות העולם מקבל פי ארבע ואולימפיאדה פי שמונה, זה המדרג ולכן אין מה לעשות, אנחנו מכוונים הכי גבוה וספורטאים, או איגודים שיגיעו לרמות הכי גבוהות התקציב שלהם ילך ויעלה.

סימון דוידסון: טוב, אני רוצה פשוט להגיע לתקציב החלוקה, אז בוא.

דודו מלכא: אוקי, אז בוא נתקדם, רק שנייה בנשים, הנשים אנחנו קודם כל המקדם שאנחנו ניתן, אנחנו הולכים לשנות את המקדם לאגודות על מנת שהמקדם יהיה עוד יותר גובה ממה שעכשיו כתוב במבחן, יהיה הרבה יותר מ-20 אחוז.

דודו מלכא: זה לראשונה אנחנו הנחנו תקציב של פי שש לעודד אגודות שמשתתפות באליפות אירופה לקבוצות, עד היום חילקנו סכום זעום של 250 אלף, היום אנחנו מחלקים למעלה 1.6 מיליון ₪ וקבוצה שמשתתפת באליפות אירופה לקבוצות, תוכל לקבל סכומים של לא יודע 100 או יותר, או כמה מאות.

סימון דוידסון: מה זה להשתתף, גם במוקדמות?

דודו מלכא: בכל השלבים, כל שלב שעולים מקבלים עוד נקודות, כל שלב וזה לא כולל גברים וכדורגל וכדורסל.

סימון דוידסון: אחד השיחות שהיו לי עם ענף הכדורעף, במיוחד עם גרי מכפר סבא, שהוא באמת משתדל מאוד מאוד, משקיע מכספו האישי.

דודו מלכא: זה ייתן לו פתרון.

סימון דוידסון: זה ייתן לו פתרון?

דודו מלכא: כן, בהחלט.

חיים חטואל: מה עם קבוצות אישיות, כמו סיוף בקבוצתי?

דודו מלכא: לא, לא, אנחנו העדפנו, זה לא - - -

סימון דוידסון: זה לא, כי אתה גם לשחייה שליחים, אתה מבין, זה לא.

דודו מלכא: אני יודע, אבל אנחנו יודעים שהפעילות שהייתה הייתה מאוד מינימלית, לא היה שום הצדקה לזה, אבל אם זה יקרה.

חיים חטואל: מינימלית?

חיים חטואל: לא מינימלית, לא השתתפנו, כי פשוט אין הקצבה.

דודו מלכא: בסדר, אנחנו יכולים תמיד לתקן את זה, כרגע אנחנו מדברים אך ורק לקבוצות.

דודו מלכא: אוקי, עכשיו אני מראה לכם את המצגת של הענפים האישיים, כפי שאתם רואים ההישגיות 40 אחוז, לעומת הכמות 30 אחוז, זה שינוי משמעותי שהוא עשה את כל השינוי.

דודו מלכא: זה הדירוג של הניקוד, ככול שגבוה יותר כמובן, הניקוד יותר גבוה.

אורי שחורי: אפשר שאלה על ההישגיות?

דודו מלכא: כן, בבקשה.

אורי שחורי: אני מנסה להבין, אנחנו בסוף פחות מאחוז יוצאים שחקנים, אני חושב שיש פספוס עצום בלבחון אגודה, רק על בסיס הישגיות ולא על בסיס תחושת מסוגלות של הילד, התפתחות אישית שלו, אפילו אחוזי גיוס לצבא, דברים שעושים במערכת החינוך, לדוגמה, כי בעיניי ספורט הוא קודם כל אקט חינוכי שאליו מצטרף הילד, ורק אחר כך איזשהו קידוש של ההישגיות שלו, כי אם כן כולנו כושלים, כן מתחת לאחוז הצלחה, זה לא הצלחה מסחררת.

אורי שחורי: אני חושב שקצת מתפספס כל הנושא של ההבנה של הפן החינוכי של הילדים.

דודו מלכא: לא, אני גם אמרתי את זה בתחילה, אנחנו לא הישגיות מאה אחוז, הישגיות היא משמעותית, אבל בהחלט יש משמעות לכמות של הספורטאים, יש משמעות לפעילות שלהם בבתי הספר, אני לא נכנס לרזולוציה מאוד גבוהה, אבל בתוך המבחן יש מקדמים לכל הנושאים האלה שאתה אמרת, כיוון שאנחנו בכל זאת, אנחנו אמנם מדגישים את ההישגיות, זה בכדי להראות את השינוי מגמה, אבל בוודאי שאנחנו חושבים שהפעילות בקהילה היא מאוד משמעותית ויש שם SAY בנושא הזה.

אורי שחורי: נשמח לקבל את המסמך, כדי לראות.

דודו מלכא: אין בעיה.

גיא מצקין: דודו, סליחה.

דודו מלכא: כן בבקשה.

גיא מצקין: שאלה קטנה רק בעיקר כדי שזה יעזור לנו לאיגודים מול האגודות וזה ברור שזה משתנה בין שנה לשנה, יש איזשהו דוח לגבי כמה נקודה אחת שווה בכל רצועה?

דודו מלכא: אז נדמה לי שאמרתי את זה בתחילת דברי ואני אחזור, כל איגוד ואתה יודע אתה קיבלת את זה, גיא, אתה קיבלת מאיתנו את הדוח שלך, ברגע שאנחנו נאשר בוועדת התמיכות את הנקודות הסופיות, זה יעלה לאתר ובאתר כל רצועה, אתה תוכל לראות את הניקוד ומה היחס וכמה נקודות קיבלת על כל דבר ומה הערך של הנקודה, זה הכי חשוב.

