הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 24, פרוטוקול מספר 37, 2022-02-21 00:00

מופיד מרעי: היום ה-21 בפברואר 2022, כ' באדר התשפ"ב, השעה 02:03, אנחנו פותחים את הדיון.

מופיד מרעי: הנושא שלנו זה הצעה לסדר היום בנושא: "בחינת השפעת חוק המצלמות במעונות היום", של חבר הכנסת אופיר כץ.

מופיד מרעי: בבקשה, חבר הכנסת אופיר כץ, תפתח את הדיון.

אופיר כץ: תודה.

אופיר כץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני מודה לך, מודה להנהלה של הוועדה על קיום הדיון בהקדם.

אופיר כץ: קודם כול, אני שמח שזה כבר דיון שלישי בוועדה הזאת בנושא הזה.

אופיר כץ: באתי עכשיו מוועדת החוקה על מקרים של התעללות שתקועים בפרקליטות, חלקם בבתי המשפט.

אופיר כץ: זה יום באמת חשוב שאנחנו מעלים את הנושא הזה על סדר-היום, בשביל להקנות לקטנטנים שלנו סביבה בטוחה יותר ובטיחותית יותר.

אופיר כץ: בדיון הזה ביקשתי להתמקד, בשביל לעשות איזה מעקב על חוק המצלמות.

אופיר כץ: המטרה שלו הייתה ראויה, ואמרו את זה גם נציגי משרד המשפטים, שחוק המצלמות דווקא שיפר את כל מה שקשור בהגשת תלונות, כתבי אישום, וזה רק מסייע לתהליך.

אופיר כץ: לצערי בחוק עצמו יש עדיין המון המון חורים מבחינת היישום שלו, ולנו קשה לעקוב ולראות, לראות בצורה יותר ברורה את היעילות ואת החורים שיש בחוק הזה.

אופיר כץ: אני אתייחס פה למספר נקודות.

אופיר כץ: על פי החוק הגופים שיכולים לקחת את המצלמות זה המשטרה ואותם מפקחים על המעונות, במסגרת הגשת תלונה.

אופיר כץ: יש עדיין, כמו שאמרתי, חורים, למרות שלאחרונה יש שיפור בכל הנושא של השיתוף פעולה.

אופיר כץ: ואני רוצה לפרגן פה לרב פקד ליאורה יעבץ, שלקחה את התחום הזה בצורה אישית, נגישה, ובאמת מסייעת, אבל עדיין למשטרה אין את כוח האדם המספיק לכל חשד שהילד חוזר עם איזה חבלה, או כל חשד הכי קטן.

אופיר כץ: לצערי אני נתקל בהרבה פניות של הורים שניגשים למשטרה, והמשטרה עצמה לא מכירה את החוק, היא לא יודעת שהיא יכולה לקחת את הציוד של הצילומים, או שאין להם את כוח-האדם, כי כשאתה מגיש תלונה, אתה לא יודע בדיוק מתי זה היה.

אופיר כץ: לפעמים עולה לך חשד ואתה מגיש תלונה, וצריך להושיב שוטר ימים ושבועות בשביל שיעבור על כל - - -

מופיד מרעי: אתה אומר שהמשטרה לא יודעת שיש לה את הסמכות לבוא לקחת את ההקלטה?

אופיר כץ: כן.

אופיר כץ: היו מקרים שהשוטר אמר:

אופיר כץ: אני צריך צו של בית משפט, שזה לא נכון.

אופיר כץ: זה היה בעבר, אבל החוק תוקן, והיום המשטרה יכולה לקחת את הצילומים ללא צו.

מופיד מרעי: גברתי הרב פקד - -

אופיר כץ: היא תתייחס בהמשך, אני רק אסיים.

מופיד מרעי: - - תתייחסי לזה ותתני לנו הבהרה בדיוק איפה זה עומד.

אופיר כץ: אני אתן לך שתי פרשות אחרונות שהגיעו אליי.

אופיר כץ: למשל בראש העין לקח חצי שנה מרגע שהוגשה התלונה לצפות במצלמות.

