ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 158, 2022-01-25 10:30

מיכאל ביטון: אנחנו ממשיכים את סדרת הישיבות של ועדת הכלכלה, והפעם בנושא חשוב, עתיד ההיי-טק הישראלי, נושא שיקר ללבנו.

מיכאל ביטון: ההיי-טק הישראלי הוא גאווה ישראלית וגאווה בין לאומית, והופך להיות קטר ומרכזי בצמיחה הכלכלית של ישראל, כולל בקורונה.

מיכאל ביטון: אחד הענפים שלא נפגעו בקורונה, ואפילו צמחו ואפשרו לנו לצאת טיפה טוב יותר מהמשבר הכלכלי של הקורונה ביחס לעולם.

מיכאל ביטון: אבל, ההיי-טק הישראלי יש לו גם אתגרים, והוא מאופיין בכך שהוא חלק מתחום שההשתנות בו היא כמעט על בסיס חודשי ושנתי.

מיכאל ביטון: חברות הענק יכולות לקום וליפול בהיי-טק, ומוצרי ההיי-טק יכולים להשתנות, זה יכול להיות ממחשב אישי, בדור שלי, הדור שבעצם גדל אל תוך מהפכת המחשבים, והיום כבר מדברים על כלים אחרים, על ענין ועל אפליקציות, ובעצם כל העולם בכף ידך, ועל מיזרור של שבבים.

מיכאל ביטון: גם בהיבט של חומרה, גם בהיבט של תוכנה, העולם הזה משתנה על בסיס חודשים.

מיכאל ביטון: מי לא משתנה על בסיס חודשי?

מיכאל ביטון: הממשלה והרגולציה.

מיכאל ביטון: אם אנחנו משתנים זה על בסיס כל כמה שנים.

מיכאל ביטון: הוועדה הזו תפקידה להיות רלוונטית לעולם ההיי-טק, להביא את החסמים, את המגבלות, את הצרכים ולהתאים את הרגולציה הממשלתית ואת ההשקעות הממשלתיות להשתנות ולצרכים הדינאמיים של עולם ההיי-טק ולהיות כתובת.

מיכאל ביטון: נתחיל מזה שיזם היי-טק הוא בדרך כלל אדם מאופיין, אדם או אישה, שהם לא בכיינים, הם יוזמים, הם עובדים.

מיכאל ביטון: אבל, יש תחנות, כמו למשל, בישראל עשרות יזמים סביב הרכב האוטונומי, אם לא נגמור את החוק על שימוש ברכב אוטונומי, פיילוט שהוועדה הזו צריכה לקדם, לא יהיה להם שדה ניסויים לרכב אוטונומי.

מיכאל ביטון: וכן, על זה הדרך, המון המון מגבלות.

מיכאל ביטון: אבל בשולי הדברים, לצד חובתנו לתמוך בהיי-טק גם בהשקעות חכמות, כממשלה, ולעודד את הענף הזה וגם להסיר לו רגולציה ולייצר לו רגולציה שמותאמת עבורו, מה שנקרא, כמו רפואה מותאמת אישית, רגולציה מותאמת אישית להיי-טק.

מיכאל ביטון: כי, באמת, זה ענף ייחודי ומשתנה בעולם.

מיכאל ביטון: יש לנו דרישה מענף ההיי-טק, להיות רלוונטי לאזרחים הישראליים.

מיכאל ביטון: חגיגת ההיי-טק הישראלית היא לא הגיעה לאן שהיא צריכה להגיע.

מיכאל ביטון: יש עכשיו את הביטוי החדש "היי-טקס", נכון?

מיכאל ביטון: זה הומור וזה טוב, אבל זה בסוף אומר שישנה בועת היי-טק משגשגת עם משכורות עתק, עם מערך חברתי, תומך, אבל החגיגה הזו היא לא נחלת רבים.

מיכאל ביטון: הבועה הזו גם יכולה להתפוצץ, והבועה הזו מוגבלת בגודלה, כי היא לא מגיעה לאוכלוסיות שהיא יכולה הייתה ליהנות מההון האנושי.

מיכאל ביטון: אני לא יודע אם חלקכם יודעים את זה, אבל לפני עשר שנים כראש עיר בירוחם, אני אמרתי שאני אביא היי-טק לירוחם.

מיכאל ביטון: אני חושב שאז נשמעתי כמו בדיחה מהלכת, בסדר זה טוב שחושבים שאתה בדיחה.

מיכאל ביטון: בימים האלה יש בירוחם גוף שנקרא Mindset, שיש לו שלוש זרועות, זרוע עסקים להשקעה ביזמי היי-טק, זרוע חינוכית להשקעה באנשי חינוך שיוזמים היי-טק וזרוע ניסיונית, לנסות חומרה ותוכנה של החברות הגדולות בעולם.

מיכאל ביטון: הגוף הזה קם עם ירוחם ועם "מטח" באיזו תרומה להפעלה בשנים הראשונות, ובסוף כמעט שמונה מיליון דולר של מורט מנדל לבית ל-Mindset.

מיכאל ביטון: אני ממליץ לכל איש היי-טק בישראל לנסוע ל-Mindset, אבל מה הפרט הכי חשוב?

מיכאל ביטון: השקענו שם בכמה חברות היי-טק ישראליות בראשית הדרך, חמישים מאה אלף דולר, מאתיים אלף דולר, מה שנקרא ההשקעה הראשונה.

מיכאל ביטון: מעטים יודעים שיש היום חברה שקמה ב-Mindset על ידי בני הנגב, אני לא רוצה לפרט את הפרטים שלהם, כי לא קיבלתי אישור.

מיכאל ביטון: החברה הזו שווה שבע מאות מיליון דולר.

מיכאל ביטון: אני לא רוצה להגיד את השם שלה, כי לא קיבלתי אישור, אבל לכו לבדוק, לכו לעשות שיעורי בית.

מיכאל ביטון: העיירה הקטנה ירוחם בנתה תשתית, שאפשרה לחברה קטנה מהנגב לגדול לשבע מאות מיליון דולר והיא לא היחידה.

מיכאל ביטון: הקמנו שם חברה אחרת, אני חושב שקוראים לה קודמן.

מיכאל ביטון: היא עוסקת במשחקי מחשב לילדים שמלמדים אותם לתכנת.

מיכאל ביטון: התוכנה הזו, של "קוד מנקי" מופעלת בעשרות אלפי בתי ספר בעולם.

מיכאל ביטון: ילד לומד לתכנת באמצעות משחק.

מיכאל ביטון: בנוסף, יש לו את חברת "קמביום", שעושה תכנות, אפליקציות ויזמות.

מיכאל ביטון: הנה, העיירה הקטנה שחשבו שאי אפשר לעשות בה היי-טק - - -

אורי מקלב: הרחפנים?

מיכאל ביטון: הרחפנים זה עשינו.

מיכאל ביטון: מקלב, אתה צודק, אבל אנחנו רק הוכחנו שהיי-טק יכול לזלוג לקו דיווח באר שבע דרומה.

מיכאל ביטון: הדרישה שלנו מאנשי ההיי-טק שאתנו ולאנשי היי-טק שעשו אקזיט יותר קל, לכו למצפה רמון, לכו לשלומי, לכו לירוחם, לכו לחצור, לכו לקריית שמונה, לכו לרהט, לסכנין, לערים חרדיות.

מיכאל ביטון: הנשים הכי משכילות והכי חרוצות נמצאות בקהילה החרדית והן עוסקות בהיי-טק, יש כבר מאות נשים בעולם החרדי וגם גברים, שעובדים חלקית ולומדים תורה.

מיכאל ביטון: המבחן של היי-טק הישראלי הוא מצד אחד חובתה של המדינה לעשות את חלקה בהסכם הזה, לפלס את הדרך, להקל, להבין את המציאות, לפתוח דלת לסנכרן בין משרדי הממשלה בטיפול שלהם בהיי-טק, להשקיע נכון בהיי-טק הישראלי ולעשות לו רגולציה שהוא יכול לפעול איתה וליזום איתה.

מיכאל ביטון: אבל, בהסכם הזה חברות היי-טק צריכות לזלוג דרומה וצפונה לקצה.

מיכאל ביטון: איך יכול להיות שאילת, שבעים אלף תושבים, מקום בין לאומי, עם שדה תעופה בין לאומי, אתה לא יכול לחפש חברת היי-טק אחת, משהו לקוי.

מיכאל ביטון: בנוסף, לא זלגנו לאוכלוסייה הערבית מספיק, כי יש התחלות, יש עשייה יפה של כמה יזמים ישראליים וצופן ואחרים, ולא זלגנו מספיק גם לקהילה החרדית ולא זלגנו מספיק לאוכלוסיות שהן לא חלק מהחגיגה של ההיי-טק.

מיכאל ביטון: זו המטוטלת, זו התנועה שאנחנו מבקשים פה, מצד אחד, להיות בשבילכם, לעבוד קשה, ומצד שני לכוון אתכם וגם תרוויחו מזה.

מיכאל ביטון: חברה שקמה באילת, שיש בה שבעים אלף איש, אדם שיעבוד בחברה הזו הוא לא יברח, הוא יישאר להיות מתכנת עשר שנים, הוא לא יזוז.

מיכאל ביטון: בתל אביב מתכנתים זזים בין חברות ומגדילים את השכר שלהם מעשרים אלף לשלושים ולארבעים, כי התחרות שם מכבידה והחוסר בכוח אדם מכביד.

מיכאל ביטון: מי שיתמקם באילת ייבנה חברה שהעובדים שלה יהיו יציבים יותר, והדלת של ראש העיר תהיה גדולה יותר ופתוחה יותר.

מיכאל ביטון: כמו כן, נעשה מיצוי של ההון האנושי הישראלי, כי גם באילת הנידחת יש כמה אחוזים שעשו חמש מתמטיקה וחמש פיזיקה, הם שם רק אף אחד לא הלך וגייס אותם במרחב הקהילתי שהם חיים בו.

מיכאל ביטון: לאור חשיבות המיזם הזה, אנחנו גם נכריז בסוף הישיבה הזו על הקמת ועדת משנה ברשות חבר הכנסת רון כץ, ידידי, שהתמסר לנושא הזה עוד לפני שקיבל תפקיד, וככה אנחנו בודקים חבר כנסת, האם הוא עובד עוד לפני שיש לו תפקיד.

מיכאל ביטון: רון מחויב לעולם ההיי-טק ועשה כבר פעולות, כנסים, מפגשים, ופילס דרך במשרדי הממשלה ושדולה לתעשיית ההיי-טק.

מיכאל ביטון: הוא יעמוד בראש ועדת משנה לחצי שנה הקרובה, ואם הוא יעבוד טוב נראה מה נעשה אחר כך, אבל יש לו חצי שנה לעבוד.

מיכאל ביטון: אנחנו מברכים אותך על המינוי הזה.

מיכאל ביטון: אנחנו צריכים להצביע על זה, ב-12:00 נצביע עליך.

מיכאל ביטון: עכשיו אני מבקש לתת לרון להגיד כמה מילים ואז למשרד החדשנות ולעוד כמה גופים ואז נעשה סבב חברי כנסת.

מיכאל ביטון: בבקשה, רון.

רון כץ: תודה רבה, אדוני.

רון כץ: אז קודם כל, אני רוצה להודות לך באופן אישי על השותפות הבאמת מאוד חשובה הזו ועל הראייה בנושא הזה כמשהו ייחודי.

רון כץ: כי, אין ספק, שכאשר מדובר על תעשיית ההיי-טק אי אפשר להשוות אותה לשום תעשייה שקיימת היום, שאנחנו מכירים, והתעשייה הזו שאומרים היי-טק אנשים חושבים על מחשבים, אבל תעשיית היי-טק היא רחבה והיא נוגעת כמעט בכל הכיף בחיים שלנו שאנחנו מכירים.

רון כץ: נמצאים איתנו גם השותפים שלנו, מריאן נמצא איתנו פה ומנכ"לי חברות היי-טק, שאני חושב שזו דרך המלך.

רון כץ: בסופו של דבר, החוכמה לא ניתנה רק בבניין הזה, זה יבוא משיתופי פעולה של כולנו, גם של איגוד התעשיינים, של חברות היי-טק, של המשרד הרלוונטיים וגם שלנו בתוך הוועדה וביחד נוכל לדעת את הדבר הכי טוב בשבילם.

רון כץ: כי בסופו של דבר, ככל שהתעשייה הזו תצליח ותהיה חזקה יותר, ככה הכלכלה הישראלית תהיה חזקה יותר.

רון כץ: לראייה לכך, אנחנו רואים בקורונה שאין ספק בכלל שתעשיית היי-טק הצילה את הכלכלה הישראלית בתקופה האחרונה של הקורונה ועל זה אנחנו צריכים לברך, וגם לומר להם בצורה ברורה וישירה שיש להם פה כתובת בוועדת הכלכלה.

רון כץ: אני כבר אומר לכם, שהכתובת היא כתובת טובה ופתוחה, ויושב ראש הוועדה הוא אדם שיש לו מודעות לנושא הזה.

רון כץ: אז באמת, יש לנו פה שותפים נהדרים להרים את התעשייה הזו אפילו עוד יותר.

רון כץ: זו תעשייה שצריכה שותפות ומישהו שיעזור לה, ויותר היא צריכה מישהו שיסיר בירוקרטיה מאשר כל דבר אחר, ויידע איך אנחנו מכוונים יחד לדברים גדולים.

רון כץ: אז שוב, אני רוצה להודות לך, אדוני יושב הראש, על השותפות הבאמת חשובה הזו.

רון כץ: אני רוצה לומר את זה בצורה הכי ברורה שיש, יש לכם בית במקום הזה ואנחנו נעשה כל מה שאנחנו יכולים בשביל שאתם תצליחו כמה שיותר, כי הצלחה שלכם היא הצלחה של המדינה.

רון כץ: תודה רבה.

מיכאל ביטון: אשריך, רון.

מיכאל ביטון: אתם רואים למה לקחתי אותו לוועדת משנה, חד, קצר ומדויק.

מיכאל ביטון: מנכ"לית המשרד לחדשנות תתחיל ואחרי זה עמי אפלבאום.

מיכאל ביטון: הילה חדד, בבקשה.

מיכאל ביטון: הילה חדד מנכ"לית משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה.

הילה חדד: תודה, אדוני יושב הראש.

הילה חדד: אני קודם כל, אני מאוד שמחה להיות פה בתפקיד הזה, אני מודה לכם על הדיון ועל העיסוק בנושא.

הילה חדד: מיד כשנכנסתי לתפקיד הסבירה לי השרה, אורית פרקש הכהן, שמבחינתה עיקר התפקיד הוא לטפל בנושאים האלו, בעצם לקדם את נושא היי-טק יחד עם הרשות, כמובן, מתוך ההבנה של מה שאמרתם.

הילה חדד: היי-טק, אין ספק שהוא קטר משמעותי ביותר למשק הישראלי, הוא נמצא בנקודת מפנה של גדילה וסובל קצת מכאבי גדילה, אבל הגדילה הזו והמפנה הזה הוא ההזדמנות שלנו לייצר את כל הדברים שאמרתם.

הילה חדד: כלומר, לייצר צמיחה מכלילה ולאפשר בעצם לגדול מתעשייה קטנה, מצומצמת שחלק מאוד קטן נהנה מפירותיה, לתעשייה משמעותית רחבה שיש לה גם אחריות, באחת שהיא כזו, להכליל בתוכה אוכלוסיות שונות במרחבים שונים.

הילה חדד: אז ככה רגע מבחינת הקשב של המשרד, של השרה, שלי ושל עמי שימשיך עוד רגע, אנחנו שם.

הילה חדד: ההבנה היא, כמו שאמרת בדיוק, שהוא כבר לא איזה ענף קטן בתוך התעשייה, זו תעשייה שלמה שנדרש לתת לה את הקשב ואת האפשרות לצמוח, ובגין זה גם לשאת באחריות ולאפשר צמיחה מכלילה.

הילה חדד: אז אנחנו מסתכלים על התעשייה בהסתכלות מאוד רחבה, שכמובן האתגר המרכזי, המידי והמשמעותי הוא אתגר ההון האנושי ואיך מאפשרים לענות על הצרכים של ההון האנושי.

הילה חדד: אתה יודע, בסוף כשמגיעים למשבר זו הנקודה.

הילה חדד: משבר ההון האנושי הוא ההזדמנות וההבנה של תעשיית ההיי-טק, שאם ימשיכו לחפש מתחת לאותו פנס, לא יצליחו גם הם לצאת מהמשבר.

הילה חדד: מהיתרונות השוק החופשי, ההבנה היא שחייב לחפש אוכלוסיות.

הילה חדד: כמו שאמרת, האנשים הטובים נמצאים לא רק בתוך תל אביב, הם נמצאים בדרום, הם נמצאים באוכלוסייה הערבית, הם נמצאים בטח בקרב נשים, בקרב נשים חרדיות וגברים חרדיים.

הילה חדד: לכן, בשיתוף פעולה טוב עם התעשייה הזו, אנחנו עובדים איתם ממש בשיתוף פעולה ומתוך רצון אמתי, אנחנו נמצא את הפתרונות שם.

הילה חדד: בימים אלו אנחנו עובדים קשה בצוות בין משרדי, שהוקם בהחלטת הממשלה, 212 ברשות דדי פרלמוטר, איך מכלילים, את מי, מה תפקיד הממשלה בדבר הזה, מה הממשלה צריכה לעשות בשביל להקל על התעשייה, לגשר על הגאפ הזה שיאפשר לתעשייה לצמוח, תוך כדי ההכללה של האוכלוסיות האלה.