גיא מצקין: מעולה, תודה רבה.

לידיה צוקרמן חטואל: דודו שני דברים.

סימון דוידסון: רגע, רגע, שנייה לידיה, דקה, בואו נעשה את זה מסודר, בוא תתקדם.

דודו מלכא: אני כבר מסיים.

סימון דוידסון: כי אנחנו לא נגיע, בסוף אנחנו רוצים להציג את התקציב ואת החלוקה, זה הדבר המאוד מעניין.

סימון דוידסון: לידיה בינתיים תשאלי את השאלה.

לידיה צוקרמן חטואל: יש לי שתי שאלות: אחת, האם בתקציב יש התייחסות לתלמידים עם צרכים מיוחדים, אם זה בתוך בתי ספר, או מחוצה לו, מאחר ואני גם מתעסקת בתחומים האלה ואם אני חוזרת לקטע של אליפות אירופה לקבוצות אלופות, זה אליפות אירופה, קבוצה יכולה להביא מדליה אולימפית, זאת אומרת כשאנחנו נוסעים לאליפות אירופה, אליפות עולם, או אולימפיאדות, אנחנו מתחרים גם וגם וגם, אז כחלק מהעניין זה ההכנה, זה אליפויות אירופה, זה אליפויות עולם וגביעי עולם שהם קבוצתיים, אי אפשר לא התייחס בסייף בכל אופן, שיש לזה המון המון משקל, גם מי נכנס לסגלים האולימפיים, מי נכנס לאולימפיאדה, יש המון משקל לקבוצתי.

דודו מלכא: ברור, אוקי, אמרתי שאנחנו נשקול תמיד להוסיף את זה, כרגע במשך השנים זה בעיה, על כל פנים מה שאנחנו רואים פה, זוהי הטבלה שמשקללת את הניקוד בכל סדרי האליפויות וזה עבור האגודות וכל דבר מה שאנחנו רואים זה כפול המקדם של אותו ספורטאי, אם הוא ספורטאי בגיל 15, אז הוא מקבל כפול ארבע נקודות, אבל אם הוא ספורטאי בגיל 17, הוא מקבל כפול שש נקודות וכן הלאה וכן הלאה ואז אנחנו מעודדים כאן שאגודה תשמר את הספורטאים שלה בגיל הזה שאנחנו יודעים שמהספורט מי שלא מצליח הוא פורש, אנחנו רוצים להשאיר אותם במערכת כמה שיותר שנים.

דודו מלכא: טוב, זה המקדמים שאמרתי, מכפילים את כל הנקודות.

דודו מלכא: אוקי, ענפים מועדפים אנחנו הולכים לצמצם את מס' הענפים המועדפים, באולימפי היו 14, עכשיו יהיו רק 12.

סימון דוידסון: מה יורד?

דודו מלכא: לא שיורד, עשינו דירוג אחר, ככה שלמשל, לצערנו, הסיוף לא הצליח להתברג, אנחנו לא יודעים איך לפתור את זה, כרגע זאת תמונת המצב והטניס והכדורעף, אבל נתנו להם הגנה במשך שנתיים, שלפחות יצופו מעל המים ובפריז ב-25, אחרי פריז, עוד שניים ירדו, הכסף יישאר אותו דבר, כל הרעיון הוא לתת יותר למעט, אין שום היגיון לפזר את זה לפרוסות דקות ושיתחרו.

סימון דוידסון: זאת אומרת אם תקציב המדינה לגבי ספורט יוכפל.

דודו מלכא: ברור.

סימון דוידסון: ב-2023 ואני מאמין שזה יקרה, גם משיחות עם שר האוצר, אני אומר לכם שזה ממש על השולחן ופעם ראשונה ממש ממש רצון להשפיע מאוד משמעותית על התקציב, זה ישפיע, זאת אומרת אלה שעכשיו במועדפים, אם התקציב הוא כפול, אז יקבלו כפול?

דודו מלכא: תראה, כרגע בעוגת התקציב שלנו, כמו שאמרתי ב-2022, אנחנו כבר הגענו ל-290 עלינו, תיכף אני אסביר למה עלינו, אנחנו הגענו ל-290 וכמובן שברגע שיש תקציב נוסף וצריך לראות איך מחלקים אותו, אין שום ספק שככול שבתקנה מקצים יותר כסף, החלק היחסי של כל דבר עולה, ברור.

סימון דוידסון: אוקי, בוא נתקדם.

דודו מלכא: בוא נתקדם, אוקי, זה השקף שמאוד מאוד חיכיתי לו, אנחנו מתכוונים כבר השנה להוציא לפועל סדר גודל של 17 מיליון ₪ נוספים, שלא היו, נוספים וזה בבסיס התקציב, עבור מאמנים, מאמן ראשי, עוזר מאמן ומעטפת, אגודה שתקבל את זה, יש שלוש דרגות של תמיכה, הדרגה הגבוהה ביותר תקבל 240 אלף ₪ נוסף לשוטף שלהם, זאת אומרת שאם אני עכשיו לוקח אגודה מאוד מאוד נגיד שמקבלת חצי מיליון בגלל שהיא גדולה, אז 50 אחוז התקציב שלהם יעלה.

סימון דוידסון: לפי מה הוא יעלה, איך מה הם צריכים לדעת כדי שזה יעלה?