אופיר כץ: בכפר יונה – מקרה נוסף – שם לקחו חמישה חודשים.

אופיר כץ: לפני עשרה ימים הוגשה תלונה בגן באשקלון, עד עכשיו לא צפו במצלמות.

אופיר כץ: שוב, התלונה שמוגשת לא יודעת להצביע בדיוק באיזה יום ובאיזה שעה זה קרה, וזה מצריך המון משאבים וכוח-אדם, ועד כמה שידוע לי, לא הוסיפו כוח-אדם למשטרה, יותר שוטרים שיוכלו לתת תשומת לב לזה ולהתייחס כמו שצריך ולצפות בסרטונים, וזה גם מאפשר למי שיש חשד לגביו, אם הוא מוצדק, מה לעשות, ראינו לא פעם ניסיונות לשבש, פתאום ראינו דברים שנשברים ונעלמים.

אופיר כץ: זה הפער בין מתעללת שעשתה את זה, אם היא יכולה לברוח מהעמדה לדין לבין אם לא, כי מדובר על גילאי לידה עד שלוש, זה לא מי שיכול להגיד מה בדיוק נעשה לו.

אופיר כץ: המצלמות זה המפתח בשביל להגיש כתב אישום ולהרחיק את אותן מפלצות מהילדים שלנו.

אופיר כץ: כשאני מעלה את הטענה הזאת, אומרים לי: כן, יש אפשרות גם בחוק למפקחים של המשרד.

אופיר כץ: אנחנו לא יודעים כמה גנים יש לנו היום, מה שבטוח ש-27 מפקחים, אין שום מצב שהם יכולים להגיע, להסתכל במצלמות או לעשות ביקורת פתע.

אופיר כץ: זה פשוט בלתי אפשרי.

אופיר כץ: הילד כבר יגיע לצבא עד שהם יגיעו לגן שבו הוא נמצא.

אופיר כץ: אני בכל פעם שומע שמגדילים את זה, אבל עד היום אני לא רואה הלכה למעשה שבאמת הגדילו.

אופיר כץ: מה שאנחנו יודעים זה על 6,000, וברור לכל בן אדם שזה פשוט בלתי אפשרי, ומדובר בבדיחה עצובה.

אופיר כץ: הסעיף בחוק המצלמות שקובע שרק במקרה של חשד רשאים המפקחים לבדוק את המצלמות מעקר מתוכן את שגרת הפיקוח.

אופיר כץ: אם הם היו יודעים שיכולים לבוא ולראות גם בלי חשד, אני חושב שזה היה מעלה את המודעות.

מופיד מרעי: אתה אומר שיש אפשרות לעוד כלי.

אופיר כץ: כשיש חשד.

אופיר כץ: זה גם יצמצם.

אופיר כץ: אם זה לא קרה באמת, זה מוריד תלונה שמגיעה למשטרה, ומפנה להם כוח-אדם לטפל במקרים שבהם הייתה התעללות.

אופיר כץ: לגבי ההתקנה של המצלמות, המחקר, שוב עושים את העבודה הכי טובה שאפשר.

אופיר כץ: איך היום יודעים את המספר של אותם גנים שיש בהם מצלמות – הרי החוק עבר – זה דבר שנדהמתי לגלות, זה רק על בסיס הצהרה.

אופיר כץ: זאת אומרת, יכול להיות שיש כאלה שהצהירו שיש מצלמות, ואין באמת.

אופיר כץ: הוא אומר שיש לו, זה מספיק.

אופיר כץ: האחוזים שראינו נראים לי גבוהים מדי.

מופיד מרעי: על זה בדיוק דיברנו בדיון הקודם, האם הצהרה זה מספיק.

אופיר כץ: אפשר אולי להוסיף.

אופיר כץ: השיעור פה של מצלמות קיימות בגנים נראה לי גבוה מדי, לא נראה לי הגיוני.

אופיר כץ: אולי אם יש מישהו שבא ומתקין את זה, אז צריך לצרף להצהרה את ההתקנה למשל של המצלמות, זה לא דבר כזה מורכב.