הילה חדד: בעיקר בעיקר אם אנחנו רוצים את זה יציב ולאורך שנים בעיקר חינוך, חינוך וחינוך, איך מוודאים שהסיכוי של ילד בירוחם, והיום הוא הרבה יותר גבוה ממה שהיה לפני כמה שנים, להגיע לתעשיית היי-טק, לא שונה מהסיכוי של ילד ברעננה או הרצליה.

הילה חדד: לא רק הסיכוי, תפיסת המציאות ותפיסת המסוגלות של ילד בקריית שמונה, שלומי או בכל מקום אחר מכל חברה, היא תפיסה שההיי-טק הוא לא היי-טקס של "וובוס".

הילה חדד: ההיי-טק הוא תעשייה של כל אחד יעשה, ילמד, ילמד מתמטיקה, מדעים וכו', יוכל להגיע.

הילה חדד: זה לא משהו שהוא מעבר לאופק ואנחנו בצוות הבין משרדי עוסקים גם בזה לטווח קצר, בינוני ובעיקר ארוך, כדי לאפשר לדבר הזה לצמוח ולהישאר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: סליחה שאני לא מסכימה איתך, זה לא רק חינוך, כי כשאתה מסתכלת - - -

הילה חדד: זה הרבה מעבר לחינוך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כשאת מסתכלת על זה ששלושים אחוז מהטכניון הם - - -

מיכאל ביטון: ג'ידא, את לא באה הרבה לוועדה שלי, אבל חברי הכנסת בוועדה שלי מדברים לפי זמן הגעתם ואת הגעת אחרונה, אז את צריכה להיות מאוד מאוד סובלנית.

מיכאל ביטון: מי שבא אצלי מקבל את הזמן שלו, אבל לפי סדר דוברים.

מיכאל ביטון: את רשומה אצלי, לצערי, בסוף הרשימה לפי זמן הגעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני אחכה, אין שום בעיה.

הילה חדד: אבל זה בהחלט חינוך ודברים נוספים.

הילה חדד: זה לא ייפתר ברק זה, יש עוד המון דברים, אבל עוד פעם, אם אנחנו מדברים על התעשייה שהממשלה שואפת להגדיל אותה לחמש עשרה אחוז ועם השנים היא תגדל.

הילה חדד: עוד לא רחוק הזמן שבו אין תעשייה שהיא לא היי-טק.

הילה חדד: היום גם מה שאנחנו קוראים לו לואו-טק.

הילה חדד: אני באה מעולם התחבורה, היינו בדיונים רבים עם חבר הכנסת מקלב בנושא הזה.

הילה חדד: היום גם תחבורה היא היי-טק, אין יותר תעשיות לואו-טק, ולכן בשביל שכל אזרח במדינת ישראל בעתיד יוכל להשתלב בתעשיות האלה, אנחנו חייבים לייצר מסוגלויות, ולכן חלק מהפעילות הבין משרדית, מעבר לפתרון ההון האנושי היום, הוא גם איך גורמים לזה לקרות רחב, מכליל ולאורך זמן.

הילה חדד: אבל, אמר את זה רון, אם אני רגע מרימה את הראש מעבר למשבר ההון האנושי, יש עוד דברים רבים שהתעשייה הזו צריכה בשביל להתפתח.

הילה חדד: למשל, נושא של קריפטו, טיפול ברגולציות מאפשרות, תעשיות שונות, כמו שציינת, תעשיית התחבורה החכמה והרכב האוטונומי, פתרונות ליצירת ארגזי חול, חוק נסיינות.

הילה חדד: זאת אומרת, יש עוד בעיות רבות כמו כל תעשייה, שלוש מאות שישים מעלות כל כיוון, יש צורך לטפל בו, אם אנחנו מסתכלים בראייה הזו.

הילה חדד: אנחנו עובדים בלחבר בצורה יותר חזקה ומשמעותית בין המדע להיי-טק, על מנת עוד פעם, להבטיח את היציבות, את ההמשכיות של התעשייה הזו, להבטיח שאנשי האקדמיה שלנו, המחקרים, הידע הרב שנצטבר באקדמיות שלנו, ממשיך והופך להיות תעשייה, ואז רשות החדשנות, אנחנו, בעצם גורמת ומאפשרת לזה לקרות.

הילה חדד: אבל, בשביל שיהיה להם עם מה לעבוד, צריך גם במדע להשקיע ויש לנו תכניות גם שם.

הילה חדד: אנחנו מקימים תכניות חדשות כמו מאיצי מדע וכו', ובעיקר, ולכן אני מאוד שמחה ומברכת על ועדת המשנה, בעיקר שותפות הפעולה עם השוק.

הילה חדד: אנחנו לא מבינים את השוק הזה, אנחנו לא מכירים אותו, גם כשאנחנו כבר חושבים שאנחנו מכירים, עבר חודש והוא אחר.

הילה חדד: לכן, השיח הזה, השיח העקבי הזה, של כמה שיותר גורמים הן בבית הזה, הן במשרדים ובתוך המשרד, הגופים השונים, השיח הזה בהקשר הזה הוא קריטי.

הילה חדד: אסור לנו לייצר ניתוק מהתעשייה הזו.

הילה חדד: אם נייצר את הניתוק הזה, בעצם אנחנו עלולים, לא רק שלא לעזור, אלא להפריע, ולכן גם המשרד הקים פורום, מפגשים אמתיים עם ה'יוני-קורנים', עם הסטרטאפים, עם המשקעים, כל אחד עם הבעיות שלו.

הילה חדד: יש לנו דלת פתוחה, יש לנו משנה למנכ"ל שמסורה לנושא הזה, השיח חייב להישמר ומהיר כל הזמן.

הילה חדד: זה לא שיתוף ציבור, מתישהו, זה עקבי ותמידי, ולכן אני מאוד מאוד מברכת על שיתוף הפעולה ואני בטוחה שגם ביחד נשתף פעולה ונעבוד.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: ד"ר עמי אפלבאום, יושב רשות וחדשנות והמדען הראשי, בבקשה עמי.

עמי אפלבאום: יושב הראש מיכאל ביטון, נעים מאוד, לכל חברי הוועדה, חברת הכלכלה של הכנסת ולרון כץ שיוזם את הדיון, בהחלט במקום.

עמי אפלבאום: הרבה יגידו, אבל היי-טק הוא כל כך מצליח, מה יש לדון?

עמי אפלבאום: אז אני רוצה קודם כל להגדיר מה היא רשות החדשנות.

עמי אפלבאום: רשות החדשנות תפקידה לתמוך בחדשנות בכספי ציבור, עבור הצמיחה והחוסן הכלכלי של מדינת ישראל.

עמי אפלבאום: תשימו לב, שאני מדבר על חדשנות שתוביל לצמיחה כלכלית, זה לא רק אומה של סטרטאפ.

עמי אפלבאום: סטרטאפ זה נהדר, אבל זה לא מוביל לצמיחה כלכלית בהכרח בישראל ולחוסן כלכלי של ישראל.

עמי אפלבאום: לא יכול להיות חוסן כלכלי אם לא כל שכבות הציבור מעורבות בזה, זה לא יהיה חוסן, זה אולי יהיה נקודה אחת חזקה ואחרות ואני אגע בזה בהמשך.

עמי אפלבאום: עכשיו, נסתכל מה קורה בעולם, הטכנולוגיה רצה קדימה בקצב מסחרר, זו רכבת שרק מאיצה כל הזמן והגלים באים והולכים.

עמי אפלבאום: אם פעם, לפני עשרים שנה, זו הייתה התקשורת, וזה די נפל ואחר כך באו תעשיית הסמיקונדוקטור וגם היא ירדה ועולה עכשיו, והיום מה שחשוב למדינת ישראל הוא לזהות מה הבא בתור.

עמי אפלבאום: כי, כרגע אנחנו רואים איפה הצמיחה רצה, אם זה בפינטק או זה בסייבר או אם זה ב-ICT, טכנולוגיות מידע ותקשורת, מה בא בהמשך - - -

מיכאל ביטון: אנחנו עשינו את רפורמת הבנקאות, אז אנחנו יודעים פינטק, אלו חברות היי-טק שעוסקות בפיננסים ובנקאות.

מיכאל ביטון: אבל, כשאתה מדבר בוועדת כלכלה, תחשוב שעם ישראל שומע אותך, אז תסביר, תגיד, תיתן לזה עוד מילה על כל ראשי התיבות שלך.

עמי אפלבאום: אוקיי, אז פינטק אלו טכנולוגיות של העברות כספים של דיגיטציה, למערכת הבנקאים, מערכת התשלומים, שכל בן אדם יוכל לבצע את התשלומים, כולל אפילו הזדהות של עצמו, בצורה דיגיטלית.

מיכאל ביטון: אמרת עוד שני תחומים, אז תגיד גם עליהם.

מיכאל ביטון: העולם זז לעוד שני תחומים.

עמי אפלבאום: אז עכשיו העולם זז לכיוון של בינה מלאכותית.

עמי אפלבאום: בינה מלאכותית היום כבר היא חכמה וחזקה יותר מהמוח אנושי, ואחד האתגרים שלנו הוא איך אנחנו משאירים את יכולת ההחלטה המשמעותית בידי המוח האנושי ולא לתת את כל ההחלטות למחשבים, למרות שהם מקבלים היום הרבה מאוד החלטות.

עמי אפלבאום: בנוסף, הנושא של קוונטום, אלו נושאים כבדים שמשנים.

עמי אפלבאום: הבינה מלאכותית היא היום חודרת לכל תחום בחיים, לחקלאות, לכספים, לביטחון ולכל דבר היום בינה מלאכותית.

עמי אפלבאום: אפילו מסכי הרקע שאתם רואים, שלכולם יש תמונות רקע, זו בינה מלאכותית שיודעת לזהות מה קשור לראש שלך ומה לשים מאחורה, אז עד כדי כך היום בינה מלאכותית היא בתוך תוכנו ואנחנו צריכים לראות איך אנחנו בתוך ישראל מקדמים את זה.

עמי אפלבאום: הרשות לחדשנות, כאשר אנחנו מסתכלים על זה, אנחנו אומרים איך אנחנו יכולים לדאוג לזה שגם בעוד חמש ועשר שנים יהיה לנו את המובילות הזו, זה הצעד הראשון.

עמי אפלבאום: בשביל זה אנחנו חייבים להרחיב ולהשקיע באקדמיה, במחקרים בסיסיים, בהעברת ידע מהאקדמיה לתעשייה, נושא כאוב.

עמי אפלבאום: בארץ אנחנו בין הטובים בעולם, אבל זה עדיין נושא כאוב של הרחבת ידע, העברת ידע מאקדמיה לתעשייה.

עמי אפלבאום: הדבר הבא, אנחנו יודעים מה הם הגלים שאמרתי לפני רגע, הגל הנוכחי של סייבר, של פינטק, של ה-ICT, אבל חייבים לגוון, כי הגלים האלה ירדו.

עמי אפלבאום: כבר אמרתי קודם, זה בא בגל, היום זה עולה וגבוה ומחר זה ירד.

עמי אפלבאום: השאלה היא איך אנחנו מגוונים את תחומי ההיי-טק.

עמי אפלבאום: הגיוון הזה חייב לבוא, ממה שכבר דיברה המנכ"ל, הכשרות של כוח אדם, השקעות גדולות יותר בחינוך.

עמי אפלבאום: על מנת שמישהו יגיע לאוניברסיטה ברמה גבוהה, הוא חייב להיות בתיכון ברמה גבוהה והוא חייב להיות בבית ספר יסודי ברמה גבוהה, וזה חורג מהתחומים שאני, ברשות חדשנות אחראי עליהם, אבל זה בהחלט בממשקים שלנו עם המשרדים האחרים.

עמי אפלבאום: איך אנחנו יכולים להביא את הידע הזה שייבנה ויוכל לגוון את האוכלוסיות שעוסקות בו.

עמי אפלבאום: כשאני אומר לגוון את האוכלוסיות, היום הכלכלה הישראלית סובלת - הילה דיברה על זה – סובלת מחוסר בכוח אדם.

עמי אפלבאום: מצד שני, יש את המגזר הערבי, החרדי, נשים שהן לא מיוצגים באחוזים שלהם באוכלוסייה.

עמי אפלבאום: אפילו אם באקדמיה המגזר הערבי כבר מיוצג, אמנם פחות מרמתו באוכלוסייה, אבל לא מגיע לתוך ההיי-טק.

עמי אפלבאום: חייבים פה לעשות מהלכים משמעותיים, על מנת לשלב אותם.

עמי אפלבאום: אני אגיד את זה קצת בציניות, לא על מנת לדאוג להם, אנחנו דואגים לכלכלה הישראלית.

עמי אפלבאום: הם מספיק כוח אדם, שלושת המגזרים האלה הם דחיפה עצומה של כוח אדם ברמות מאוד גבוהות, רק צריך להעביר אותם את המקפצה הזו שהשתלבו.

עמי אפלבאום: הנושא הנוסף הוא באמת הגיוון, שאני קורא לזה, הגיוון של תחומי התעסוקה והגיוון הדמוגרפי.

עמי אפלבאום: כאשר אני אומר גיוון בתחומי ההיי-טק, אז היום אנחנו יודעים את כל ה-ICT והסייבר, שכבר דיברתי עליהם, אבל יש נושא של מדעי החיים.

עמי אפלבאום: אני חושב שמה שהראתה לנו הפנדמיה הזו, זה שהנושאים שקשורים ביציבות, בביולוגיה, בפיתוח תרופות ובציוד רפואי, הם היום הגל הבא שהולך להתרומם.

עמי אפלבאום: אנחנו בישראל, שיש לנו יכולות כמו מכון וייצמן, כמו אונ' בר אילן, כמו הטכניון, כמו אוניברסיטת באר שבע, שמוציאה את המדענים הטובים ביותר בתחומים האלה, הם להם תעסוקה אחר כך.

עמי אפלבאום: אין תעשיית פארמה בישראל, אין תעשיה מספיק גדולה של ציוד רפואי בישראל, למה?

עמי אפלבאום: מכיוון שהתחומים האלה אין להם את האקו-סיסטם, צריך מימון באופן ארוך טווח יותר, זה לא ה-VC הסטנדרטי.

עמי אפלבאום: הרגולציה בעייתית, איך אנחנו עושים רגולציה שמשרד הבריאות יוכל לתת רגולציות בתוך מספר חודשים למוצר חדש שיכול להציל חיים, כמו למשל אותו צנתר שנכנס למוח ומוציא את קרישי הדם בקוטר של חצי מילימטר.

עמי אפלבאום: איך עושים את זה ואיך מאפשרים להם להיכנס לעבודה במהירות.

עמי אפלבאום: הנושא של רגולציה, הוא סופר קריטי, הוא מעכב.

עמי אפלבאום: אני מכיר חברה שנקראת "מילאוטיס" , שיש לה תחליפי אנטיביוטיקה לבהמות, הם צריכים אישור להאכיל את הבהמות, החברה היום מציעים לה מיליארד דולר ללכת ולייצר בחו"ל, והם אומרים אנחנו רוצים להיות בישראל, והם לא מצליחים לעבור את נושא הרגולציה, הם לא יכולים ועדיין עובדים על זה.

עמי אפלבאום: הנושא הבא הוא כל הנושא של הגדלת פריון, תראו, בסוף אנחנו חברה אחת, אנחנו כלכלה אחת, יש תמיד גופים שמושכים יותר, זו פעם תעשייה ביטחונית, בעיות בתעשיית ההיי-טק ומחר זו תהיה תעשיית הביולוגיה הביו-קונברג'נס.

עמי אפלבאום: אנחנו חייבים בכל התחומים האלה, כולל התעשייה שאני לא אוהב, קוראים לה מסורתית, אני לא אוהב המילה מסורתית, אני קורא לזה עם פריון נמוך, לדאוג להעלות את הפריון.

עמי אפלבאום: איך מעלים פריון?

עמי אפלבאום: בהכנסת והטמעת חדשנות לכל ההיצע.

עמי אפלבאום: בסוף, מה שאנחנו צריכים הוא לבנות אקו-סיסטם.

עמי אפלבאום: זה שתבנה חממה אחת בירוחם, לא יביא את ההיי-טק לירוחם, כי צריך את הפיננסים, את משרדי הפטנטים, צריך אקו-סיסטם שלם, כי זו המילה - - -

מיכאל ביטון: כן, אבל לפעמים האקו-סיסטם הוא התירוץ לא להתחיל.

מיכאל ביטון: כשאתה הולך למדבר ולשממה, אומרים לך איך יהיה פה היי-טק?

מיכאל ביטון: אין אקו-סיסטם.

מיכאל ביטון: זו ביצה ותרנגולת.

מיכאל ביטון: תביא ארבע חברות, יתחיל משהו, לא תביא כלום, לא יהיה כלום.

עמי אפלבאום: נכון.

עמי אפלבאום: אז בניגוד לכל הדברים האלה, אנחנו הקמנו חממה בירוחם, חממה פריפריה אתה יודע את זה הרי, כבוד יושב הראש.

מיכאל ביטון: נכון.

עמי אפלבאום: חממה בירוחם, חממה ברהט וחממה בכרמיאל, שלוש חממות.

מיכאל ביטון: נשאר לך רק שלומי, קריית שמונה, חצור הגלגלית בגולן, האוזר כבר בטח יציק לך על זה, ועוד כמה חבר'ה.

עמי אפלבאום: התחלה חדשה בקריית שמונה הוקמה עם טמפו ותנובה.

מיכאל ביטון: ו-"מיגל" שם, ועל "פודטק" לא דיברנו.

עמי אפלבאום: נכון, המסר האחרון, אם תרצו עם מסר אחד, צריך לדאוג לכל האקו-סיסטם.

עמי אפלבאום: המסר שני הוא הרגולציה, סופר קריטית.