דודו מלכא: אני מסביר, אני מקווה שהיום בערב - זה מה שהבטחתי ללשכת מנכ"ל - היום בערב אנחנו נדע, כי כבר אספנו את כל הנקודות, אנחנו יודעים, ברמה של הענפים הקבוצתיים, אגודה בין ארבע לשש, אנחנו נחליט לפי התקציב, אבל בואו נקבע איזה לימיט, שיש לה שש קבוצות ומעלה, מגיל עשר עד גיל 18 נוער, היא תקבל סדר גודל של 120 אלף, אם יהיה לה שמונה, היא תקבל 180, אם יהיה לה 12, או 10, לא זוכר בדיוק אם זה 12, או 10, היא תקבל 240 אלף, זה ברמה הקבוצתית.

סימון דוידסון: תן לי דוגמה של אגודה שתקבל את זה, בטח מכבי תל אביב.

דודו מלכא: לא, דרך אגב, בגלל שאין לנו מספיק כסף, התקציב בסעיף הזה הוא כרגע 17, אבל אנחנו שואפים להגיע ל-70, כל תוספת תקציב, אם אתה עכשיו במשך השנה תצליח לגייס עוד כסף, אנחנו נוסיף את זה קודם כל למאמנים, קודם כל למאמנים, אם היה 17, יהיה 30 ואז נוסיף עוד אגודות.

דודו מלכא: עכשיו ברמת העקרון בגלל שאין לנו מספיק כסף בענפים קבוצתיים בלבד, רק הפריפריה יהינו מזה, כלומר כל אלה שבגוש דן, לא נצליח לתת להם בשנה הזאת, אבל בפריפריה, באר שבע, חיפה, נצרת וכדומה יקבלו את התוספת הזאת.

דודו מלכא: ענפי כדור.

סימון דוידסון: ובענפים האישיים?

דודו מלכא: בענפים האישיים זה מתפזר על כל הארץ, מה שקובע שם זה הניקוד של ההישגיות, אתם זוכרים מה שהראיתי לכם קודם, רק בגיל צעיר, אנחנו סופרים את הניקוד שהם מקבלים מגיל עשר עד גיל 18, כן הענפים הצעירים יותר זה עוד יותר, שחייה זה כבר מגיל שמונה ואז אנחנו סופרים את הניקוד של ההישגיות שאותה אגודה צברה והיא צריכה להיות באחוזון ה-70 ומעלה ואז היא מקבלת את התקציב.

סימון דוידסון: זו בשורה מאוד גדולה, אני אגיד לכם, אנשים שמנהלים ספורט ואגודות צריכים להבין, יש לפעמים אגודה שיש להם, אפילו ספורטאי שמגיע לאולימפיאדה, אבל למטה אין תשתית, הוא יכול גם לקנות את הספורטאי בגיל מסוים.

דודו מלכא: הוא לא יקבל כלום.

סימון דוידסון: הוא לא יקבל כלום, אבל אותה אגודה שתשקיע בילדים ובתשתיות ובמאמנים צעירים ויהיה להם מספר גדול של משתתפים והם גם יצליחו בתחרויות הארציות, הם יקבלו את הבונוס הזה וזה בשורה גדולה מאוד של מנהל הספורט.

לידיה צוקרמן חטואל: זה נראה לי מאוד קשה להגיע לזה.

דודו מלכא: לא קשה, ממש לא קשה, אני אומר לך שלא קשה, אם אני לוקח דוגמה את בת-ים, זה פשוט אני זוכר שעשיתי סטטיסטיקה, אז בת-ים שהיא משקיעה בנוער ואתה מכיר את זה, היא תקבל גם תוספת על השוטף, בגלל שיש הישגים וגם תקבל את התוספת, היא קופצת מ-50 אלף ל-400 אלף.

סימון דוידסון: מדהים.

אורי שחורי: שאלה לגבי התוכנית של האיגוד למאמנים, האם המאמן יצטרך בטח להגיש איזשהם טפסים, האם השעות האלו יהיו מתוגמלות?

דודו מלכא: רגע, רגע, לגבי התוכנית של המאמנים תעבוד בשיטה כזאתי, בראש המערכת יש לנו את מנהל האגף, זה רועי ברקוביץ, הוא בחור חדש, יש לו מושג, יש לו את הכול, עשה עבודה יפה, מתחתיו יהיו שלושה מנטורים שיועסקו במכון ווינגיט מטעמינו, מתחת לשלושה המנטורים האלה יהיו כ-30 מנטורים פזורים בכל האיגודים, שגם יתוקצבו, אנחנו נתקצב אותם ב-2.4 מיליון ₪ , כמו שאנחנו עושים בהכנות אולימפיות שמתקצבים מאמן, אנחנו נתקצב אותם ואותו מנטור של האיגוד, נגיד באיגוד הכדורסל יהיו שלושה מנטורים, אחד צפון, דרום, מרכז, שהם ילוו את הקבוצות האלה, הם ילוו את המאמן, הם ידריכו אותו, ינחו אותו, אנחנו לא רוצים להיות שוטרים, אנחנו רוצים להיות מנחים.

סימון דוידסון: דודו, זה מבורך, אבל רק הייתי מבקש, אותם מנטורים, לא רק ילוו את המאמנים, ילוו גם את הניהול באגודה, שהמנהל ידע מה הוא צריך לעשות כדי לקבל יותר.

דודו מלכא: ברור, ברור, מכל הבחינות ואנחנו רוצים שהאגודות האלה, היום הם רק 120 אנחנו מקווים להגיע ל-300, שהם יהיו אגודות VIP, למעלה.