עמי אפלבאום: כל משרד ממשלתי היום חייב לעשות מהלך כדי לעשות התאמה, לקבל את החדשנות שקורת במדינת ישראל ולעזור לו, ממש לעשות מחלקה מיוחדת שתאיץ את הרגולציה בתוך אותו משרד.

עמי אפלבאום: הדבר האחרון שאיתו אני רוצה לסיים הוא הטעמה של החדשנות, של הדיגיטציה, של החברות הקיימות בישראל, לעשות הטמעה של אותן טכנולוגיות בתוך המשרדים.

עמי אפלבאום: לזה נבנה – ושוב, הילה הזכירה את זה - ארגזי החול, לא צריך להתחיל את הכל על הכל בבת אחת, עושים פיילוט.

עמי אפלבאום: יש לנו מסלול פיילוטים עם כל משרדי הממשלה.

עמי אפלבאום: אנחנו מביאים את התעשייה, המשרד הממשלתי, תחבורה, איכות סביבה, אנרגיה ומביאים את הרגולציה ואת הצרכים, ההיי-טק בא ועושה פיילוט, בודק את המוצר שלו כמו במשרד הממשלתי או בכלכלה הישראלית, וזה מאפשר אחר כך להטמיע את זה.

עמי אפלבאום: הם לא יצטרכו אחר כך לרוץ החוצה, זה win-win-win: win לחברה כי היא בודקת פה בישראל, ו-win למשרד הממשלתי כי הוא נחשף לכל החדשנות, ו-win לציבור הישראלי, מכיוון שהוא יוכל ליהנות מאותם פירות.

עמי אפלבאום: אם התחלתי לדבר על הנושא של הפינטק אז יש את ארגזי החול עם רשות השקעות הון, עם רשות לניירות ערך וארגזי החול האלה עובדים מצוין, צריך להרחיב את זה לכל משרדי הממשלה.

עמי אפלבאום: לסיכום, אסור לנו לנוח על זרי הדפנה, כי הרכבת רצה בצורה מטורפת, ההשקעות בעולם אדירות.

עמי אפלבאום: קוונטום לבד בעולם משקיעים עשרים וארבע ביליון דולר, הסינים לבד בקוונטום משקיעים עשרה ביליון דולר.

עמי אפלבאום: הם יודעים איפה הם יודעים לפתוח פארק, לא בשנתיים הקרובות, לא בשלוש, בעוד עשר.

עמי אפלבאום: הם יכולים למצוא את עצמם בודדים בצמרת, האמריקאים לא ייתנו להם כמובן, יהיו מלחמות, אבל מדינות משקיעות בתשתיות, בפיתוח טכנולוגיה של גלים עתידיים ולהרים את אלה שהם בפריון הנמוך.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך יושב ראש הרשות והחדשנות.

מיכאל ביטון: אנחנו פה היום כדי לשמוע את ההיי-טק, לא את עצמנו, אז בואו נעצור רגע ונצא אל ההיי-טק.

מיכאל ביטון: ירון שילת מנכ"ל אמזון.

ירון שילת: רק תיקון, אני לא מנכ"ל אמזון, אני מנהל המדיניות הציבורית באמזון.

מיכאל ביטון: אתה עורך דין, יש לי סיפור בשבילך: אני פעם רציתי איזה נער אוצר שיהיה מנכ"ל החברה הכלכלית שלי, איתי אסולין, אז הוא עשה לי בעיות, כי הוא ייצג חברת ייעוץ של תיירות.

מיכאל ביטון: אז כינסתי את החברה הכלכלית הקטנה שלי, שהפעילה מאה חמישים אלף שקל, "טבור", ואמרתי להם אנחנו ממנים את איתי אסולין למנכ"ל החברה הכלכלית.

מיכאל ביטון: הצבענו פה אחד, והוא התמנה.

מיכאל ביטון: אז אמרתי לו אתה המנכ"ל, הוא אומר לא יכול להיות, אמרתי לו אין בחוק שום איסור למנות מישהו שלא נתן הסכמתו.

מיכאל ביטון: האוזר, יש לקונה בחוק, אתה ממנה מישהו למנכ"ל והוא בכלל לא חתם לך על טופס הסכמה.

מיכאל ביטון: הוא הפעיל חברה כלכלית של מאתיים מיליון שקל בעיירה קטנה, אז יכול להיות שהתמנית היום ואתה לא יודע.

מיכאל ביטון: אבל מה הגדרת התפקיד הקיימת?

ירון שילת: אז קודם כל, אני לא הכרתי את הסיפור הזה, אבל הפעילות שאני יודע שנעשתה שם בירוחם, כולל ה'בנה ביתך', שזה היה פרויקט הדגל שלכם, אז באמת שאפו, מינוי ראוי.

מיכאל ביטון: תודה.

ירון שילת: אני מנהל את המדיניות הציבורית בישראל וגם של אמזון, ובאמת באתי היום פה לדבר.

ירון שילת: תודה רבה לכם שהזמנתם אותנו, תודה לך יושב הראש, תודה לך רון ותודה לחברי הכנסת.

ירון שילת: אני מברך על הוועדה הזו, אני גם מברך מראש על ועדת המשנה שתקום, כי אני חושב שיש לה תפקיד מאוד חשוב בלתכלל או להסתכל על כל עבודה הממשלה, שאני חושב שהיא ענפה ורבה.

ירון שילת: לא בכדי ההיי-טק בישראל בעשור האחרון באמת פרץ הרבה מחסומים, היום הוא מהווה חמישה עשר אחוז מהתל"ג, אנחנו יודעים שהוא ארבעים ושלושה אחוז מהייצוא.

ירון שילת: דיברת על הקורונה, מס הכנסה, עשרים וחמישה אחוזים אני מבין שמשולם על ידי היי-טקיסטים.

ירון שילת: באמת מספרים מאוד גדולים, ואני יודע גם שמ-2016 היו גיוסים בהיקפים חסרי תקדים בישראל, של שישים מיליארד דולר של חברות ישראליות.

ירון שילת: אנחנו פעילים פה מ-2014, שמנהל הפעילות הראשית, באמת הראשון שהגיע לפה, מאז צמחנו יחד עם השוק, אני חושב, בצורה די נרחבת.

ירון שילת: היום אנחנו כבר למעלה מאלף שלוש מאות עובדים בישראל, ואני חושב שזה פשוט אודות לחיבור בין החדשנות, היצירתיות הישראלית לבין הדרך שבה אמזון מחדשת את ה- cloture Univision שלנו, שאנחנו באמת פותחים את זה לכל הארגונים ולכל החברות.

ירון שילת: באמת היה חיבור שבסופו של דבר, בזכות הטכנולוגיה של הענן, שהיא למעשה תומכת בכל היוניקורנים האלה שדיברתם עליהם, היום שמונה אחוז מיוניקורנים בעולם למעשה מקורם בישראל.

ירון שילת: בנוסף, טכנולוגית הענן שתמכה בהם היא למעשה עזרה להם ועזרה להם להגיע לעולם בצורה די מהירה.

ירון שילת: דיברת מקודם על הקורונה, יושב הראש.

ירון שילת: אז באמת בזמן הקורונה ראינו איך טכנולוגית הענן עזרה גם ברמה העולמית, חברות כמו מודרנה שהצליחו לעשות את הניסויים שלהם על ה-mRNA 1273, שבסופו של דבר היה בסיס לתרופה שלהם, בזכות טכנולוגיית הענן.

ירון שילת: זום, גם כן דוגמה שכולכם מכירים.

ירון שילת: אנחנו פה עובדים היום עם הזום, שהיו צריכים לקפוץ בעניין של ימים ושבועות מעשר מיליון שיחות יומיות לשלוש מאות מליון, שהיום זה כמובן הרבה יותר, אבל זה התאפשר בזכות הסקלביליות שהענן מאפשר.

ירון שילת: אני חושב ש- - -

מיכאל ביטון: אולי נעשה החלטה בוועדה שיהיה איסור שימוש במילים באנגלית.

מיכאל ביטון: 'סקלביליות' – זה הגדלת ההיקפים והכמויות.

קריאה: יש לך תרגום לאקו-סיסטם?

מיכאל ביטון: אקו-סיסטם זו סביבת העבודה, או סביבת העמיתים.

מיכאל ביטון: בסדר, אנחנו סולחים לך.

ירון שילת: אני רק אומר, תראה, אני חושב שכן יש לציין באמת את ההזדמנות שקיימת היום להיי-טק הישראלי, בפרט בזה שהממשלה החליטה להביא את היי-טק אל הממשלה, בעיניי זה צעד מאוד מאוד חשוב.

ירון שילת: היא החליטה על פרויקט נימבוס, שאנחנו זכינו בו יחד עם חברת גוגל.

ירון שילת: בעקבות זה, אנחנו מגיעים עוד יותר קרוב, מגיעים לישראל, בונים פה תשתיות, הכרזנו על כך שב-2023 בונים פה את שלושת אזורי הזמינות שישרתו את כל המשתמשים הישראליים.

ירון שילת: אני חושב שמעבר לזה, כמובן, מעבר להשקעות הגדולות שאנחנו עושים פה ומעבר להשקעה הישירה ומעבר לעבודה שאנחנו מספקים לחברות שעוזרות לנו להקים את זה לספקים הישראליים, אנחנו גם נראה עוד יותר השקעה שלנו.

ירון שילת: כלומר, אנחנו עושים את זה כבר היום, אבל אנחנו רואים עוד יותר השקעות בהכשרות, בהכשרות של כוח אדם לתמיכה באתגרים שד"ר אפלבאום ציין מקודם, אז אנחנו בהחלט רואים את עצמנו כשותפים של הממשלה, שבסופו של דבר זה יעזור לכל השוק.

ירון שילת: דיברת מקודם על ירוחם, למשל, אחת התוכניות שאנחנו התחלנו אותן השנה, וגם הילה דיברה על זה, המנכ"לית של משרד המדע, על הנושא של החינוך, אז לכן הבאנו לארץ את תכנית שקוראים לה GetIT.

ירון שילת: התכנית היא תכנית עידוד בנות בגילאי חטיבה, דווקא בנות ודווקא אנחנו מחפשים את האזורים של הפריפריה, בגילאי חטיבה, לשקול קריירה בהיי-טק.

ירון שילת: אנחנו הגענו כבר לעשרים וחמישה בתי ספר עם אלפי תלמידים שמשתתפים בפרויקט הזה, כולל בירוחם וכולל בצפון, בישובים בצפון ולמעשה בכל הארץ.

ירון שילת: זו רק דוגמה, ואני חושב שזה דבר שהוא מאוד מאוד חשוב.

ירון שילת: בנוסף, שנה שעברה התחלנו את פרויקט ריסטארט, שזה פרויקט שמעניק הכשרה והשכלה, מתוך חשיבה והדגשה של השמה בעבודה אחר כך, של טכנולוגית ענן.

ירון שילת: מדובר באנשים שאין להם רקע בכלל והדוגמאות באמת מדהימות, של אנשים מנצרת או מכל מקום בארץ, שיש להם ממש אפס ידע טכנולוגי ואנחנו מעבירים אותם את הקורס הזה יחד עם השותפים שלנו.

ירון שילת: אחר כך, הם ממש מושמים בחברות ההיי-טקס, כמו שאתה קורא לזה.

ירון שילת: אז זהו, רק אני אסיים בזה ואני אומר, שאצלנו באמזון, או ג'ף בזוס תבע את המונח Day one, אנחנו חיים על פי מטבע הלשון הזו.

ירון שילת: המונח Day one אומר שאנחנו כל הזמן צריכים לשמור על עצמנו רעננים כמו היום הראשון, שלא נגיע ליום השני, אז באמת להסתכל על ההיי-טק הישראלי, ואנחנו בהחלט שותפים לזה, שהוא באמת ביום הראשון.

ירון שילת: זאת אומרת, עם כל ההישגים צריכים לחשוב, אנחנו שותפים מלאים, לחשוב על האתגרים ולחשוב על איך אנחנו מנצלים את המומנטום שקיים פה.

ירון שילת: כאמור, השילוב של הקורונה וגם זה שהממשלה החליטה להביא את היי-טק אל תוך הממשלה ולעזור לנצל את ההזדמנות הזו.

ירון שילת: תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה לך, ירון.

מיכאל ביטון: נועה אלפנט, מנהלת בכירה למדיניות ציבורית בגוגל.

נועה אלפנט: שלום ותודה על הדיון הזה.

נועה אלפנט: הדיון הוא באמת חשוב וגם ההמשך בוועדת המשנה החדשה, הוא באמת חשוב ומבטיח.

נועה אלפנט: אני שמחה לדבר אחרי הקולגה שלי מ-WS, באמת גוגל ו-WS מובילים מהלך עם הממשלה - - -

מריאן כהן: ירון הזכיר שוב את השם שלכם, בפעם שעברה היית מודאגת.

נועה אלפנט: ירון ובאמת שתי החברות כאן עושות השקעה מטורפת.

נועה אלפנט: חייבים להגיד, ממשלת ישראל הובילה מהלך ממש פורץ דרך בהשוואה למדינות אחרות במעבר של הממשלה לענן.

נועה אלפנט: זאת אומרת, אני חושבת שכולנו צריכים לברך על זה, וכולנו כאזרחים נהנה מהפירות של המהלך הזה ועסוקים מאוד בעשייה על מנת לממש אותו.

נועה אלפנט: אני אומר, אני ככה לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו, אבל אנחנו פועלים בישראל מאז 2006, שני מרכזים.

נועה אלפנט: אני גדלתי בקריית חיים, אז אני יודעת שחיפה אינה נחשבת צפון, אבל יש לנו משרד.

נועה אלפנט: המשרד הראשון היה בחיפה והשני בתל אביב.

הילה חדד: זה נחשב צפון, זה רק לא נחשב פריפריה.

הילה חדד: זה לגמרי צפון רק לא פריפריה.

נועה אלפנט: גדלתי בקריית חיים, אני לא הכרתי את המונח פריפריה, היום אני מבינה יותר.

מיכאל ביטון: בקרית חיים חי בסוף ימיו רבי דוד בוזגלו, גדול פייטני מרוקו בעת החדשה, זה ייחוס של המקום שלה.

מיכאל ביטון: בבקשה.

נועה אלפנט: ברור שאחד האתגרים הגדולים של ההיי-טק, קודם כל, חברות בין לאומיות הן חלק מאוד חשוב בהתפתחות, של מה שנקרא, אומת הסטרטאפ, ההיי-טק הישראלי והמעורבות היא גדולה בעבודה עם חברות סטרטאפ, עם חברות בשלות בעבודה מחקרית והשקעה גדולה במחקר ופיתוח, כך גם גוגל.

נועה אלפנט: באמת, מאז 2006, בשנה שעברה, למשל, גוגל הודיעה שהיא מביאה לכאן, לראשונה, מחוץ למטה החברה, של מה שנקרא - -, שאלו באמת רעיונות חדשניים ומטורפים שמובלים על חלק מקבוצת האינטרנט .

נועה אלפנט: אבל, ברור לכולם שאחד האתגרים המרכזיים הוא מחסור בכוח אדם בהיי-טק, וברור היום שהמענה למחזור הזה חייב לעבור דרך גיוון של כוח האדם בהיי-טק.

נועה אלפנט: זה לא רק יעד חברתי, זה צורך כלכלי ברור.

נועה אלפנט: אני רוצה להגיד, שאנחנו כמו הקולגות שלי בחברות האחרות הבין לאומיות, שנמצאים כאן מאוד מחויבים לנושא הזה.

נועה אלפנט: אנחנו כבר היום שותפים ללא מעט תכניות שפונות גם לאוכלוסייה הערבית, גם לנשים, גם לאוכלוסייה חרדית, תכניות שכבר עכשיו נותנות פירות.

נועה אלפנט: אנחנו מחויבים לכך להמשיך בזה עוד ועוד גם בשנה הקרובה והלאה.

נועה אלפנט: אנחנו חברים, פרופסור יוסי מתיאס שהוא סגן נשיא בגוגל העולמית ומוביל את מרכז המחקר והפיתוח של גוגל בישראל, הוא שותף בצוות הבין ממשלתי שהוקם לנושא הזה.

נועה אלפנט: שוב, אנחנו מחויבים לזה גם בעשייה היום יומית שלנו וגם בעבודה בשיתוף פעולה עם הממשלה.

נועה אלפנט: אני חושבת שכמו כל בעיה מורכבת, אף גורם לא יכול לפתור את זה לבד, ולכן החיבור בין הממשלה למוצר הפרטי והמגזר השלישי כאן, הוא קריטי.

נועה אלפנט: אנחנו עושים את זה ונמשיך לעשות את זה.

נועה אלפנט: מילה אחת גם לומר, הרבה מתעסקים בכאן ועכשיו ובצורך המיידי, אבל לא פחות חשוב מזה גם הבנייה של דור העתיד של ההיי-טק וההשקעה בחינוך.

נועה אלפנט: אנחנו שותפים יחד עם חברות רבות, שחלקן כאן וחלקן לא, במיזם "חמשת הגדולים" שמובל על ידי שיתופים.

נועה אלפנט: אין ספק שהנושא הזה חשוב בהכשרה של דור העתיד.

נועה אלפנט: אני אומר רק עוד מילה אחרונה, בשולי הדברים, ירון השתמש בהרבה מילים באנגלית וככה זה קיבל את תשומת הלב שלך, אדוני יושב הראש - - -

מיכאל ביטון: אני רוצה להפוך את ההערה לאנגלית, לפרוגרמה מעשית ושתדעו, שכמו בכל תחום, יש חסם שקט.

נועה אלפנט: בדיוק.

מיכאל ביטון: אחד החסמים השקטים להשתלבות של אוכלוסיות שלמות בעולם ההיי-טק היא השפה האנגלית.

מיכאל ביטון: מי שירצה להכניס היי-טק יצטרך להשקיע.

מיכאל ביטון: אותו אחד שנתן לי שמונה מיליון דולר ל- Mindsetנתן לי כל שנה, מורט מנדל, זכרו לברכה, זכר צדיק ונדיב לברכה, נתן לי מאה אלף דולר לשיפור האנגלית של ילדי ירוחם.

מיכאל ביטון: ילדים באים, והם ילדי עולים מאתיופיה או מהודו או ממרוקו, ויש להם את ההורים הטובים בעולם, הם רק לא יוכלו לעזור להם בשיעורי בית באנגלית.

מיכאל ביטון: אגב, מהודו כן, ההודים של ירוחם הם דוברי אנגלית, בגלל שהשלטון הבריטי.

מיכאל ביטון: אז אני בא ואומר שאתם עושים את לימודי המתמטיקה, טכנולוגיה ופיזיקה והכנה, האנגלית היא דבר יסודו.

מיכאל ביטון: צריך להעביר אותו שילמדו אותו מראש, כי זה חסם שקט של הצטרפות לעולם הזה.

הילה חדד: יושב הראש, הנושא הזה הוא עוד רחב.

נועה אלפנט: אני מאוד מאוד מסכימה איתך ואני חושבת שיש השקעה אדירה בהכשרות מקצועיות בתחומים טכנולוגיים כאלה ואחרים, והאנגלית טיפה מוזנחת ואני חושבת שזה דבר שצריך להכניס למרכז.

נועה אלפנט: כי, גם אנשי מכירות מצוינים בהיי-טק חסרים וצריכים לדבר אנגלית, גם אנשי שירות לקוחות ומשאבי אנוש וכל מקצוע אחר.

נועה אלפנט: אני חושבת שזה דבר שחשוב מאוד לתת עליו את הדעת.

נועה אלפנט: אני אתן רק לסיום דוגמה, יש לנו תכנית שאנחנו עושים יחד עם קרן רש"י עמותת יוצאי 8200 ומשרד הרווחה, שתכלית הכשרה והשמה להיי-טק של נשים שורדות אלימות.

נועה אלפנט: זו באמת תכנית משנה חיים לנשים שמסע החיים שלהם לא קל בכלל.

נועה אלפנט: כשבנינו את התכנית לא לקחנו בחשבון עד כמה אנחנו צריכים להשקיע משאבים וזמן בחיזוק השפה האנגלית, וממש עשינו שינוי גדול בתכנית.

נועה אלפנט: הורדנו קורס אחד לטובת השקעה של שעות נוספות ללימודי אנגלית וחיזוק אנגלית לנשים שצריכות את זה.

נועה אלפנט: אני חושבת שכשבונים את התכנית הממשלתית, במשרדים השונים, חשוב לתת על זה דגש יותר ממה שקורה.

מיכאל ביטון: תודה רבה נועה אלפנט.

מיכאל ביטון: מריאן כהן, יושב ראש איגוד ההיי-טק, בבקשה.

מריאן כהן: צהריים טובים, מבלי לסכם, אני רוצה להתחיל בתודות ובאמת הדבר הראשון הוא שאני מודה לכם, לך יושב ראש הוועדה מיכאל ביטון שהתארחת אצלנו בוועידת התעשייה והיי-טק שבוע שעבר.

מריאן כהן: אתה קיבלת זריקה מרוכזת של תעשייה ושל היי-טק ואני חושב שמצאנו שותף טוב.

מריאן כהן: בוודאי תודה לידידי הצעיר רון כץ שהאנרגיה שלו והצעירות שלו הם מבחינתנו יתרון גדול.

מיכאל ביטון: הוא צעיר מנוסה, היה סגן ראש העיר פתח תקווה.

מיכאל ביטון: הוא עשה כמה מהפכות חינוכיות בגיל הרך ובכלכלה של פתח תקווה.

מריאן כהן: לצערי, הדבר היחיד המשותף ביני לבין רון כץ, רק הפתח תקוואיות.

מיכאל ביטון: מה לצערכם?

מיכאל ביטון: זה אם המושבות.

מריאן כהן: לא, הפוך, את זה אני זוכר לטובה.

מיכאל ביטון: תחזירו אותה לימי הפאר וההדר שלה.

מריאן כהן: אז באמת תודה רבה לכם.

מריאן כהן: קראתי הבוקר בהנאה רבה את המאמר של חבר הכנסת האוזר, על זה שצריך להרחיב את השורות ואני מסכים במאה אחוז שצריך יותר אנשים כדי שאלה שיהיו יוכלו להתרכז בעשייה ממוקדת יותר.

מריאן כהן: אני מזהה, ואולי זה המוטו של הפגישה שלנו, אני מזהה עכשיו יותר מודעות, יותר נכונות והלוואי גם יותר יציבות אצלכם.

מריאן כהן: אצלכם אני מתכוון לגופים ממשלתיים, משרדי המדע והטכנולוגיה.

מריאן כהן: את עמי אני מכיר ויש לנו בוודאי אינטרסים משותפים, הוא גם דיבר כאילו מתוך גרוננו.

מריאן כהן: העיקר בעצם הוא שאנחנו נמצאים כאן, על מנת להיות השותף שלכם ואנחנו רוצים שאתם תהיו השותף שלנו, של תעשיית ההיי-טק, של איגוד היי-טק בכל העשייה, בהסתכלות שלנו קדימה להיכן עתיד היי-טק.

מריאן כהן: אני אומרת את זה לא מתוך התבכיינות ולא מתוך צרות.

מריאן כהן: אנחנו לא באים לפה על מנת לבקש כסף, אנחנו באים כדי למצוא שותפים, על מנת לעשות את המיטב לתעשיית ההיי-טק.

מריאן כהן: תעשיית ההיי-טק תהיה בסדר, אבל אנחנו רוצים שהיא תהיה מצוינת, לא רק בסדר.

מריאן כהן: אנחנו בעצם, כמו שאמרתי, להציע לכם את שיתוף הפעולה שלנו.

מריאן כהן: אנחנו בחרנו נבחרת מצוינת של חברים שמשתתפים בפגישה הזו, על מנת שתוכלו לשמוע את התעשיינים עצמם ולא רק את הנציגים שלהם.

מריאן כהן: הנציגות היא מגוונת, תעשיות קטנות, תעשיות גדולות, תעשיות, תעשיות צעירות, תעשיות ותיקות, כאלה שגייסו הרבה כסף, כאלה שעדיין לא גייסו הרבה כסף, כאלה שיש להם המון עובדים כאלה, שיש להם מעט עובדים זגם מהפריפריה וגם מהמרכז.

מריאן כהן: אחד הדברים שחשוב, ואני רוצה לציין את זה בפניך חבר הכנסת ביטון, אנחנו מסתכלים על התעשייה לא רק כגוף שמעסיק ומרוויח וכו', אלא אנחנו נמצאים כאן מתוך בחירה.

מריאן כהן: אני אומר כאן, לא בתוך משכן הכנסת, אלא כאן במדינת ישראל, חשוב לנו מה שקורה כאן ואנחנו רוצים לפתור גם את הבעיות שלנו, אבל בהחלט להיות גורם שמגשר בנייה על פערים, בין אם אלה פערים חברתיים, בין אם אלה פערים גיאוגרפיים וחשוב לנו בעניין הזה שיתוף הפעולה אתכם.

מריאן כהן: ציינתם פה את הוובוס ואת היי-טקס ואני אוהב את זה, אני מקווה שיש לי מספיק חוש הומור, אבל אני מבין שכאשר צוחקים והגענו ל'ארץ נהדרת', סימן שהפכנו להיות חלק מן הנרטיב הישראלי וחשוב שכך.

מריאן כהן: אנחנו תעשייה גדולה, אנחנו לא תעשייה קטנה מאוד ואנחנו מעסקים כבר קרוב לארבע מאות אלף עובדים כאן בישראל, וזה מספר טוב, אבל מספר שהוא רחוק ממה שהוא יכול להיות.

מריאן כהן: כשאתם מסתכלים על המספרים האלה, אתם צריכים להסתכל לאן הם יכולים להגיע.

מריאן כהן: אנחנו מעסיקים כאן בארץ, כמו שאמרתי, קרוב לארבע מאות אלף עובדים, אבל יחד עם זאת אנחנו מעסיקים בחו"ל באופן ישיר, אני לא רוצה להגזים, אומר רק הרבה עשרות אלפי אנשים בכל מיני מקומות אוקרינה, מולדובה, הודו, רומניה ולאחרונה, לא פחות מזה, גם בארצות הברית.

מריאן כהן: אתם תשמעו כאן את הקולגות שלי שיספרו לכם על הדילמות בהעסקת עובדים.

מריאן כהן: היום להעסיק עובד בישראל זה כבר מתחיל להיות יותר יקר מאשר מקומות בארצות הברית, וזו בעיה ואנחנו צריכים להתייחס אליה.

מריאן כהן: זו לא בעיה של התעשייה, זו בעיה של התעשייה וזו בעיה של מדינת ישראל.

מריאן כהן: אנחנו רוצים לשמר כאן, במדינת ישראל, את החדשנות, את היצירתיות וכן גם את התעשייה.

מריאן כהן: משום, שבסופו של דבר, אנחנו רוצים שתהיה פה תעשייה שמעסיקה הרבה עובדים, ונכון שיש לנו פה איזו שהיא פרדיגמה שאנחנו צריכים להתייחס אליה.

מריאן כהן: מצד אחד, אין מספיק עובדים, מצד שני, אנחנו רוצים להעסיק עוד יותר עובדים, אבל אלה יהיו עובדים שישתכרו במשכורות גדולות יותר, גבוהות יותר וזה יטיב עם כולנו.

מיכאל ביטון: הפתרון הוא ללכת להון האנושי הלא מנוצל בנגב, בגליל, בערבים ובחרדים.

מיכאל ביטון: מי שלא יילך לשם, לא יביא הון אנושי.

מריאן כהן: לא תשמע כאן אחד שיחלוק עליך.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך, מריאן כהן יושב ראש איגוד ההיי-טק.

מריאן כהן: אז חבר הכנסת ביטון, היות וחתכת אותי באמצע, אני אשלח לך את המשך דבריי במייל.

מריאן כהן: תודה.

מיכאל ביטון: תהיה בקשר מריאן, אתה אורח קבוע פה בוועדה.

מיכאל ביטון: אני שומע אותך בכל זמן שאתה רוצה.

מיכאל ביטון: גיא אזרד מנכ"ל מארוול, בבקשה.

גיא אזרד: אהלן.

גיא אזרד: בוקר טוב, תודה רבה שאתם באמת דנים בנושא כל כך חשוב ומהותי.

גיא אזרד: אני אנסה לא לחזור על כל מה שנאמר.

גיא אזרד: אני מנהל את מארוול ישראל, חברתSemiconductor וחשוב להגיד ששוק ההיי-טק מונע מכמה חתכים של הון אנושי.

גיא אזרד: מי שמכיר תחילתה של מארוול הייתה באזור 2001, שהיא רכשה חברת סטרטאפ שנקראת "גלילאו", תחת הרכישות היותר גדולות באותה העת.

גיא אזרד: אומנם אחרי הבועה, אבל זו הייתה הרכישה הכי גדולה של שתיים נקודה שבע מיליארד דולר בזמנו, ומאז גדלנו והיום אנחנו כשבע מאות איש בשני מרכזים אחד בפתח תקווה ואחד בחיפה.

גיא אזרד: מארוול היא חברה בשווי שוק של שמונים מיליארד דולר עם ששת אלפים איש בעולם, ואנחנו מפתחים בעצם רכיבים בתחומים של דטא סנטר לרכבים, לטובת הדור חמש.

גיא אזרד: בעצם רוב תשתית הדור החמישי בסלולר מושתת על רכיבים של מארוול וגם המון רכיבים בקמפוסים או באוניברסיטאות.

מיכאל ביטון: אז אתם עושים צ'יפים?

מיכאל ביטון: ובארץ אתם מייצרים או רק מתכננים?

גיא אזרד: כל הייצור מתבצע, זה נקרא חברת פבלס.

גיא אזרד: אנחנו עושים את התכנונים ומיצרים אותם בטאיוואן ומוכרים אותם.

גיא אזרד: התכנון בעצם, הוא שכל הסוויצ'ים שהם נתבי התקשורת מפותחים בישראל.

גיא אזרד: זו בעצם תחום ההתמחות של ישראל, זה כל אזור התקשורת והרשתות במארוול בעצם מפותח מישראל.

גיא אזרד: באמת השוק של ה-Semiconductor הוא טיפה שונה, הוא המון עומק עם פיזיקה ומתמטיקה, ואני מאוד מאוד מסכים, ועם המון אנגלית.

גיא אזרד: אנחנו חושבים, וזה נאמר טיפה, שצריך להתחיל את ההשקעה ארוכת הטווח הזו, כי היום כל הפרוגרמות שאנחנו עושים ואנחנו מנסים לבוא ולעשות הכשרות, הן טובות אבל הן לא נותנות את המענה.

גיא אזרד: בעצם אחד הדברים שלנו מאוד חשוב זה לבוא ולהשקיע במוסדות החינוך של ההשכלה הגבוהה המתקדמים בארץ.

גיא אזרד: בעצם להגדיר את היכולת שלהם להכיל יותר סטודנטים שייצאו עם תארים ראשונים, שניים ושלישיים, זאת על מנת שהם יהיו הקטר והאנשים שמובילים את החדשות, את הפטנטים ועוזרים לנו להתקדם קדימה, על מנת להיות תחרותיים מול העולם.

גיא אזרד: נאמר פה על סין, נאמר פה על ארצות הברית.

גיא אזרד: בתור אחד שגר גם בארצות הברית וגם בסין, אנחנו צריכים להשקיע המון כדי לשמור על היתרון היחסי והטכנולוגי שלנו, בשביל זה היינו מאוד רוצים כבר מגיל שש עשרה, שבע עשרה להתחיל לחשוף את הילדים ולהשקיע משאבים באזורים של ילדים שיבואו ויחשפו יותר ויותר לטכנולוגיה.

גיא אזרד: משם, בעצם לבוא ולגרות אותם להגיע למוסדות המובילים, נקרא לזה "חמשת הגדולים", כלומר חמשת המוסדות הגדולים או להקים עוד מוסדות מאוד חזקים עם עומק טכנולוגי, עם מחקר .

גיא אזרד: כי, רוב הסטרטאפים שאנחנו מגלים היום ובאים הם ממדענים שמפתחים, לפחות בשוק השבבים, מהפקולטות להנדסת חשמל אם זה בבאר שבע, תל אביב, בר אילן, ירושלים וטכניון כמובן.

גיא אזרד: זה מין אקו-סיסטם כזה, דיברנו בעצם על כל התחומים מסביב לזה, אבל אם לא נשקיע בזה יותר ולא נגיע לאזור הזה, אז יהיה מאוד קשה להרים את כל התעשייה הזו לשלב הבא.

גיא אזרד: אני חושב שהמחסור הוא כל כך חמור וכל כך קשה שאנחנו חייבים לבוא ולהתחיל מהבסיס, בעצם כמו שאמרתם מתמטיקה פיזיקה ואז להכניס אותם למוסדות, להגדיל את המוסדות, ולעשות אולי גם תכניות מיוחדות לאוכלוסיות שונות באוניברסיטאות הגדולות יותר.

גיא אזרד: זאת על מנת, לספק ולהביא מהנדסים ומהנדסות חזקים שיוכלו להיות הקטר להמשך הדרך הזו.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך, גיא אזרד.

מיכאל ביטון: גיל עדני מייסד חברת HackerU, שיש לו גם מודל ורעיון כיצד להגדיל את הפוטנציאל של ההון האנושי החסר.

מיכאל ביטון: בבקשה, גיל.

גיל עדני: היי, צהריים טובים לכולם.

גיל עדני: אנחנו HackerU, חברת בת של - - שגדלה בעולם בהכשרות.

גיל עדני: אנחנו רוצים בעצם לדבר על שני נושאים, אחד, אתם כולכם פה ציינתם את הבעיה העיקרית פה, שצריך להכשיר יותר אנשים לתעשייה, אי אפשר לגדול מארבע מאות בכדי להכשיר זה מגדיר בפריפריה וגם באוכלוסייה נוספות שנמצאת מתחתנו.

גיל עדני: אני הייתי רוצה לדבר על כמה דברים, שלדעתי חסר או שצריך לתקן, באופן כללי, אני חושב לעשות את זה קצר, אחד הדברים כדי להגדיל את זה אנחנו צריכים לשנות חלק מהתנאים שיש היום ואלו תנאי הסף.

גיל עדני: הרבה מתוכניות הממשלה מאשרות כניסה רק לאנשים עם בגרות, ואנחנו נמצאים היום עם הרבה מאוד ניסיון עם הכשרות של אנשים שהצלחנו להכניס אותם לעבודה בתחומים האלה בלי בגרות.

גיל עדני: אחד, אני חושב שאם אנחנו מדברים על מוסדות ההכשרה, במאקרו, ואני מדבר מהתעשייה של ההכשרות, איך אנחנו מכניסים יותר אנשים לתוך התעשייה הזו.

גיל עדני: היום HackerU בארץ מכניסה קרוב ליותר מאלף איש בשנה לתעשייה, לא רק מתכנתים, לכל הפעילויות שרלוונטיות שם.

גיל עדני: מה שחשוב להבין, ועל זה אני רוצה לדבר, זה על איך המדינה צריכה לעזור כאן.