אורי שחורי: הרעיון עצמו מבורך, אבל שוב, השאלה היא אם יש תוספת שעות למאמן, בסופו של דבר המאמנים לא, אתה יודע, אתה צריך לתגמל אותם, אגב, גם לדוגמה על השתלמויות.

דודו מלכא: מאמן יקבל בתקציב הזה 12 אלף שקל לחודש.

אורי שחורי: למאמן.

דודו מלכא: מאמן הבכיר.

אורי שחורי: לא המנטור, אני מדבר על המאמן בשטח.

דודו מלכא: המאמן.

סימון דוידסון: המאמן באגודה.

דודו מלכא: המאמן 12 אלף שקל לחודש.

סימון דוידסון: זהו שחורי חוזר לאמן.

דודו מלכא: עוזר מאמן יקבל מחצית מהסכום והמעטפת 25 אחוז מהסכום, זה הרעיון.

קריאה: מי קובע את המנטורים?

דודו מלכא: האיגוד.

גיא מצקין: דודו רגע שאלה שנייה, אם אני מבין נכון את המצגת שלך, זה רלוונטי רק לענפים שצברו בין 2000-3500 נקודות, נכון?

דודו מלכא: נכון, נכון, לענפים קטנים קשה מאוד להיכנס.

גיא מצקין: אז זאת אומרת שבעצם דווקא האיגודים הקטנים, שאולי הכי צריכים את זה - - -

דודו מלכא: מה לעשות, דרך אגב, ברור לחלוטין כשאנחנו נטפס עם התקציב, יכנסו יותר, גם היותר קטנים יכנסו.

גיא מצקין: רק צריך לוודא ותפקיד הוועדה הזאת לוודא שזה יורד למטה.

סימון דוידסון: חבר'ה בואו נתקדם יש עוד מלא אנשים בזום.

דודו מלכא: אוקי, היו כמה הוראות מעבר לא נלאה אתכם, אני סיימתי פה את הנושא, אפשר להגיע לנושא של התקציב, שאני אראה לכם איך הוא בנוי.

סימון דוידסון: אני רוצה להעלות את דורון שיטרוק ואחרי זה נעלה את מה שדודו שלח.

סימון דוידסון: היי דורון.

דורון שיטרוק: שלום לכולם.

סימון דוידסון: רק תגיד שם מלא ותפקיד לפרוטוקול.

דורון שיטרוק: כן.

דורון שיטרוק: שמי דורון שיטרוק, אני משמש כיושב ראש אגודת מכבי תל-אביב בעשר שנים האחרונות.

דורון שיטרוק: אני חייב להגיד שאני רציתי להגיד הרבה מאוד דברים, אבל אני רואה שחלק מהדברים כבר נענו פה בתהליך הזה, אני רק רוצה להדגיש כמה דברים, כדי שנבין פחות או יותר בתהליכים שאנחנו עוברים ביומיום שעה שעה באגודות, איך זה מתנהל אצלנו וחשוב להבין שהענפים האולימפיים זה ענפים שהם הרבה פחות פופולריים מכדורסל וכדורגל, ואתה סימון מן הסתם מכיר אותם וחיית אותם יומיום, שעה שעה.

דורון שיטרוק: אני חוזר תמיד לאותה נקודה שבאה ואומרת ארטיום לא נולד ספורטאי אולימפי, הוא התחיל את הדרך שלו בגיל 12 באגודת מכבי תל-אביב ואנחנו בעצם היינו צריכים לממן אותו לאורך כל הדרך.

דורון שיטרוק: אני מתחבר מאוד למה שאתה אומר לגבי סך כל הסל שהמדינה מחליטה להקציב לטובת הספורט ו-120 מיליון ₪ בלבד ולטעמי זה בלבד מגיעים לאגודות, לנו יהיה מאוד קשה להמשיך ולטפח ולגדל ספורטאים כאלה וארטיום הוא דוגמה נהדרת, בגלל שארטיום היה דווקא ילד שאנחנו גידלנו אותו, מבלי אפילו לקחת ממנו דמי חבר מה שנקרא ולמעשה התהליך הזה כולו מומן על ידינו, גם לונה צ'מטאי, אם אתם מסתכלים עליה, שהיא אלופת אירופה היום, הגיעה למכבי תל-אביב ללא שום יכולת לממן את עצמה, עם מאמן פוטנציאל ושוב גם כאן אנחנו היינו האגודה היחידה שהייתה מסוגלת כן לעזור לה, מאחר ואנחנו כמו שדודו הגדיר מקודם אגודה גדולה שמסוגלת לנהל ולתמוך.

דורון שיטרוק: בסוף היום ההוצאות השוטפות שלנו כניהול אגודה, שזה כולל מאמנים וכמובן מתקנים ואני יותר מברך על מה שעכשיו דודו אמר, לגבי תמיכה במאמנים, כי זה עקב אכילס שלנו, אנחנו לא מצליחים להתפתח בהרבה מאוד ענפים, בגלל עלויות של מתקנים ואני כן אתן דוגמה למשהו שקשור אליך.

סימון דוידסון: עשרים שניות דורון.

דורון שיטרוק: אני כבר מסיים, אם אנחנו נאלצים לשלם עבור מתקנים כ-400 אלף שקל עבור בריכת שחייה, מן הסתם אתה יודע שיהיה לנו מאוד קשה לנהל את זה.

דורון שיטרוק: בסוף נוצר מצב שאם יש ראש עיר חזק שרוצה לקדם את הספורט ותראו דוגמת אשדוד שקרה בחודשיים האחרונים, אז יהיה ספורט חזק וספורט אולימפי.