גיל עדני: אני חושב שהמדיניות צריכה להיות לתגמול פיר הצלחה, זאת אומרת להגיד בעצם על כל עובד שאנחנו צריכים להכשיר אותו, בסופו של דבר, מכניסים אותו לתעשייה, שהמדינה תגדיר מה היא הצלחה מבחינתה, מה היא חברת היי-טק, אילו מקצועות היא רוצה וכמה זמן צריך לעבוד על מנת לקבל את אותו בונוס, את אותו תגמול, אבל אני חושב שבזה זה צריך להסתיים.

גיל עדני: על זה אני רוצה רק להדגיש, כולכם פה דיברתם על קצב ההשתנות הגדול שיש בתעשייה הזו, התעשייה הזו משתנה לתוך אותה שנה כמה פעמים.

גיל עדני: אנחנו צריכים לשנות כל הזמן את ההכשרות.

גיל עדני: לכן, מה שאני רוצה פה להעלות בגדול את שני הדברים הללו, אחד, לא לקבוע תנאי סף, כל בן אדם יכול להתאים, זה לא משנה, לא רק החרדים, ערבים או דרוזים, יש גם באוכלוסייה המלאה שלנו, אנשים שלא מתאימים לפי תנאי הסף שמוגדרים היום, כמו בגרות לדוגמה.

גיל עדני: אנחנו צריכים יותר את החופש האקדמי, לקבוע מה אנשים צריכים ללמוד ולא שייקבע על ידי רגולציה או משרד ממשלתי שיגיד מה חייבים ללמד.

גיל עדני: הדבר האחרון, ברמת החופש האקדמי, הייתי מבקש גם שיהיה חופש בצורת העברה.

גיל עדני: היום אנחנו כבר מעבירים בכל העולם הכשרות בצורה א-סינכרונית, לא רק שזה לא רק בכיתה, זה אפילו בצורה א-סינכרונית שלפעמים גם אין מדריך.

גיל עדני: אז אנחנו צריכים חופש אקדמי לאיך מכשירים את האנשים, מה הם התכנים, כי אנחנו משנים את הסילבוס כמה פעמים במהלך השנה, וגם צריך שלא יתערבו בנושא - - -

מיכאל ביטון: המנכ"לית של המשרד לחדשנות ומדע היא תתייחס להערות שלך, גם על התנאי של בגרות אם הוא קיים ואיפה הוא קיים, גם להתחיל לתגמל את החברות על פי השמה בפועל ולא לפי הקורס ביצעו או לא ביצעו קורס וגם איזו שהיא דינמיקה של תכנים שמשתנה, אבל יהיו עוד הערות ולקראת סוף הדיון אני אבקש ממך לרכז את התגובות על כל הערות של כולם.

מיכאל ביטון: תודה לך גיל עדני.

מיכאל ביטון: צביקה האוזר, בבקשה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: קודם כל, אני מברך על הדיון ואני מברך גם על היוזמה להקים ועדת משנה.

צבי האוזר: אני חושב שהנושא הוא חשוב, הוא קריטי וכך הכנסת גם צריכה להתייחס אליו ולתת לו ביטוי בוועדת משנה.

צבי האוזר: אני חושב שישראל צריכה לעדכן ולשדרג את התפיסה הלאומית שלה בקשר להיי-טק.

צבי האוזר: אנחנו צריכים לבסס חזון ברמה הפוליטית, קודם כל בראש ובראשונה.

צבי האוזר: אגב, זה תפקידנו, אנחנו לא באמת נבין בקוונטום או בארגזי החול, אבל אנחנו כן מבינים ברמה של מדיניות לאומית.

צבי האוזר: יש פה שאלה האם ההיי-טק הוא דבר מה נוסף, הוא סיפור הצלחה שאנחנו מסתכלים עליו רק כמה גוזרים ממנו עכשיו או איך ישראל מבססת.

צבי האוזר: הייתי אומר, ישראל צריכה להבין שזו לא רק הזדמנות, אלא ככל הנראה זה כוח ועתידה של ישראל תלוי בעוצמה טכנולוגית בסדר גודל אחר ממה שאנחנו מכירים היום, זה צריך להיות החזון.

צבי האוזר: אם אתן כמה נקודות לקווי מתאר בהקשר הזה, צריך להבין מאיפה אנחנו באים, על מנת לדעת לאן אנחנו הולכים.

צבי האוזר: ישראל היא מדינה שאין בה משאבי טבע מהותיים, למעט מאגרי גז שהתגלו בשנים האחרונות.

צבי האוזר: המשאב הטבעי האמתי שלה הוא משאב המוח, הרעיונות ויכולות החשיבה.

צבי האוזר: אנחנו בעשרים וחמש שנה האחרונות לקחנו יכולות חשיבה, יחד עם תנאים ייחודים שנוצרו כאן, שזה לא המקום לפרט אותם וכולכם לשרוק אותה מימין ולשמאל, ויצרנו את מה שאנחנו אוהבים לכנות, את אומת הסטארטאפ.

צבי האוזר: זה הדבר שהיה המרכיב העיקרי בסיפור הישראלי ברבע מאה האחרונה.

צבי האוזר: אנחנו צריכים לשאול את עצמנו מה הסיפור שלנו ברבע המאה הבאה.

צבי האוזר: ברבע המאה הבאה הסיפור שלנו, אם אני רוצה לתת לו כותרת, הוא מעבר מאומת הסטרטאפ לאומת ההשפעה.

צבי האוזר: אנחנו, גם שאנחנו מדינה קטנה של עשרה מיליון, אנחנו בעידן, בזמן בהיסטוריה שמדינה קטנה יכולה להיות מדינה משמעותית, מדינה השפעתית.

צבי האוזר: אנחנו חיים בעידן שבו יכולות רבות הולכות וגדלות, עוברות מעולם החומרה לעולם התוכנה.

צבי האוזר: מדינות חשובות פעם היו מדינות שיכלו להציג יכולות חומרה גדולות, מדינות של שמונים מיליון, מאה מיליון עם מפעלי תעשייה, מפעלי יצירה.

צבי האוזר: אנחנו בעידן של תוכנה של מדינה של עשרה מיליון יכולה להיות מדינה מובילה בעולם, בגלל היכולות הייחודיות שלנו.

צבי האוזר: אנחנו צריכים להבין את זה ברמה הלאומית.

צבי האוזר: הסיפור הטכנולוגי הולך והוא יחידי שיכול להוות את מרכיב ליבה של הנכסיות הישראלית בעיני ידידותיה, בעיני ארצות הברית הידידה העיקרית.

צבי האוזר: אנחנו רואים פחות ופחות עניין באזור שלנו, מבחינת החשיבות שלנו, בראייה הצבאית גלובלית.

צבי האוזר: אנחנו רואים פחות ופחות עניין במשאבי האנרגיה שנמצאים באזור הזה, ולכן אנחנו נכנסים לעידן שבו עוצמה טכנולוגית היא חשוב מיכולות אנרגטיות, היא חשובה במשאבי אנרגיה.

צבי האוזר: ישראל יכולה להפוך להיות הסעודיה של מזרח התיכון, הסעודיה של העולם מבחינת יכולות טכנולוגיות.

צבי האוזר: אין לנו את משאבי הטבע, יש לנו את הפוטנציאל לעשות את זה.

מיכאל ביטון: אתה לא הוספת שאנחנו איבדנו הון אנושי, איבדנו מדענים.

צבי האוזר: אנחנו מאבדים הון אנושי - - -

מיכאל ביטון: לשמור את המדענים אצלנו.

צבי האוזר: בדיוק.

צבי האוזר: אנחנו צריכים לנהל מדיניות לאומית כוללת, אני קוראה לזה A ל-Z, אנחנו צריכים להכווין את ההשקעות הלאומיות שלנו בכל תחום בהבנה ובראייה מה היא הנכסיות הישראלית בעשרים וחמש שנה האחרונות.

צבי האוזר: זה צריך להיות מהשקעות במחקר בסיסי שאנחנו לא טובים מספיק שם, ועד שינויים לחלוטין של רגולציה, תפיסה אחרת רגולטורית.

צבי האוזר: אגב, אנחנו יכולים להוביל, אנחנו אומת סטרטאפ, בואו נהיה אומת סטרטאפ רגולטורית.

צבי האוזר: בוא נלמד את העולם, בגלל שיש לנו יתרון לקוטן, זו מדינה יחסית קטנה, אפשר לעשות פה שינויים מהירים, אפשר להתאים רגולציה לשינויים, זה הכישלון שלנו.

מיכאל ביטון: אנחנו מנסים להיות אחת המדינות הראשונות, יש לנו רגולציה על רכב אוטונומי - - -

צבי האוזר: אני מסכים איתך.

צבי האוזר: כתפיסה לאומית אנחנו מפגרים, אנחנו זוחלים ברגולציה.

צבי האוזר: אני אגיד לך כזה דבר, אנחנו נמצאים בעידן שבו השוק האזרחי מה שהוא היה עושה בשנה, לפני עשור או עשרים שנה, עושה היום בחודש, חלק מזה בגלל יכולות טכנולוגיות, חדשנות ואני לא נכנס לדברים האלה.

צבי האוזר: אנחנו חיים במדינה שמה שפעם היה, נעשה כאן, בחודש, נעשה כאן בשנה מבחינת הזמנים, מבחינת מרגלצים עצמנו לדעת.

צבי האוזר: עם זה אי אפשר לנהל אסטרטגיה לאומית של נכסיות טכנולוגית ושל הובלה לאומית.

צבי האוזר: אנחנו צריכים ללמד אנגלית, להבין את זה, כי זה חלק מהראייה הכוללת, אנחנו צריכים לפרוס תשתיות תקשורת בכל המדינה מיידית, לא לחכות לתת לשוק הפרטי להיכנס על זה.

צבי האוזר: יש יתרון לקוטן, בוא נוביל ביכולות טכנולוגיות, בואו נוביל בעבודה מהבית, להביא את היי-טק לירוחם זה לא להביא מפעלים לירוחם, זה להביא היום תשתיות תקשורת ולייצר רגולציה שאפשר לעבוד מרחוק ולאפשר עבודה מרחוק בכל הארץ.

צבי האוזר: זו מדינה קטנה אין שום בעיה, ארבעה ימים בבית, יום אחד במרכז, לגור בירוחם עם איכות חיים מדהימה.

צבי האוזר: אנחנו צריכים לעשות תמריצים מבניים, לצאת מגדרנו במיסוי, בוויזות, בכל דבר ועניין שמכווין את אותה יכולת, את העוצמה כמעצמה עולמית טכנולוגית, לחשוב כל הזמן בכיוון הזה.

צבי האוזר: בכוח אדם, חייבים להביא, אני אגיד, את הפריפריה לתוך העוגה הזו, חרדים וערבים.

צבי האוזר: אני רוצה להגיד עוד משהו קריטי, שאמרתם את זה ותתחילו אתם לחשוב ולהוביל את זה, אתם המגזר הפרטי ההיי-טק, אתם הקטר שיכול להביא בעשור הקרוב לפחות חצי מיליון יהודים לישראל מארצות הברית.

צבי האוזר: כן, כאשר המשכורות בארצות הברית מתחילות להיות דומות לכאן, שאפשר לעבוד מרחוק ולא משנה איפה אתה גר, אתם יכולים לעשות את זה.

צבי האוזר: המזור שלנו, בהקשר הזה של קפיצת מדרגה בראיה לאומית בהאצה, הוא חצי מיליון יהודים כאן בארץ, שרובם יכולים להיות אנשים שמשדרגים ותומכים באותו חזון לאומי של טכנולוגיה ומעצמה טכנולוגית.

צבי האוזר: מיליון יהודים מברית המועצות עשו את אומת הסטרטאפ, בלי העלייה הזו לא יכולנו לעשות את זה.

צבי האוזר: אדוני יושב הראש, מילה אחרונה מכאן לראש הממשלה, אמרתי לו את זה אישית ואני מנצל את המפגש הזה, הפומבי להגיד את זה, אני חושב שראש הממשלה צריך למנות CTO אצלו בלשכה.

צבי האוזר: יועץ טכנולוגי ראשי לראש הממשלה ולקבינט, שיבין - - -

מריאן כהן: לא יועץ, מישהו עם סמכויות, יועץ יש מספיק.

צבי האוזר: לא, אני מנסה להגיד שאנחנו צריכים לדבר אחרת, לחשוב אחרת ולהוביל אחרת.

צבי האוזר: אני קורא לנפתלי בנט למנות יועץ לקבינט ולראש הממשלה, לקחת אחריות היסטורית על המפנה הזה - - -

מיכאל ביטון: הוא הראשון שצריך להבין בראייה הכוללנית.

צבי האוזר: אנחנו יכולים לגבש את החזון הזה.

צבי האוזר: מישהו צריך כל הזמן לצלצל בפעמון בממשלה לגבש את החזון וליישם אותו.

מריאן כהן: צביקה, אם אפשר לתמלל את מה שאמרת, אנחנו כולנו, כל התעשיינים, נחתום על דברייך.

רון כץ: רק במשפט, היה ראש עיר פעם נחום שהצליח להבין סיבים אופטיים לירוחם גם לפני שהייתה מהפכה.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים שכל המדינה תהיה ככה, זה לא עניין של ירוחם.

מיכאל ביטון: זו רק ההוכחה שאפשר.

רון כץ: לא נסתפק בירוחם.

מיכאל ביטון: לא, הוכחה שאפשר, זה כל מה שאנחנו רוצים.

מיכאל ביטון: אני יש לי סקופ, הספר שלי ייקרא "אפשר".

מיכאל ביטון: אפשר לנצח את הסוציו-אקונומי.

מיכאל ביטון: אפשר לעשות, הנה אחת שעשתה גם בתעשייה, גם בחברה וגם באחדות של המדינה.

מיכאל ביטון: איילת נחמיאס ורבין, בבקשה.

איילת נחמיאס-ורבין: בוקר טוב, חבר הכנסת ביטון.

איילת נחמיאס-ורבין: תודה רבה לך על ההזדמנות, פעם ראשונה בכנסת בתפקיד שלי כיושבת ראש מכון הייצור.

איילת נחמיאס-ורבין: תודה רבה לחבר הכנסת לרון כץ, לחברי צביקה האוזר וכמובן לחברי הטוב מריאן כהן יושב ראש איגוד היי-טק.

איילת נחמיאס-ורבין: אני אדבר בקצרה, וברשותך, אעביר את יתרת הזמן שלי לליאור קוניצקי שהוא משנה למנכ"ל מכון הייצוא.

איילת נחמיאס-ורבין: כאמור אני לא רוצה לחזור על הדברים, אם כי לך ולי, מיכאל, יש היסטוריה של הצלת מפעלים בישראלי וספציפית בירוחם.

איילת נחמיאס-ורבין: מכיוון שדיברו כבר על המחסור בעובדים ועל המצב השוחק של הדולר, וצריך להבין את זה שכשאנחנו מדברים על המצב הכאוטי של התעשייה, ואמר בפתח דבריו חבר הכנסת רון כץ, שהיי-טק הציל את הכלכלה הישראלית.

איילת נחמיאס-ורבין: תרשה לי לומר, בתור תעשיינית, לא היי-טק, אלא תעשייה מעורבת.

איילת נחמיאס-ורבין: התעשייה הישראלית הצילה את הכלכלה הישראלית וזה דיון שהוא מאוד מאוד חיוני לענייננו.

איילת נחמיאס-ורבין: זאת מכיוון שגם תעשייה מסורתית חייבת לקבל את הדחיפה, כדי באמת לקבל את הכלים להפוך, למה שאנחנו - - -

מיכאל ביטון: את מכירה את מרינה?

מיכאל ביטון: את יודעת שמרינה היא בכלל מורה לכימיה ומתמטיקה?

איילת נחמיאס-ורבין: מיכאל, מערכת היחסים שלי עם מרינה הייתה מאוד מאוד מיוחדת.

איילת נחמיאס-ורבין: מרינה היא באמת הגאונה והיא אגב לא הסדרנית היחידה עם הכישורים.

איילת נחמיאס-ורבין: כמו שאמר צביקה האוזר, בצדק מוחלט, הם פשוט הם יצרו, הם היו הקטר שמשך את הכלכלה קדימה.

איילת נחמיאס-ורבין: אבל, אני חוזרת רגע לנושא הייצוא באופן ספציפי, כדי להעביר גם לליאור הזדמנות לדבר.

איילת נחמיאס-ורבין: אנחנו צריכים להבין שבסוף חלק מאוד קטן מהתעשייה בכלל הוא ייצואן, וחלק מהתפקיד שלנו, באותה מדיניות ממשלתית שבין אם יהיה CTO של נפתלי בנט, ובין אם יהיה בדרך אחרת, ביצירת מדיניות דרך רשות לחדשנות וכלים אחרים וכמובן מכון הייצוא, שהוא חלק מאוד מרכזי בתפקיד שלנו.

איילת נחמיאס-ורבין: אנחנו נהיה חייבים לדחוף גם את התעשייה המסורתית לעולמות הטכנולוגיה ודרך זה לייצוא, כי בסופו של דבר, חבר הכנסת ביטון, במה שאתה מתעסק בו, ייצוא מעלה פריון, מעלה שכר ומביא משרות איכותיות.

איילת נחמיאס-ורבין: שישים וחמישה אחוז מהמועסקים בפריפריה מועסקים בתעשייה, אבל הם לא מועסקים בהיי-טק ואת זה צריך לזכור.

איילת נחמיאס-ורבין: לכן, הדיון הזה, אנחנו חייבים לזכור, כי כשאנחנו מדברים על היי-טק אנחנו צריכים לדחוף פנימה את כל התעשייה הישראלית.

איילת נחמיאס-ורבין: ישראל חייבת להיות הסם התעשייה הטכנולוגי של העולם וככה אנחנו צריכים לחשוב על זה.

איילת נחמיאס-ורבין: מילה אחרונה בנושא קידום נשים, כי במשרד הכלכלה מובילה שרת הכלכלה והתעשייה, מהלך מאוד מאוד גדול בנושא של שילוב נשים בהיי-טק ובתעשייה בכלל, בעניין הזה אנחנו נמצאים במקום מאוד גרוע.

איילת נחמיאס-ורבין: כשאנחנו מדברים על השתתפות חרדים וערבים זה מאוד מאוד חשוב, גם ליאור תיכף יגיד לכם.

איילת נחמיאס-ורבין: יש לנו אגף שלם שעוסק בקידום מפעלים ברשות המגזר הלא יהודי לייצוא.

איילת נחמיאס-ורבין: זה מצחיק להגיד שמדברת אישה שהיא יושבת ראש מכון הייצוא, אבל בפעם הראשונה, אני אומרת לכם, אנחנו צריכים לדחוף יותר נשים לעולמות התוכן האלה, גם ליזמות וגם בסופו של דבר לייצוא.

מיכאל ביטון: בבקשה, ליאור.

ליאור קוניצקי: שלום, צהריים טובים.

ליאור קוניצקי: אנחנו במכון הייצוא עוסקים בעולמות של זיהוי הזדמנויות עסקיות בחו"ל ויצירת כלים פרקטיים לתעשייה בכללותה לנצל את ההזדמנויות האלה.

ליאור קוניצקי: רציתי גם לשים את הזרקור על העולם הזה של החשיפה הבין לאומית.

ליאור קוניצקי: בסופו של דבר, חיזוק התעשייה בחו"ל, חיזוק המותג הלאומי הבלנד הישראלי, כפי שאנחנו יודעים, כפי שאנחנו יודעים לעשות בתחרויות בין לאומיות, בהזדמנויות בין לאומיות.

ליאור קוניצקי: על הנושא הזה אני גם חושב שזה חלק בלתי נפרד מכל העולם הזה של חיזוק ההיי-טק.

ליאור קוניצקי: דיברתם על חסמים, כמו החסם השקט של האנגלית, אנגלית עסקית.

ליאור קוניצקי: כל המכלול הזה ביחד, אני חושב שמאוד מאוד חשוב שהוועדה הזו, ועדת המשנה, תדון בעולמות האלה.

ליאור קוניצקי: אנחנו נשמח מאוד מאוד לתרום את חלקנו ביחד עם השותפים.

ליאור קוניצקי: תודה רבה.

מיכאל ביטון: חברת הכנסת ענבר בזק, בבקשה.

ענבר בזק: תודה.

ענבר בזק: אז קודם כל, בגלל שאני ככה לקראת סוף הדיון, יכול להיות שעל חלק מהדברים אני אחזור, אבל אני אנסה לתת להם קצת פרספקטיבה אחרת.

ענבר בזק: שוב, תודה ליושב ראש הוועדה, חבר הכנסת מיכאל ביטון ולידידי לסיעה חבר הכנסת רון כץ שעומד בראש שדולת ההיי-טק.

ענבר בזק: נאמר פה כמה פעמים את הביטוי שההיי-טק הוא קטר צמיחה למשק ואני מאוד מסכימה עם זה.

ענבר בזק: אבל, לצד זה שהוא קטר צמיחה הוא גם, באיזה שהוא מקום, קטר להגדלת פערים חברתיים וכלכליים.

ענבר בזק: דיברנו על זה בגלל בועת השכר, שיוצרת גם עליית יוקר המחייה, בגלל המחסור בכוח אדם שמניע, זה מן מעגל כזה שמניע את בועת השכר.

ענבר בזק: הפתרון הוא ממש נמצא פה מתחת לעיניים, כמו שנאמר, הפתרון הוא התערבות ממשלתית, השקעה בהיי-טק, באוכלוסיות בתת ייצוג, שגם כן כבר נאמרו פה בוועדה כמה פעמים.

ענבר בזק: קודם כל, בראש ובראשונה פריפריה, נשים, חרדים והאוכלוסייה הערבית, אגב זו אחת המשימות שאני לקחתי על עצמי פה בכנסת, זה איך להגדיל את הייצוג של אותן אוכלוסיות בתת ייצוג.

ענבר בזק: חלק ממה שנעשה הוא שאני מסתובבת המון, בעיקר באזור הצפון, גליל וגולן, אני נפגשת עם חברות היי-טק.

ענבר בזק: אני שואלת אותן מה יעזור לכן לצמוח?

ענבר בזק: מה יעזור לכן לגדול?

ענבר בזק: להעסיק עוד אנשים.

ענבר בזק: אני חושבת שהמדינה במשך הרבה שנים עשתה ניסיונות להביא חברות היי-טק מהמרכז לפריפריה, השקיעו בזה המון כסף ולא כל כך הצליחו, כנראה צריך רגע לשנות את החשיבה.

ענבר בזק: במקום למשוך חברות מהמרכז צפונה, להשקיע בפיתוח חברות שכבר נמצאות בצפון.

ענבר בזק: לצד זה עוד נושא, חבר הכנסת האוזר ככה נגע בו במילה, הנושא של קידום ועידוד של העסקה מרחוק.

ענבר בזק: יש לנו היום את הטכנולוגיה, אני מוצאת שאחד הדברים שנכון היום לעשות הוא להעמיד יעדים לחברות היי-טק שנמצאות במרכז, להעמיד להם יעדים של העסקה, שלאותן אוכלוסיות יהיו יעדים ותגמול על העסקה של עובדים מהפריפריה, עובדים מחברה ערבית, נשים וחרדים.

ענבר בזק: בנוסף, התאמה של תוכניות המדען הראשי והתאמה של התוכניות לחברות בצפון.

ענבר בזק: אני רוצה לתת שני סיפורי מקרה שפגשתי ושאלו אותי, מה עוצר אותן מלהתקדם.

ענבר בזק: אז הסיפור הראשון הוא חברת "אגרו סקרט", היא יושבת בקיבוץ יראון, מי שלא מכיר זה ממש במרחק יריקה מגבול לבנון, הכי פריפריה שאפשר לדמיין.

ענבר בזק: יש שם חברת היי-טק מדהימה, מקסימה באמת, שצמחה מתוך צורך של החקלאות, שזה עוד דבר.

ענבר בזק: אנחנו גם נמצאים באיזה שהוא משבר של ענף החקלאות, קמה חברה שיודעת לתת מענה טכנולוגי שעוזר לחקלאות, בכל העולם אגב.

ענבר בזק: הם משווקים בכל העולם איזו שהיא טכנולוגיה של רחפן שמסתובב, מזהה נגעים, מזהה מזיקים בחקלאות ועוזר לחקלאי לאתר אותם.

ענבר בזק: אז, אחד הדברים שהם אמרו לי שם הוא על התוכניות של המדען הראשי, הם מנסים להשיג תקציבים, מנסים להשיג מימון, לא מותאמים להם.

ענבר בזק: אז, זה דבר אחד שצריך לראות, לעבור שוב על התוכניות.

ענבר בזק: צריך לראות איך במקום ליצר שוב ושוב את אותו מצב שעולם ההיי-טק מתרכז בין גדרה לחדרה, איך מתאימים את התוכניות ככה שכן חברות שכבר רוצות ומעוניינות להיות בפריפריה יוכלו לצמוח שם.

ענבר בזק: סיפור מקרה נוסף, פארק ההיי-טק בבר לב.

ענבר בזק: פארק ההיי-טק שבא יזם פרטי, לא המדינה, יזם פרטי שמוכן להשקיע שם מאה מיליון שקל, על מנת להקים בניינים שיאכלסו חברות היי-טק.

ענבר בזק: קודם כל, היזם הזה סיפר לי שהוא התמודד עם קשיים רגולטורים ובירוקרטים, הוא ממש היה צריך לצלוח ים של קשיים בירוקרטים בשביל מה?

ענבר בזק: בשביל לשים כסף על היי-טק בפריפריה, במקום שהמדינה תעודד אותו.

ענבר בזק: הוא ביקש כסף, הוא רק ביקש החסרת חסמים רגולטוריים.

ענבר בזק: הוא כבר הצליח לצלוח את כל החסמים האלה, אז יש פארק עם תכניות, עם כסף, אבל אין חברות, החברות לא באות.

ענבר בזק: החברות לא באות, הוא עומד שם כבר שלוש שנים.

ענבר בזק: מנכ"ל פארק מנסה להביא חברות, נפגש עם עוד חברות והם לא מגיעות, למה?

ענבר בזק: כי יש איזו שהיא בעיה, הגבול בצפון, הגבול של יוקנעם-חיפה, אין מוטיבציה לחברות לעבור את הגבול הזה, זה עוד נושא שצריך לעסוק בו.

ענבר בזק: מישהו שכבר רוצה לבוא וכבר יש לו מוטיבציה לבוא לפריפריה, להתאים את ההטבות ואת התוכניות.

ענבר בזק: אז, הצפתי ככה את הנושאים שאני זיהיתי בזמן הקצר שהיה לי לבדוק את הנושא.

ענבר בזק: שלושה פתרונות פרקטיים שאני רוצה להציע, אחד, משרד החדשנות אני אשמח לעזור לכם בזה, להזמין יזמים מהפריפריה, לשבת איתם, להבין מהם איפה הנקודות שצריכות להשתנות, על מנת שיעזרו להם להתפתח.

ענבר בזק: שתיים, אני חוזרת, להציב יעדים בחברות גדולות, חברות שנמצאות במרכז, יעדים להעסקת אוכלוסיות שנמצאות בתת ייצוג וחינוך.

ענבר בזק: השקעה מאסיבית בחינוך טכנולוגיה בפריפריה, השקעה בתוכניות לקידום מצוינות במתמטיקה, רובוטיקה, מחשבים ומדעים.

ענבר בזק: בסוף, הנוער שלנו, ואני אומרת שלנו כי אני ילידת הגליל, כל החיים שלי וגרה גם היום, אני רוצה שהילדים שלי יישארו לידי.

ענבר בזק: אנחנו צריכים להשקיע בנוער בתושבי הנגב והגליל שירצו להישאר שם, שהם יהיו היזמים הבאים, הם יקימו את חברות ההיי-טק, ואז לא נצטרך להשקיע כל כך הרבה כסף בלהביא חברות היי-טק לצפון ולנגב, הן פשוט כבר ייצמחו שם.

מיכאל ביטון: תודה, ענבר.

מיכאל ביטון: אני רוצה לחזק אותך עם נתון, רשות החדשנות ומשרד המדע השקיעו בסביבות שש מאות מיליון שקל להביא עובדים בהיי-טק לבאר שבע, בסביבות, לא יודע, שש, עשר שנים.

מיכאל ביטון: הנתונים שהצלחנו להביא בכסף הזה מאתיים עובדים לבאר שבע.

מיכאל ביטון: מה זה אומר?

מיכאל ביטון: זה אומר שהיינו יכולים לשלם לכל עובד שלושה מיליון שקל שרק יבואו.

מיכאל ביטון: היינו משלמים לעובד חצי מיליון, היינו מביאים יותר עובדים, היינו מביאים אלף מאתיים עובדים.

מיכאל ביטון: אז, אנחנו צריכים להסתכל על האירוע הזה ולשאול מה קורה פה.

מיכאל ביטון: אחת הסיבות שלא הבאנו עובדים היא שחברות מוכנות ליהנות מהטבות, אבל הן לא יושבות בבאר שבע, וכשיש הטבות ממשלה הן ממנפות וכשאין הן דועכות.

מיכאל ביטון: צריך להסתכל על זה אחרת, המנכ"לית, ולהגיד איפה יש חברות קטנות בפריפריה, קיימות, של בני הפריפריה או חדשים שהתמקמו שם.

מיכאל ביטון: הן קיימות, יש בהן שלושה, עשרה עובדים ואותן להכפיל פי שלוש כדי שהן לא ייצאו משם, כי הן כבר שם.

מיכאל ביטון: בנוסף, עוד קריאה ערכית פה, אתה לא יכול להטיל על חברה שנאבקת על הקיום שלה ועוד לא הוכיחה כלכליות את כל צרות החברה הישראלית.

מיכאל ביטון: לכן, חברות שהן בראשית הדרך, הן נאבקות והן עדיין תחת השקעות והמשקיעים דורשים מהן ליצר שוק ומוצר ולהרוויח וזה לוקח שנים.

מיכאל ביטון: אבל, יש בישראל מאות חברות ואנשים בודדים שעשו אקזיט ואחרי אקזיט אדם שואל מה הוא יעשה.

מיכאל ביטון: אדם רגיל לא חושב שזה מספיק רק לנוח בבית וליהנות מהכסף, הוא מחפש משמעות.

מיכאל ביטון: משמעות אחת היא לתרום חלק מהכסף ולהיות שותף למיזמים, והרבה מהאנשים האלה תורמים ומשקעים בחברה.

מיכאל ביטון: המשמעות שאתם צריכים ליצר, אתם, מול אותם מאות שעשו אקזיט.

מיכאל ביטון: עכשיו שיש לכם רווחה כלכלית והון פנוי, בואו איתנו לקריית שמונה, לשלומי, בואו איתנו למצפה רמון ואילת.

מיכאל ביטון: יש לכם יותר גמישות, יותר ביטחונות, אתם החלוצים.

מיכאל ביטון: שני הדברים האלה, להפוך את הקערה ולממן חברות קיימות בנגב ובגליל ולהגדיל אותן, הדבר הזה יביא ערובות יותר גבוהות מלעודד חברה לשים כמה עובדים בבאר שבע, וכשהכסף נגמר חלק מזה דועך.

ענבר בזק: כן, ולהשקיע בנוער, בחינוך של הנוער.

מיכאל ביטון: בוודאי, בלי זה לא יהיה הון אנושי.

מיכאל ביטון: עכשיו אני רוצה שתי קבוצות שלא קיבלו פה התייחסות והן הכי חשובות להרחבת הפוטנציאל של הון אנושי בעולם ההיי-טק, גם החרדים וגם הערבים.

מיכאל ביטון: משה פרידמן 'Kamatech', יזם חרדי, בבקשה.

מיכאל ביטון: כל הדוברים הבאים, אנא כל אחד מכם שתי דקות.

אורי מקלב: לא ידעתי שאתה נותן לו, אז כתבתי אצלי שאני רוצה לדבר על 'Kamatech'.

מיכאל ביטון: תן לנו שנשמע את זה מפי הגבורה, ואז ניתן לך.

מיכאל ביטון: יעל את גם רשומה לפי סדר חברי הכנסת.

מיכאל ביטון: נשמע נציג קהילה חרדית, ונציג קהילה ערבית, ואני חוזר לח"כים, יהיה זמן, אני עומד בהבטחות שלי.

מיכאל ביטון: כל הדוברים הבאים שתי דקות, מוישי שְׁנֵה תלמודך בשתי דקות.

משה פרידמן: תודה רבה ליושב ראש הוועדה להזדמנות וגם ליושב ראש ועדת המשנה חבר הכנסת רון כץ גם כן על ההזמנה להשתתף בוועדה החשובה הזו, גם לחבר כנסת הרב אורי מקלב, שסייע לנו רבות גדולות ונצורות, ותודה לבוסו שעוזר לנו רבות.

משה פרידמן: אני רוצה להגיד דבר מאוד מאוד פשוט, אני מנכ"ל של ארגון בשם Kamatech, בכל שנה משתתפות אצלנו בהכשרות קרוב ל-2000 נשים חרדיות מכל רחבי הארץ, וגם גברים חרדים, במספרים קצת יותר קטנים, אבל גם גברים חרדים.

משה פרידמן: יש לנו גם פעילות לעזור ליזמים חרדים שמקימים סטרטאפים ויש הרבה מאוד סיפורי הצלחה.

משה פרידמן: בעצם הנקודה המרכזית שאני רוצה לומר, כמעט כל הדוברים שדיברו לפניי אמרו כמה זה חשוב לשלב חרדים בהיי-טק, ערבים בהיי-טק, פריפריה, וזה כמובן מאוד מאוד חשוב.

משה פרידמן: לצערי, ככל שידוע לי, בתקציב המדינה הנוכחית, אולי אני טועה, אין אפילו שקל אחד שהוקדש לסעיף של שילוב חרדים בהיי-טק.

מיכאל ביטון: אין?

הילה חדד: רק עכשיו בתקציב האחרון חמישים ושמונה מיליון שקל מתקציב רשות החדשנות שהוכפל על ידי השוק הפרטי, יצא לחדשנות בהכשרות.

הילה חדד: מסלולים לא מעטים, חלקם בחברה החרדית, גם משרד החדשנות יחד עם 'Kamatech' מפעיל תכנית.

הילה חדד: יש תקציב, לא בהכרח זה שם התקנה.

מיכאל ביטון: הממשלה בקורונה עשתה סל של איזה חמש מאות מיליון שקל להכשרות ולא ניצלה אפילו את הכסף.

הילה חדד: בדיוק זה פשוט בתקנות בשמות אחרים.

ענבר בזק: דרך אגב, גם דיברנו פה קודם על חשיבות האנגלית להשתלבות בהיי-טק, אז זה תנאי יסוד על מנת שהחרדים ישלבו בהיי-טק, אלו לימודי ליבה.

מיכאל ביטון: לא, זה ברור, אבל משה, יש הרבה יותר כסף להכשרות בממשלה ממה שהוא נדמה והוא לא מנוצל.

מיכאל ביטון: לך תשים עליו את היד.

משה פרידמן: מה שאמרה המנכ"לית זה נכון שיש כספים גם של רשות לחדשנות, גם של משרד המדע, גם משרד הכלכלה שמים על שילוב חרדים בהיי-טק גם בשותפות איתנו ובשותפות עם עוד גורמים.

משה פרידמן: אבל, אני אומר שאין סעיף מיוחד לגבי שילוב חרדים בהיי-טק, כמו למשל שיש סעיף תקציבי לשילוב ערבים בהיי-טק בסך שש מאות מיליון שקל, אין תקציב דומה לחרדים, אפילו גם לא עשירית מזה.