סימון דוידסון: אתה צודק במאה אחוז, חד משמעית, הנושא של רשויות וראשי ערים הוא חלק בנושא של הספורט, יש ראש עיר שהוא רוצה זה יקרה, ראש עיר שלא רוצה זה לא יקרה, תודה רבה דורון.

דורון שיטרוק: תראו את ראשון לציון, היא הפכה להיות אימפריה בכדור יד, בגלל שראש העיר תומך בכדור יד.

סימון דוידסון: אני מסכים איתך, תודה דורון, תודה רבה אנחנו פשוט לחוצים בזמן.

סימון דוידסון: גל לוי מנכ"ל איגוד האתלטיקה, בבקשה.

גל לוי: שלום לכולם.

גל לוי: אז אני מצטער להרוס לכולם את החגיגה של המבחנים החדשים, אני ארצה לתת שני נתונים צ'יק צק בזריזות, דודו דיבר על הדברים המרכזיים בתוכנית, לגבי הישגיות, קידום נשים, ענף האתלטיקה הוא ענף נישתי, לא חשוב, סליחה על הציניות בתנועה האולימפית, אני אתן את המשמעויות של השינוי הזה בשנה הזאתי וגם איך אנחנו הולכים להתייחס אליהם.

גל לוי: איגוד האתלטיקה הוציא תשע ספורטאים למשחקים האולימפיים, ייצר בשנה האחרונה אלוף אירופה לנוער, אלוף עולם לנוער, בקפיצה לגובה, שני חבר'ה מקום רביעי באליפות אירופה לנוער, בריצה 200 מ' ו-5,000 מ' וגמר נבחרת השליחים, המשמעויות של התוצאות האלה הם פשוטות, ירידה בענף מועדף מ-3.334 מיליון ל- 3 מיליון, שהעלמות של רצועת הנשים, מה שקורה אצל כולם, של 267 אלף ₪ וירידה של עוד כחצי מיליון ₪ בפעילות השוטפת, נכון כאיבוד כמות ספורטאים משמעותית, אולי יותר מאצל אחרים בשנת הקורונה.

גל לוי: משמעות הדברים פיצוץ רוחבי של הענף ו-17.8 אחוז מסך ההכנסות שלו מהמדינה שנה קודם, אוקי וצמצום הפעילות מבחינתי, האיגוד חתם לפני חצי שנה הסכם בית יומי בווינגיט, לא יודע אם בתקציב החדש אני אעמוד בהוצאות שנדרשות ממני.

גל לוי: לא יודע מה לעשות, לא יודע איך לכתוב תקציב ל-2022, לא יודע איך איגוד יכול להתנהל 20 אחוז פחות, נכון, איגוד נישתי, קטן, משחקים אולימפיים מדהימים לענף, אין מדליות, נכון, אבל מעולם לא היו משחקים אולימפיים ברמה הזאת, מקום שש לחנה מיננקו, מקום עשר סלאמוויט באיולין, בריצת 5,000 מ', מקום 13 היסטורי למארו טפרי בריצת המרתון, הולך לטמיון 1.1 מיליון פחות, 20 אחוז פחות.

גל לוי: אני לא מתכוון לשים את העמותה בחשיפה, אני לא מתכוון לקחת הלוואות, אני הולך בתחילת חודש הבא לישיבת הנהלה קריטית עם קיצוץ עצום בתקציב, הכי זהיר שיכול להיות בעולם, שיפגע בספורט, במאמנים, באתלטים, בתשתיות, בקידום הענף, אז מישהו עשה את האמות מידה, אסף ויש בהם אולי מן ההיגיון, אין התייחסות לזה שזה שנת קורונה, ה-20 אחוז הגנה - - -

סימון דוידסון: אוקי, גל תודה רבה, אני מבטיח לך שאנחנו נהיה על זה, אנחנו נמשיך לדבר על זה בהמשך הדיון, תודה גל, תודה רבה, דודו בוא נמשיך.

דודו מלכא: אוקי, אני רק רוצה לציין שאיגוד האתלטיקה מקבל מאיתנו 12 מיליון ₪, איגוד כזה גם אם יש ירידה כתוצאה מהתנהלות כזו, או אחרת, צריך לעשות את החשיבה ולהתאים את עצמו, על מנת להגדיל את מס' הנקודות, כל העניין הוא שיש התמודדות בתוך עוגה הזאתי בין כל האיגודים, וברגע שאיגוד לא מצליח, או לחילופין האחרים מצליחים יותר, הוא מאוד הצליח איגוד האתלטיקה, אין מה לעשות הכסף זז מצד לצד ולכן אנחנו גם נותנים הגנות וההגנות האלה צריכות לעבור לאיגוד ולבוא ולעשות חשיבה, לא להפסקת פעילות, ההיפך לעשות את הפעילות הנכונה.

דודו מלכא: 12 מיליון ₪ זה המון כסף דרך אגב, הוא בין הארבעה-חמישה ענפים שמקבלים את מירב הכסף.

דודו מלכא: מה שאני רוצה להדגיש פה שהשינוי שעשינו במבחן הזה, שיש התמודדות על כל רצועה ורצועה, הרצועה הראשונה זה ניקוד של ספורטאים ואז כל איגוד שכפי שגיא ביקש לדעת רואה כמה נקודות הוא קיבל, מה הערך של הנקודה והוא יודע איזה פעולות הוא צריך לעשות, בכדי להשתדרג, מה שחשוב פה, זה לא מספיק שהוא מתקדם, הוא צריך לדעת שהתחרות שלו עם האגודים האחרים, אז הוא צריך להיות יצירתי, צריך לראות איך הוא מגייס יותר ילדים.