מיכאל ביטון: אל"ף הדרישה שלך נכונה, אבל אני מבקש פה מחברי הכנסת, גם יעל רון ואחרים, יש לממשלה הקצאה של חמש מאות מיליון שקל להכשרות מקצועיות בקורונה ויש תת ביצוע של הדבר הזה.

מיכאל ביטון: זה נפל בין הכיסאות בין האוצר לכלכלה.

מיכאל ביטון: שימו על זה יד ותסמנו כסף ייעודי לקהילה החרדית ואין מה להתבייש.

מיכאל ביטון: הם הון אנושי אדיר ולמדנים ולמדניות שיכולים ממש לתת החזר על ההשקעה, זו הכשרה הכי משתלמת למדינה.

משה פרידמן: אני רוצה להגיד משפט אחד לסיום, אנחנו בתמיכת משרד המדע, הרשות לחדשנות ומשרד הכלכלה, עשינו פרויקטים של פיילוט גם בשותפות עם חברות שנמצאות פה עם גוגל, עם אמזון וחברות אחרות.

משה פרידמן: עשינו פרויקטים שהצליחו, אבל במספרים קטנים.

משה פרידמן: אם יהיה תקציב, גם אנחנו וגם ארגונים אחרים שדומים לנו, ארגונים אחרים מצוינים, נוכל לעשות פי עשר ופי מאה, רק שיהיה תקציב ושאנחנו נוכל.

משה פרידמן: יש פה סיפורי הצלחה, אפשר להגדיל את ההצלחה הזו בסדרי גודל.

משה פרידמן: אני אגיד משהו אחד, עלות ההכשרה של חרדי או חרדית להיי-טק זה עשרים, שלושים אלף שקל, יש כל מיני תוכניות.

משה פרידמן: אותו חרדי שמתחיל לעבוד תוך כמה חודשים, רק המיסים הישירים שהוא משלם, כבר מחזירים לקופת המדינה את כל ההשקעה - - -

מיכאל ביטון: משה, אמרנו את זה רק באנגלית.

מיכאל ביטון: אתה צודק.

מיכאל ביטון: משה תודה רבה לך, תמשיך בפועלך ואתה גאווה למדינה, וכל אישה כזו שנכנסה לעולם ההיי-טק יש לך עוד מקום בעולם הבא, יש לך מקומות ספייר.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך.

משה פרידמן: בוא נעשה יותר ביחד.

מיכאל ביטון: נעבוד, הוועדה לרשותך.

מיכאל ביטון: אם אני אגלה שאין תקציב להכשרות בהיי-טק בחרדים, נעשה על זה דיון מיוחד.

מיכאל ביטון: אבל, יש כסף לא מנוצל וגם יש ועדת משנה פה שתתחיל לעבוד, שתביא תוצאות.

מיכאל ביטון: הנה, משימה ראשונה לוועדת המשנה: תקציבי הכשרות לקהילה החרדית להיי-טק.

מיכאל ביטון: איציק קרומבי, מ-ק.מ.ח.

מיכאל ביטון: גם בעולם החרדי, שלא יופלה, בבקשה איציק.

איציק קרומבי: כן, שלום.

איציק קרומבי: אני שמעתי גם את מה שמשה אמר ואני חושב שהנקודה פה היא משמעותית.

איציק קרומבי: יש כל מיני תקציבים, נכון שעובדים לנושא של תעסוקת חרדים ודרך המסלולים הקיימים.

איציק קרומבי: בסוף, אנחנו מסתכלים רגע על הנתונים, יש מחקר שיצא על ידי המכון החרדי למחקרי למדיניות ומכון אהרון לפני כמה חודשים, מ-2012 ועד היום, כשאני מסתכל על גברים חרדים, אחוז החרדים שמשתלבים בהיי-טק לא השתנה ולא עלה באחוז אחד.

איציק קרומבי: אנחנו מדברים על זה שב-2012 הגברים החרדים היו אחוז מכלל עובדי ההיי-טק בישראל, וב-2022 אנחנו עדיין אחוז מכלל עובדי ההיי-טק בישראל, והדבר הזה הוא לא מתקבל על הדעת.

איציק קרומבי: אנחנו מדברים על זה שהתעשייה בוכה - - -

אורי מקלב: איציק, מה קורה אצל הנשים?

מיכאל ביטון: חבר'ה, שקט.

מיכאל ביטון: דבר.

איציק קרומבי: חייבים לעשות, וחייבים לראות איך הממשלה לוקחת את הסיפור הזה ועושה תכנית עבודה של כל המשרדים, ולא דברים שנופלים בין הכלכלה למשרד הרשות לחדשנות ובין משרד המדע למשרד האוצר וכל אחד מושך לכיוון אחר.

איציק קרומבי: איך לוקחים את הדבר הזה ובסופו של דבר מייצרים תכנית שתצליח לעשות הכשרה מאסיבית.

איציק קרומבי: אנחנו מכניסים היום סדר גודל של מאה חמישים עד מאתיים איש בשנה, בואו נדבר על גברים, אנחנו מכניסים סדר גודל של מאה חמישים, מאתיים חמישים איש בשנה, זה כלום עם כלום.

איציק קרומבי: על מנת לצמצם את הפער בגלל קצב הגידול הגבוה של הגברים החרדים ושל האוכלוסייה החרדית בכלל, אנחנו צריכים להגיע לסדר גודל של אלפיים איש בשנה.

איציק קרומבי: זה לא יקרה ממסלולים קיימים, עם כל הכבוד למסלולים של הרשות לחדשנות וזה אחלה בקרן הון אנושי ודברים אחרים, שאומרים אוקיי אם אתה חרדי, אני נותן איזה שהוא תיעדוף לתוכניות שעובדות לחרדים.

איציק קרומבי: עושים חמישים תכניות שתיים מהן שזה ארגון חרדי או חברה זכתה, אז זה עובד לחרדים או שלוש או ארבע תכניות לחרדים.

איציק קרומבי: זה לא יכול לעבוד ככה, יש לנו פה אתגר שהוא אתגר לאומי, שהמטרה שלו זה לא לדאוג לחרדים.

איציק קרומבי: אני שומע הרבה בחברה החרדית שאני מסתובב במשך השנים כל הזמן, גם פקידים, הרבה אמרו, שחברי הכנסת החרדים בקואליציה אז הדברים לא זזים.

איציק קרומבי: הנה, חברי הכנסת החרדים לא בקואליציה, אז משהו זז?

איציק קרומבי: זה לא אינטרס של החרדים, זה אינטרס כללי של הכלכלה וחייבים לעשות תכניות משמעותיות על מנת לראות איך פותרים את זה.

מיכאל ביטון: תודה, איציק המסר נשמע, ואחת המשימות המיידיות של ועדת המשנה היא דיון עומק ווידוא שיש סעיפי תקציב ברורים להכשרה מקצועית בהיי-טק של חרדים, כי אלו העתודות של ההון האנושי הפוטנציאלי, יחד עם האוכלוסייה הערבית שלא משתתפת בחגיגה הזו מספיק.

מיכאל ביטון: לכן, אני מבקש מרביטל דואק מנכ"לית משותפת צופן.

מיכאל ביטון: ואחרי זה אתן לכמה חברי כנסת.

רביטל דואק: שלום לכולם, תודה רבה כבוד יושב הראש, מיכאל ביטון, ידידי.

רביטל דואק: אני באמת רוצה להיות קצרה ולהגיד שלושה דברים, אחד, זה נכון שאושרה התכנית חומש לקידום ההיי-טק בחברה הערבית, שצופן קיבלה על עצמה, להוביל, לגבש יחד עם ועד ראשי הרשויות IATI וקרן אדמונד ברוטשילד, אבל המבחן הוא מבחן היישום.

רביטל דואק: כמו שאתם יודעים זה שיש תקציב, זה עדיין לא אומר שנעמוד במבחן היישום, ולכן כל השותפים המכובדים שנמצאים כאן מהמגזר העסקי, מהמגזר הציבורי ומהמגזר השלישי שותפים להצלחה.

רביטל דואק: אני מאוד שמחה שישנה ועדת משנה, ואני מזמינה אותה גם לקחת חלק בליווי של היישום ולראות שאבני הדרך אכן מתבצעים, כי נצטרך באמת שילוב כוחות לצורך היישום.

רביטל דואק: הנקודה השנייה שחשוב להדגיש, היא באמת להביא גם היי-טק לערים ולרשויות ערביות.

רביטל דואק: כבר נאמר כאן, זה תלוי בתשתיות וצריך פה באמת באמת לוודא שאנחנו מצליחים לייצר את מודל נצרת גם ברשויות נוספות, באמת כדי להביא לצמיחה כלכלית בתוך הרשויות הערביות, וכמו שאנחנו מאמינים בצופן, לחזות של חברה משותפת.

רביטל דואק: כלומר, יהודים וערבים כאחד שיעבדו בתעשייה המשגשגת הזו.

רביטל דואק: הסוגיה השלישית שאני חושבת שהשותפים פה מהמגזר העסקי וחברות ההיי-טק המובילות שותפות לה, וזו הסוגיה של הג'וניורים.

רביטל דואק: איך אנחנו בתוך התעשייה מצליחים לפתוח דלתות לאלפי ג'וניורים שמחכים בסיום לימודיהם את האקדמיה להיכנס לתוך התעשייה, ויש חסם מאוד מאוד גדול בלקבל אותם לתעשייה בשל חוסר הניסיון.

רביטל דואק: אנחנו בצופן עושים הכשרות, אנחנו רוצים שיקבלו את ההכשרות האלה כמו בדיוק שמתייחסים, בואו נעשה את האנלוגיה, להכשרות ביחידות הצבאיות הטכנולוגיות.

רביטל דואק: אנחנו מפוקחים על ידי זרוע העבודה ועל ידי גורמי ממשלה אחרים שמכירים את ההכשרות שלנו.

רביטל דואק: אני מזמינה באמת לפתוח את הדלתות לאותם ג'וניורים שבהחלט יכולים להביא אותנו למקומות הרבה יותר טובים מבחינת ההון האנושי.

רביטל דואק: טאלנטים ראויים שכיום יש לנו חסם בלהיכנס לחברות האלה.

מיכאל ביטון: צריך גם להגמיש את תנאי הכניסה להכשרה, כי יכול להיות פריק של מחשבים שיש לו רק עשר שנות לימוד, יש דבר כזה, וגם המדריך יכול להיות פריק של מחשבים מ-8200 או 81 או מקום אחר, שיכול ללמד את המרצים באוניברסיטה איך עושים עניין מסוים.

מיכאל ביטון: אתם חייבים להגמיש את הדבר הזה ולסמוך על החברות המכשירות, שהן יודעות להביא את הטובים ביותר.

מיכאל ביטון: רביטל, אני רוצה להגיד לך שאפו על לומר שלוש נקודות בשתי דקות חד וקצר.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת אורי מקלב, עכשיו יש לך זכות הדיבור.

אורי מקלב: אנחנו נעשה את זה באמת בקצרה.

אורי מקלב: קודם כל, באמת תודה רבה על הדיון.

אורי מקלב: אני מבין שהמינוי של רון יהיה עוד מעט, נכון?

מיכאל ביטון: עכשיו אנחנו נצביע בסוף הישיבה.

מיכאל ביטון: אנחנו נפתח ישיבה מיוחדת ונצביע על המינוי שלו.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים שגם האופוזיציה תתמוך.

אורי מקלב: אני חושב שבאמת הרשות לחדשנות גם היא עושה דברים לא נכונים, משרד החדשנות והמדע והמנכ"לית שאנחנו מכירים אותה ביכולות שלה.

אורי מקלב: אין לנו ספק שבתמיכה, תמיד אם היה יותר כסף, היה אפשר לעשות יותר.

אורי מקלב: אני רוצה לשים דגש בדבריי על משהו שדיברת בדבריך, אבל אני חושב שזה לא מספיק חודד, הוא הנושא של התרת רגולציה וחסמים.

אורי מקלב: אנחנו נפגשים עם יזמים, שני בחורים, אדוני יושב הראש, שסיימו את 8200 ונכנסו לשוק הפרטי.

אורי מקלב: אחד פתח חברה, הוא יזם פה, הוא פתח משהו, אני אתן לך דוגמה, דיברת מקודם על רחפנים, הוא פיתח תוכנה, התוכנה שאתה מחבר לאותו רחפן, אתה יודע הרי שהרחפנים היום בהרבה נושאים, נניח בתכנית מעקב אחרי בנייה מאסיבית.

אורי מקלב: שניהם צעירים אחד נסע לחוץ לארץ ואחד נשאר בארץ.

אורי מקלב: זה שמפתח בארץ, שניהם הגיעו לקו הסיום בתוכנה שהם פתחו במעקב היום על בנייה, הם הגיעו באותו תאריך.

אורי מקלב: זה שנמצא בארצות הברית הוא מיד יוצא, הוא מיד עובר, זה שנמצא כאן בארץ צריך רק לקבל אישורים מהגופים הרשמיים, לוקח לו שבעה חודשים זה גם יכול לקחת.

אורי מקלב: הוא כבר ישן, כבר אנשים קונים את זה מארצות הברית את התוכנה הזו.

אורי מקלב: הם סיימו ביחד, אולי אפילו הקדימו אותו, אבל הוא יושב בארץ.

אורי מקלב: הוא יושב בארץ, הוא צריך עכשיו לקבל אישורים ביטחוניים ועוד כל מיני דברים על זה שהוא למד שם, לא משנה הוא לוקח איתו חומר או לא לוקח איתו.

אורי מקלב: אלו דברים כאלה שזה החסם המרכזי מאוד וכאן צריך באמת לקדם את זה, זה דבר אחד.

אורי מקלב: הדבר השני, שאני אגיד את זה בקצרה, בכל אופן לגבי האוכלוסייה החרדית.

אורי מקלב: אנחנו היום נמצאים במצב שיש לנו כאן, בתוכו, לא מעבר לגדר, כאן בתוכו, הון אנושי, כפי שאתה באמת עושה את זה בהערכה וכאחד שמכיר את האוכלוסייה הזאת, שהם יכולים להגיע להישגים מאוד מאוד גדולים.

אורי מקלב: הם עובדים מצטיינים, מסורים, בעלי יכולות גבוהות מאוד, עם מוסר עבודה ועם כל מה שצריך בשביל עובד שנותן תפוקות טובות וגם מי שמעסיק מאוד מאוד מרוצה.

אורי מקלב: אנחנו רוצים לייבא היום מחוץ לארץ, יש לכם את זה כאן, אז רק צריך להתיר איזה שהוא חסם.

אורי מקלב: מה אנחנו צריכים?

אורי מקלב: מה אנחנו מבקשים?

אורי מקלב: להתיר חסמים שהם לא גדולים, מה החסם?

אורי מקלב: התאמת מקומות העבודה, שזה דבר קטן מאוד שהחברות הפרטיות ידעו לעשות את זה, מי יותר ומי פחות, אבל ככל שהשר הוא מרוצה, אבל יש כל כך אלפי חברות שיכולות לעשות את זה.

אורי מקלב: בנוסף, לבוא לקראת ובמועדות ובסטיגמות, בדימוי שיש, כאן צריך להשקיע עבודה.

אורי מקלב: הדבר המרכזי שיש פה הוא הניסיון.

אורי מקלב: כמה שיש מחסור היום במדינה, אף אחד לא רוצה לקחת עובד שאין לו ניסיון.

אורי מקלב: ההכשרה לניסיון הזה, כולם אחרי בוגרי תעודה ושיש להם את ההשכלה, אבל צריך את השילוב הזה, את התיווך הזה בין החלק הזה של הניסיון.

אורי מקלב: מה שעושים Kamatech ומה עושים אחרים, זה בדיוק מה שעושים בקורסים או בלימוד שהוא לא ארוך, שהוא מותאם לאותן חברות, חוטפים אותם.

אורי מקלב: הם מתחילים לעבוד וכבר במשכורות גבוהות, לא כעובדים זוטרים, הם משתלבים, אז יש מודלים של מצליחים ומוצלחים, אין להם אפשרות לעשות את זה יותר.

אורי מקלב: יש אלפי עובדים שנמצאים בתוך האוכלוסייה, אלפי עובדים שרוצים להשתלב, למה אנחנו צריכים להביא מישהו מחוץ לארץ?

אורי מקלב: למה אנחנו צריכים להביא עובדים זרים - - -

מריאן כהן: שיבואו, אנחנו מוכנים לקבל אותם.

אורי מקלב: אבל אתה צריך להכשיר אותם, אתה צריך לעשות איזו פעולה קטנה, אבל אני שומע שאין שום דבר, שאין.

אורי מקלב: אני רוצה לתת לך רק דוגמה מזה שאנשים מרוצים מהעובדים, יש אלפי עובדות חרדיות ועובדים חרדיים בממשלה.

אורי מקלב: ישנה היום זליגה מאוד גדולה, החברות הפרטיות גילו אותן, הן היום פשוט משדלים אותן, מפתים אותן רודפים אחריהן על מנת שיבואו לחברות הפרטיות, מציעים להן.

אורי מקלב: אתה לא מבין, מציעים להן תוספות של חמישים אחוז מהמשכורת, רק תבואו.

אורי מקלב: מקבלים אותן בחברות הכי גדולות.

אורי מקלב: זה פוגע בממשלה היום שאנשים שקיבלו תפקידים מרכזיים אנחנו רוצים לדעת איך לקדם את זה.

אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד משפט אחרון, אתה יודע שהממשלה עושה ואופוזיציה עושים וחברי הכנסת החרדיים לא נותנים לעשות, אני אפילו לא מתייחס לזה.

אורי מקלב: אמר את זה איציק, הוא אמר את זה בטענה, אומרים לנו שכשהחרדים היו בקואליציה תשבו רק עם החרדים - - -

מיכאל ביטון: אורי, אני לא נוציא דיבתה.

אורי מקלב: הוא לא הוציא דיבה, הוא רק אמר על הממשלה.

מיכאל ביטון: הכי חרוצים בכנסת, גם רואים את זה בדוחות של הנוכחות, על מה אתה מדבר?

אורי מקלב: עזוב נוכחות, אנחנו עם יושבי ראש ועדה והדברים האחרים שהם מתחרים צמודים, אז זו הראייה בעניין הזה.

אורי מקלב: הוא התכוון למשהו אחר, אני לא רוצה להרחיב, אין לך את הזמן להרחיב על מה הוא התכוון על חרדים.

אורי מקלב: זרקו, תביאו כסף, לחרדים תביאו כסף, דברים כאלה שהם זרקו והם לא רצו לעשות תכניות ייעודיות.

אורי מקלב: לא לפני הרבה זמן קמה הרשות החרדית לפיתוח עסקי, חברתי וכלכלי של הציבור החרדי, אחד מהדברים בשיתוף פעולה שהם עשו, הם עשו על מנת לשלב, על מנת לתת את האפשרות, כל הדברים שדיברנו פה.

אורי מקלב: דרך אגב, Kamatech זכתה עוד בסוף ימיה, כאשר היא בקושי התחילה, לתמיכה בעניין הזה.

אורי מקלב: מאות ועשרות עובדות, בעקבות תמיכה לא גדולה שנתנו להן, שיתוף פעולה, הן עשו ואותם נשים - - -

מיכאל ביטון: אדרבה.

מיכאל ביטון: הרשות לקידום הקהילה החרדית, הכלכלית זה המקום לפעול.

מיכאל ביטון: ומקלב, כבר 12:30.

אורי מקלב: אני מסיים בשישים שניות.

אורי מקלב: אנחנו, ואני חושב שהשרה לשינוי חברתי, ששם נמצאת הרשות, מוכנה לשיתוף פעולה.

אורי מקלב: אני אספר לכם אבל סוד, היא לא תוקצבה אפילו לא בשקל.

מיכאל ביטון: בושה וחרפה.

אורי מקלב: מול הרשות הערבית שקיבלו אפילו שקל, אני לא יודע אם יש מיליון שקל, בשביל דברים אדמיניסטרטיביים.

מיכאל ביטון: אנחנו כרגע ממוקדים בסוגיית היי-טק וההכשרות ואני אומר לך שלא יהיה מצב שאין תקציב ייעודי מסומן להכשרות היי-טק בקהילה החרדית.

מיכאל ביטון: לא יהיה מצב כזה, לא בבית ספרנו, וזו אחת המשימות הראשונות שרון יעסוק בהן.

אורי מקלב: יש לך תשובה לענות לי מדוע אישה שעובדת בהיי-טק, אישה שמצליחה, עובדת במשרד ממשלתי, שבע וחצי שעות, שמונה וחצי שעות ביום, מדוע היא לא יכולה לקבל סבסוד למעון יום, ולו רק בגלל שהיא מרוויחה ומועילה למשק?

מיכאל ביטון: אני הייתי נגד ההחלטה הזו.

מיכאל ביטון: לא מענישים אישה שיוצאת לעבודה בפגיעה בילדיה, לא מענישים דבר כזה.

מיכאל ביטון: זו הייתה טעות, והאמת זה גם לא נכנס לתוקף, אז למה לדבר על דברים.

מיכאל ביטון: בוא נדבר על כאן ועכשיו.

מיכאל ביטון: תודה רבה חבר הכנסת אורי מקלב.

מיכאל ביטון: ג'ידא רינאוי זועבי בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני רוצה לספר לכם על דברים שאני חווה ביום יום בקשר להיי-טק ולחברה הערבית, ואני אשמח, רון, שתזמין אותי לוועדת המשנה, כי הסיפור הזה מאוד חשוב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני אגיד את הדברים ממש בקצרה, אני גם מסכימה איתך מיכאל, שמה שמצליחים להגיד בשתי דקות וחצי, אפשר להגיד ולהעביר את המסר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בשנות התשעים אח של בעלי סיים תואר שלישי בטכניון באסטרופיזיקה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בטכניון היו לא יותר מעשרים איש שהם ערבים, הוא הפך להיות מורה לפיזיקה בתיכון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: היום הבת שלי לומדת בטכניון ושלושים אחוז מאלה שהתקבלו בטכניון הם ערבים, מעל שישים אחוז מהם הן בנות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: עכשיו, זה כן מבורך, כאילו אני הראשונה שאברך על כך, אבל יש קאץ' גדול מאוד מאוד, כי הסיפור של החינוך הוא חשוב, אבל הוא לא מספיק.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מה שקורה היום, ואני שואלת המון מה קורה בטכניון ובעוד מקומות, כי מסתבר שמהבוגרים של מדעי המחשבים למיניהם וכו', בטכניון הערבים רק חמישה אחוז מתקבלים לעבוד אצל בזוס.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני רוצה שכולם יעבדו, לא רק אצל בזוס, אבל שיעבדו בהיי-טק ועל כל צורותיו גם בביוטק וכו'.

ג'ידא רינאוי-זועבי: עכשיו, אני קיימתי לפני שבועיים שולחן עגול עם בכירי המנכ"לים בהיי-טק, על מנת לשמוע מהם ממקור ראשון מה הבעיה שלהם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הם אומרים בסך הכל שהם לא מקבלים קורות חיים של הערבים, זה בסך הכל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: עכשיו, אני יודעת שאנשים, במיוחד אנשים מהצפון, הם לא ילכו למדינת תל אביב לעבוד שם, אין מה לעשות, זה נתון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני יודעת גם שיש בחממה הטכנולוגית בנצרת יהלומים - - -

אורי מקלב: למה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: כי אין מה לעשות, אנשים רוצים כן להישאר ליד המקומות שלהם, אוקיי?

ג'ידא רינאוי-זועבי: עכשיו אני יודעת גם לספר לכם על זה שיש חממה טכנולוגית בנצרת, שמייצרת יהלומים של סטרטאפ, אבל המשרדים עלובים, הייתי שם כמה פעמים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: דבר אחרון ובזה אני מסיימת, יש לנו הזדמנות פז שנקראת הסכמי אברהם, למה אני אומרת את זה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: כי עבור הצעירים הערבים הם כן מוכנים ללכת לעבוד שם ולחיות שם ולהיות חלק מהמהפכה הגלובלית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני אומרת שהצעירים הערבים, שהם פה, שהם חיים במדינת ישראל ואזרחי המדינה, אם הם יהיו שם הם יהיו היצירה של שני העולמות, אני אומרת לך את זה מהנציג של בזוס, אוקיי?

ירון שילת: אני רוצה להגיד לך שאני בדיוק הסתכלתי ויש לנו עשרות משרות פתוחות בחיפה.

מיכאל ביטון: רגע, אבל היא אמרה משהו יפה, הרי, אם חברות היי-טק שלנו ירצו שותפויות עם איחוד האמירויות, בחריין, מרוקו וכו', ולייצר עבורם גם איזה אקוסיסטם בין לאומי של היי-טק, אז יש לך פה אנשים שמבינים את השפה.

מיכאל ביטון: כל חברה כזו שתיקח אוכלוסייה ערבית, תהיה לה נגישות לעוד הזדמנויות כלכליות.

מיכאל ביטון: תודה רבה ג'ידא.

מיכאל ביטון: יעל רון בן משה, בבקשה.

יעל רון בן משה: תודה כבוד יושב הראש.

יעל רון בן משה: אני מראש אומרת שאני לא אוכל לצמצם בדבריי, אז אני מבקשת מיושב ראש ועדת המשנה שנעמיק בהמשך.

יעל רון בן משה: ראשית, אני רוצה לברך את המנכ"לית שעוד לא יצא לי לברך אותה, גם על התפקיד וגם שבשבוע שעבר בוועדה כספים.

יעל רון בן משה: העברנו החלטה על השקעות מאסיביות של המשרד בהיי-טק בבאר שבע.

יעל רון בן משה: הדבר הזה מצטרף להחלטות קודמות של השרה להשקעה במערכת החינוך יחד עם שרת החינוך, ולהחלטה של שר הביטחון על ייצוג הולך וגדל של בני ובנות הפריפריה ביחידות הטכנולוגיות בצבא.

יעל רון בן משה: אני לא מברכת סתם בשביל הברכה, אני רוצה להגיד לחברים האחרים פה, בעיקר מהקואליציה, שאני חושבת ששיתופי הפעולה האלה בין המשרדים, הם חלק מהאתגר שאנחנו חייבים לפצח אותו, על מנת לקדם את היי-טק בישראל.

יעל רון בן משה: שרת הכלכלה, שר הבריאות, בדיוק ג'ידא הלכה, אלו משרדים שהם מאוד מאוד משמעותיים, אם אנחנו נרצה באמת להקפיץ את ההיי-טק הישראלי עוד מדרגה קדימה.

יעל רון בן משה: הילדים שלי, לצורך העניין, שעומדים לסיים שניים מהם את הלימודים במערכת החינוך הישראלית, בבתי ספר טובים, אומנם בגליל, אבל בתי ספר טובים, לא פגשו מחשב בכל שתיים עשרה שנות הלימוד שלהם במערכת החינוך הישראלית, בטח שלא משהו שקשור לפיתוח תוכנה.

יעל רון בן משה: אז, נכון, אולי אין להם את הנטייה הטבעית ואולי הם עסוקים בדברים אחרים, אבל אם אנחנו לא נחשוף אותם לדבר הזה, וכן הם חשופים - - -

הילה חדד: גם צייר היום צריך לדעת היי-טק.

יעל רון בן משה: בדיוק.

יעל רון בן משה: לפחות אם אנחנו רוצים באמת בטווח הארוך שיהיה לנו כאן יותר אנשים שחשופים לנושא, ירצו ללמוד את זה, ירצו להתמקצע בזה, לפחות במערכת החינוך חיים להשקיע יותר.

יעל רון בן משה: אתמול פה בוועדה, כבוד יושב הראש, שמענו את השר לפיתוח הנגב והגליל מדבר על תכנית הצפון החדשה.

יעל רון בן משה: אני חושבת שאנחנו צריכים לראות, במסגרת התכנית, שיש השקעות של היי-טק בצפון.

יעל רון בן משה: אנחנו מכירים מהתכנית הקודמת את מסלול התעסוקה 418.

יעל רון בן משה: אוריאל ואורי, יכול להיות שזה מעניין גם אתכם.

יעל רון בן משה: היה שם גם את מסלול התעסוקה 417, שכן דיבר על השקעה במסלולי תעסוקה גם לאוכלוסיות אחרות.

יעל רון בן משה: אנחנו חייבים לראות שזה נכנס גם בתכנית הצפון החדשה.

יעל רון בן משה: אני מאוד מאוד מציעה, גברתי המנכ"לית, להתחבר למערכת הבריאות, שעושה גם עם הקורונה וגם בגלל המצב בעולם, סביב הנושאים של גנטיקה, מכשור רפואי וחלקי חילוף לגוף, סליחה אני מפשטת את זה.

יעל רון בן משה: אבל, בתי החולים הישראלים הם בקדמת הדבר הזה, ההיי-טק הישראלי הוא בקדמת הדבר הזה.

יעל רון בן משה: מה ששיבא יודעים לעשות עם Arc , וראיתי שדיברתי שם לפני, או השרה ביקרה לפני שבועיים.

הילה חדד: ביקרתי יחד איתה, אנחנו בשיתופי פעולה.

הילה חדד: את לגמרי צודקת.

יעל רון בן משה: אז בתי החולים בבאר שבע ובנהריה לא יוכלו לעשות את זה בלעדיכם.

יעל רון בן משה: צריך לראות איך מחברים את הדברים האלה, צריך לראות על הציר שבין כסף ממשלתי, כסף מקומי ולכסף בין לאומי.

יעל רון בן משה: אתמול נפגשתי עם מישהו בעל תפקיד במנהל סחר חוץ במשרד הכלכלה.

יעל רון בן משה: הוא אומר יש המון המון כסף בעולם שמחפש השקעות, איך מחברים את הדבר הזה.

יעל רון בן משה: אני ממליצה מאוד למשרדי הממשלה לעבוד יחד.

יעל רון בן משה: אנחנו ניתן לכם פה את הגב בוועדה הזו.

יעל רון בן משה: אני מניחה שכבוד יושב הראש, יחד עם ועדת המשנה, וג'ידא בוועדת כספים ובהצלחה.

מיכאל ביטון: תודה רבה, יעל.

מיכאל ביטון: אני מבקש את אוריאל בוסו, ידידי.

אוריאל בוסו: טוב, אני באמת אדבר בקצרה, אין נקודה שלא נגעו כאן בוועדה.

אוריאל בוסו: קודם כל, אני רוצה לברך את חברי, חבר הכנסת רון כץ.

אוריאל בוסו: אני חושב שאחת הפעולות החשובות שאתה עושה, שאתה מקים ועדת משנה חשובה, כי ועדת הכלכלה עוסקת במאקרו באין ספור נושאים, בשוטף, במחייב ובנוסף.

אוריאל בוסו: היום, כפי שאתם יודעים, נושא ההיי-טק הוא פרק בפני עצמו, ואני מאמין שבכנסות הבאות עוד יהיה מצב שיקימו ועדה סטטוטורית לנושא ההיי-טק, כי לשם המדינה הולכת.

אוריאל בוסו: ירון בחור רציני.

אוריאל בוסו: השבוע הייתי עם רון, ביום ראשון, ביקרנו ב- Kamatech בבני ברק, אני מוכרח לומר שביקרתי שם פעם שניה או שלישית, אבל הפעם ביקשנו לקבל סקירה של ממש, מעמיקה, בערך שעה וחצי.

אוריאל בוסו: אנחנו נחשפנו לעולם, שאני חושב שיש מקום אמתי, כפי שאמרו כאן, בשילוב ובמחשבה.

אוריאל בוסו: כפי שאמר כאן חבר הכנסת אורי מקלב, במחשבה אמתית, אתה נגעת בנקודה, הכסף נמצא, האופציות נמצאות וחסר לנו משהו בחיבורים, שאנחנו לא מגיעים לתוצאות.

אוריאל בוסו: כי, ראינו שם את המדע, ביחס לגודל האוכלוסייה החרדית וביחס לשילוב של התעסוקה שלהם בפרט בעולם ההיי-טק, זה משהו אחר.

אוריאל בוסו: כפי שאמרו, כשלא מגיעים להכשרות הללו, בנות שעובדות בהיי-טק יכולות לעבוד בשכר של חמישים אחוז ממקבילות שלהן שעושות את אותו דבר.

אוריאל בוסו: זה גם כן סוג של ניצול של החברות, כי הן לא סיימו את לימודי התעודה, למרות שזה לא קשור לפעמים ולפעמים בגלל נסיבות אחרות.

אוריאל בוסו: גם כן את הנושא צריך לנסות לראות איך עוצרים את סוג העבדות הזו, שהן נותנות ממש מענה אמתי של משכורות מגביהות שלהן.

אוריאל בוסו: שמונה עשר, תשעה עשר אלף שקל, הן יכולות לסיים בשבעה אלף שקל, אין לזה הסבר.

מיכאל ביטון: תודה חבר הכנסת בוסו.

יעל רון בן משה: ועדת המדע והטכנולוגיה היא של האופוזיציה, אנחנו נתמוך בכם בהקמה שלה.

מיכאל ביטון: אז לא להפריע להם.

מיכאל ביטון: עזבו אותם.

אורי מקלב: אתם יודעים בדיוק איפה החסם.

מיכאל ביטון: יעל רון בן משה, לא היה פה שום דבר פוליטי בשעתיים האלה.

מיכאל ביטון: היה פה רק שיתוף פעולה, כולם למען כולם ואת השאר תשאירו למקום אחר.

מיכאל ביטון: אני רוצה לסיים.

מיכאל ביטון: אחד, אני רוצה להתנצל בפני אנשי מופ"ת ויזמים שאתנו.

מיכאל ביטון: אורי תדמור, נשיא "קלא" ישראל, דרור דוידוף מ"אקווה סקיוריטי", שגיב גרינספן מ-Priority, אבירם סושרד מנכ"ל "פיליפס", שלום דסקל יושב ראש ועדת התעסוקה בהיי-טק הלשכה לטכנולוגיות מידע.

מיכאל ביטון: דורון אהרונסון מנהל פעילות ושיווק חברת "ג'ולט", ימית עזר שיקולסקי סמנכ"לית ממשל, עמותת "יוניסטרים".

מיכאל ביטון: אני מתנצל שלא הצלחנו לשמוע אתכם היום.

מיכאל ביטון: עשינו דיון אולי אחד הארוכים פה בוועדה, קרוב לשעתיים ורבע.

מיכאל ביטון: אנחנו מתחייבים לשמוע אתכם.

מיכאל ביטון: אני מבקש מיושב ראש ועדת המשנה לאנשים האלה לתת קדימות בדיונים שאתה מקיים, לשמוע את האינפוט שלהם, והמנהלת - לתעד את הרשימה הזאת, ולהכניס אותם בעדיפות כדוברים ראשונים מטעם הציבור בדיונים שאתה מקיים רון.

מיכאל ביטון: אני מודה לכם שהשתתפתם ואני מתנצל.

מיכאל ביטון: אני רוצה לסגור את הישיבה ואני פותח מיד ישיבה אחרת של ועדת כלכלה, על מנת להצביע על מינויו של רון כץ, יושב ראש הוועדה.

מיכאל ביטון: אני נועל את הישיבה הזו.