סימון דוידסון: בוא ניקח איזה שורה אחת דוגמה, תסביר אותה.

דודו מלכא: הנה אתלטיקה, לצורך העניין, אז אנחנו רואים שיש להם 2,000 ספורטאים פעילים, אני מכיר את האיגוד הזה כל כך הרבה שנים שה-2,000 האלה לא זזים, צריך לזוז עם ה-2,000, צריך להתקדם עוד, איגוד לא יכול לשקוט על השמרים, אחד האיגודים שמאוד התקדם מבחינת הכמויות שלו זה הג'ודו וההתעמלות ולכן אנחנו גם כשנראה את ההרכב של הג'ודו, שימו לב שהניקוד שהוא מקבל לספורטאים 14,600 לעומת 8,000 באתלטיקה, ברור שהתחרות של כל אחד ואחד זה לצבור כמה שיותר נקודות.

דודו מלכא: עכשיו בנושא של הישגיות, כאן אנחנו בכלל לא מבקשים נתונים מהאיגוד, אנחנו רק מבקשים שהאיגוד יוודא, יש מערכת שנקראת פודיום, ביחידה לספורט הישגי, של הוועד האולימפי ואנחנו מלקטים שמה את כל ההישגים ואנחנו יודעים שההישגים ככול שההישג שלך גבוה יותר, אתה מקבל ניקוד מן הסתם גבוה הרבה יותר.

דודו מלכא: זה נתונים של שנה שעברה, אם היינו מציפים עכשיו נתונים של 2022, ששנת הערכה השנה קודמת, היינו רואים בצורה ניכרת את הניקוד הגבוה שאיגוד ההתעמלות קיבל, בגלל שתי המדליות שהוא זכה וזה משהו מאוד משמעותי.

דודו מלכא: עכשיו יש ניקוד של מקצועיות, כפי שאתם רואים, הניקוד הוא מאוד דל פה, אנחנו מקווים מאוד שיהיו יותר השתלמויות, יהיו יותר בעלי תפקידים, אנחנו נותנים כאן ניקוד עבור אנשי מקצוע, וככול שיהיו יותר אנשי מקצוע, אז הניקוד יעלה ויכול להיות שהאיזון יעלה, כי אין טעם לתת הרבה כסף ברצועה שכמעט אין נקודות, אחרת יוצא עיוות, חוסר איזון בתקנה, ולכן לעתיד לבוא בוודאי שהרצועה הזאת צריכה לגדול.

דודו מלכא: עוד דבר שאנחנו מעודדים זה ניקוד של העסקת מאמנים, מה זה אומר, אנחנו ביקשנו לדעת כמה מאמנים, או מדריכים יש בכל איגוד, ברמת האגודה, זאת אומרת ככול שהאיגוד יעשה ויעודד מאמנים לשדרג את רמת המאמן, ממדריך למאמן, הוא יקבל יותר נקודות.

דודו מלכא: וזה כל הרעיון, שיהיו יותר מאמנים, שהשכר שלהם יהיה גבוה, אנחנו גם מעודדים שהאגודות ישלמו שכר יותר גבוה, וזה מעשיר את האיגוד בנקודות.

דודו מלכא: דרך אגב, כל הנקודות האלה, בסופו של דבר, משפיעות בעקיפין על התקציב של האגודות, כיוון שזה מתחלק.

לידיה צוקרמן חטואל: אבל זה לא באמת תלוי באיגוד, כאילו אתה מדבר על אגודות, כמה הן מקבלות.

קריאה: זה גם לא באמת מעלה את השכר.

דודו מלכא: ניקוד שנותנים לענף ואז הכסף מתחלק, חלק לזה, ולכן זה משפיע גם על האגודות וגם על האיגוד.

דודו מלכא: והדבר הנוסף זה שהכנסנו סעיף שנקרא עלות ענף, הוא היה תמיד, אבל הוספנו סעיף שנתנו גם משמעות לגודל של משלחת שיוצאת לחו"ל ואם הניקוד שלה הוא גבוה, נגיד קשתים, צריכים לקחת קשת וכן הלאה ועוד כל מיני אביזרים, זה מעמיס על המשלחת, או אופניים, או טריאתלון וכדומה, ואז המקדם יותר גבוה עבור הנסיעות שנוסעים לחו"ל.

דודו מלכא: יש סעיף אחרון, זה הנושא של נשים, שגם שם אנחנו בנשים התקציב הוא הלך לפי מאמנת, ככול שיש יותר מאמנות, אז יש יותר ניקוד ואם האיגוד מעסיק בעלי מקצוע שהן נשים, הניקוד שכל אישה שמזכה את האיגוד, הוא פי שתיים ממה שאם גבר נמצא בתפקיד, ולכן סתם לדוגמה, אם יש מנכ"לית: זה עשר נקודות, מנכ"ל: חמש נקודות, לצורך העניין ולכן כל הנושא הזה הוא משמעותי.

דודו מלכא: אני חושב שפחות או יותר זו הפריסה, אם אתם רוצים לשאול עוד שאלות בבקשה, אבל אני חושב שזו הפריסה שאנחנו מחלקים את התקציב בין כל האיגודים והאגודות, וכל איגוד יודע בדיוק את הנתונים האלה ויודע בדיוק כמה הוא מקבל וכן הלאה.

קריאה: האם החלוקה לאגודות למאמנים, יש קריטריונים לזה, או שהאיגוד פשוט מחליט?

דודו מלכא: לא, לא, לא.

קריאה: אלא?

דודו מלכא: יש קריטריונים, זה לא האיגוד קובע.

סימון דוידסון: אני מעלה את דניאל פרידריך בזום, הוא היה צריך להיות פה, אבל הוא יהיה בזום, ממכבי.

סימון דוידסון: דניאל בבקשה.

דניאל פרידריך: שלום לחברי הוועדה, אני שוב מתנצל שלא יכולתי להשתתף.

דניאל פרידריך: במבחני התמיכה יש מגמה מאוד ברורה של חיזוק ההישגיות והשאלה והטענה שלנו היא מאוד פשוטה וברורה, היא נוגעת לאותן הקבוצות הקטנות שמקבלות גזר דין מוות, מתייחס לאגודות חדשות שלא יהיו זכאיות לתמיכה, מתייחס לפיתוח שלא נוכל לקיים, כי אתה נדרש להישגיות, למשל בספורט אישי מגיל התמחות שתיים, רק אם יש לי ספורטאים שמשתתפים באליפות ישראל, רק הם יקבלו את הניקוד, אם אני פתחתי עמותה חדשה ולוקח לי זמן להיות זכאי להשתתף באליפות ישראל, אני לא יהיה מתוקצב, אני לא אוכל לפתח את הענף שלי.

דניאל פרידריך: אגודות יסגרו וחדשות לא יקומו במקומן.

דניאל פרידריך: השאלה שלי בעצם לדודו, האם ניתחתם את הפגיעה באגודות הקטנות, כמה אגודות קטנות ניזוקו ביותר מאם אני שם את ההגנות בצד, כי הגנות יומן יסתיימו בקרוב, כמה ניזוקו ביותר מעשרה, 15, 20 אחוז, כמה עשויות להיסגר?

סימון דוידסון: תודה רבה, דניאל, דודו אתה רוצה לענות לו?

דודו מלכא: זה בדיוק הזמן שאנחנו נותנים, גם את 2021, גם את 2022, על מנת שבשנה הזאת כבר יתארגנו, נתנו שנתיים, לא חייבנו את זה כבר מיד בשנה הראשונה, זה דבר אחד.

דודו מלכא: דבר שני, אנחנו חושבים שזה בדיוק התפקיד של המרכזים, אנחנו מתקצבים את המרכזים ב-28 מיליון ₪, בין היתר שיעזרו לקבוצות החדשות, חלשות, על מנת שיתחילו את הצעדים שלהם בהדרגתיות ויגיעו למשהו מאוד מינימלי מה שציינתי.

סימון דוידסון: אוקי, תודה רבה דניאל.

סימון דוידסון: ארז, בזום, בבקשה, מנכ"ל בני הרצליה.

סימון דוידסון: אני רוצה רק לפני שהוא עולה, להגיד לכם שבני הרצליה היא דוגמה ומופת באמת בספורט הישראלי, לאגודה רב ענפית, עם פעילות אדירה של אלפי ילדים.

סימון דוידסון: הייתה לי פגישה שם לאחרונה, בבני הרצליה, מאוד מאוד התרשמתי מהפעילות של האגודה הרב-ענפית הזאת ואני חושב דודו שזה באמת דוגמה למה שצריך לקרות במדינת ישראל, עם שליטה מלמעלה והשקעה של העירייה, דרך תנועה רב-ענפית, זה בעצם ההצלחה הכי גדולה.

סימון דוידסון: ארז בבקשה.

סימון דוידסון: אוקי, יש פה מישהו שדקה רוצה לומר משהו?

סימון דוידסון: בבקשה שחורי.

אורי שחורי: אגודות שמקבלות כסף מחויבות לחתום על איזשהו תצהיר של תשלום כדין?

אורי שחורי: לפני ארבעה חודשים הוציא השלטון המקומי בעבודה משותפת איתנו, איזושהי בקשה מהרשויות המקומיות להעברת כספים דרך ועדות התמיכה, בתנאי של תשלום הגון, כדין למאמנים, כן, אנחנו לא דורשים יותר מידי, רק פנסיות, אתה יודע דברים כאלה, היום זה לא מתקיים דרך מנהל הספורט, נשמח לדעת אם תוכלו להכיל את זה גם דרככם.

דודו מלכא: לא שידוע לי, ברגע שעמותה מקבלת תמיכה התקציב שצריך להיות, שמגיע אליהם, הוא צריך להגיע לייעודו ולא מעבר לזה וכשאנחנו אומרים לייעודו, הם קובעים, העמותה קובעת איך היא מפזרת את התקציב, אתה לא יכול להכתיב להם איך תקציב יהיה.

אורי שחורי: להכתיב להם תשלום כדין, עוד פעם אנחנו לא מדברים על משהו דרמטי פה.

דודו מלכא: אני אתן דוגמה, נאמר שעכשיו עמותה קיבלה 100 אלף ₪, היא יכולה באופן תיאורטי לשלם 1,000 ₪ מתוך ה-100 אלף למאמן, באופן תיאורטי כן, אני לא יודע מה שהיא עושה ואת היתר היא משקיעה בנגיד דמי שימוש במתקן, או מחנות אימונים, אנחנו לא יכולים כגוף שתומך לומר לעמותה איך לנצל את הכסף, העיקר שהיא משתמשת בכסף הזה לייעודו.

אורי שחורי: דודו לא דיברתי על איך להשתמש, כמה להשתמש.

סימון דוידסון: אוקי, אני פשוט רוצה ארז איתנו?

סימון דוידסון: לא, טוב אנחנו יכולים לדבר עוד שעות, במיוחד אנשים שקשורים לעולם הספורט, אפילו ימים על כל הנושא של תקציבים ונושא של אגודות ומאמנים ואיגודים, אבל אני באמת ובתמים מרגיש שיש דרך חדשה במשרד הספורט, אני חושב שהראייה של המשרד, גם לגבי אגודות, בעיקר אגודות, אני חוזר על המנטרה הזאת כל הזמן, האגודות זה הדבר הכי חשוב בספורט הישראלי, משם צומחים המאמנים, משם צומחים המדריכים, משם צומחים הספורטאים כמובן וככול שנשקיע יותר באגודות ובמאמנים, כך יהיה לנו יותר ספורטאים, ומהיותר ספורטאים האלו אנחנו נגיע להישגים יותר גדולים.

סימון דוידסון: כל הנושא של הנתונים של משרד הספורט לגבי תמיכות באגודות ואיגודים, באגודות בעיקר, מפורסמים באתר של הטוטו, כפי שדודו אמר, עם הסברים, לגבי כמה כסף כל אגודה מקבלת ולמה היא מקבלת את הכסף הזה, זה חשוב מאוד שאגודות ואיגודים יידעו למה הם עלו בתמיכה ולמה הם יורדים, חשוב שהאגודים והאגודות יעשו צעדים כדי לקבל יותר כסף מהמדינה, זה נכון שבוועדת לובצקי הראייה הייתה כמות ועכשיו הראייה היא משתנה, אבל לא במאה אחוז, הנושא ההישגי זה לא שכל הכסף הופך להישגי, עדיין נושא של כמויות מאוד מאוד חשוב, נושא של הגדלה של מס' המשתתפים באגודות הוא מאוד מאוד חשוב, זה לא דבר שיורד מהפרק.

סימון דוידסון: אני מברך את המשרד על התוכנית לחיזוק האגודות והמאמנים, ה-17 מיליון ₪ זה לא מספיק, אנחנו צריכים לדאוג ואני מקווה מאוד שנוכל בחודשים הקרובים, לפני התקציב הבא, לדאוג להעברת סכום כסף נוסף לתוכנית הזאת.

סימון דוידסון: אני מבטיח שאני אעשה ככול יכולתי בוועדת כספים בנושא הזה, כי שם צריך לקבל את האישור.

סימון דוידסון: אני מאמין שאנחנו נצליח לעשות מהלך מסוים בנושא הזה, כך שצריכים להגדיל את המספר הזה.

סימון דוידסון: הנושא של חיזוק המאמנות חשוב מאוד, אין לנו מספיק מאמנות במדינת ישראל, בכל הענפים ומאמנות בסוף תמיד אני הסתכלתי על המאמנות, הייתי מחפש לנסיעות לחו"ל מאמנות, כדי שיצטרפו למשלחות, כי כשיש לך ספורטאיות, אחד מהדברים החשובים שיהיה לך מאמנת ולא רק מאמנים ולא תמיד השגנו ולא תמיד מצאנו, חשוב מאוד להשקיע במאמנות, לעודד אותן, אחת מהן נמצאת פה, שעושה ככל יכולתה בעולם הסייף.

סימון דוידסון: אני מבקש מס' דברים ממשרד הספורט, אחד, אני מבקש לזהות ולדעת איזה איגודים ואיזה אגודות הולכים להיפגע בשנת 2022 ובעיקר ב-2023 ולמה אני אומר 2023, כי ב-2023 כבר אין את המנגנון של, איך זה נקרא?

סימון דוידסון: אבל הוא יורד, המנגנון.

דודו מלכא: יישאר, יהיה ב-2021 היה 90, השנה זה 80 ובשנה הבאה עוד פעם 80.

סימון דוידסון: ב-2023 גם 80?

דודו מלכא: כן.

סימון דוידסון: זאת אומרת הפגיעה הגדולה צפויה ב-2024, אוקי, אם היא תהיה וזה חשוב מאוד לדעת אם היא תהיה ואני אגיד לכם למה, כי אגודות ואיגודים לא יכולים לשבת על זרי דפנה ולחשוב שלא יעשו שינויים ולא יעשו זעזועים אצלם במערכת, כי יגיע היום של 2024 ואז באמת יהיה פגיעה באגודות ואיגודים, באותם איגודים שלא יעשו שינויים, אז חשוב לדעת לזהות איזה איגודים צריכים להתעורר, להזהיר אותם, לקבל את הכרטיס הצהוב, כמו שאומרים ולהתחיל לעשות שינויים בפעילות שלהם.

סימון דוידסון: הדיון הבא שלנו בוועדה, אנחנו מתחילים מס' דיונים, אחד במתקנים ושתיים בעולם הנשים, במיוחד בנושא של 'אתנה'.

סימון דוידסון: ב'אתנה' יש תוספת תקציבית, אני חושב שחשוב מאד לדעת לאן הכסף הזה הולך, איך באמת מקדמים ספורטאיות, איך באמת מקדמים מאמנות ואיך באמת מקדמים את אותן אגודות שדואגות לטיפוח הספורטאיות, אז יהיה לנו עוד הרבה מאוד ועדות בנושאים התקציביים של משרד הספורט של הספורט הישראלי.

סימון דוידסון: אני רוצה להודות לכל מי שהיה, גם בזום ובעיקר למי שהגיע לירושלים הקפואה, תודה רבה לדודו מלכא ולמשרד הספורט ונתראה בהמשך, תודה רבה.