מופיד מרעי: אתה אומר להוסיף להצהרה את המתקין.

קרן אוחנה-איוס: זה מופיע.

קרן אוחנה-איוס: זה מופיע בהצהרות ובהתחייבויות שחובה להצהיר על מצלמה.

קרן אוחנה-איוס: זה מופיע.

אופיר כץ: להצהיר?

קרן אוחנה-איוס: כן.

קרן אוחנה-איוס: זה מופיע.

מופיד מרעי: עוד פעם.

מופיד מרעי: לא שמעתי כי בדיוק דיברתם כשאני דיברתי.

קרן אוחנה-איוס: בהגשת הבקשה לאישור ראשוני או לאישור הפעלה זמני יש הצהרה של בעל המעון על כך שמותקנות מצלמות כנדרש בחוק - - -

אופיר כץ: מעבר לזה, איך אני יודע אם באמת - - -

קרן אוחנה-איוס: מפקח שיגיע מטעם משרד החינוך לגן, יש לו צ'ק-ליסט.

מופיד מרעי: לא לזה התכוון חבר הכנסת אופיר כץ.

קרן אוחנה-איוס: הם כבר עברו אצלנו וכבר בדקו את זה.

אופיר כץ: קצת קשה לי להאמין ש-27 מפקחים יעברו מעל 6,000 גנים במדינת ישראל.

מופיד מרעי: חברים, הנקודה ברורה.

אופיר כץ: הנקודה ברורה שזה הצהרה, והצהרה זה לא מספיק.

אופיר כץ: נחשוב על משהו, אולי להוסיף את ההתקנה של אותו מתקין, יש בטח איזה אישור או משהו, נוסיף את זה להצהרה.

מופיד מרעי: או מתקין או משהו מהרשות.

מופיד מרעי: הצהרה מגבה של המצהיר חייבת להיות כאן, אני חושב שדנו על זה גם בדיון הקודם, ולא להסתפק בהצהרה של המבקש, אני מסכים איתך.

מופיד מרעי: תנו לחבר הכנסת רק לסיים.

אופיר כץ: הנושא האחרון זו סוגיה שצריך לדבר עליה, והיא עולה בכל פעם, ואני יודע שיש כאלה שהם בעד, יש כאלה שנגד.

אופיר כץ: היום בחוק אי-אפשר לשים מצלמות און-ליין.

אופיר כץ: כשאני אומר און-ליין, זה כמובן לא פתוח לכל מי שרוצה, זה לתת להורים את האפשרות עם סיסמה כלשהי.

אופיר כץ: היום הם לא יכולים.

אופיר כץ: לא לחייב כל גן לעשות את זה, אבל אנחנו רואים את מקרי ההתעלות, בכל יום יש לנו מקרה של התעללות, ובשורה התחתונה אנחנו לא מצליחים לשמור על הילדים שלנו.

אופיר כץ: אנחנו מנסים דברים, זה אולי משתפר, אבל כל יום בשורה התחתונה יש ילד שחוטף מכות בגן במדינת ישראל.

אופיר כץ: התמונות שכולנו רואים, אין בן אדם שלא מזדעזע מזה.

אופיר כץ: אני מלווה את המשפחות, את ההורים, ולצערי המעגל הזה של הורים שהילדים שלהם עברו התעללות ותקיפות בגני הילדים הולך ומתרחב כל יום.

אופיר כץ: אם התחלתי עם כמות בודדת של הורים, היום אפשר להגיד שאנחנו כבר עוברים את העשרות, אנחנו כבר יותר מזה.

אופיר כץ: אנחנו צריכים לתת מענה, לתת מעטפת ולשמור על הילדים שלנו.

אופיר כץ: אני חושב שהכלי הוא לאפשר לגן, כמובן כשההורים רוצים.

אופיר כץ: היום אני חושב שזה רצון של רוב ההורים שתהיה להם האפשרות להסתכל.

אופיר כץ: הם יוכלו לראות ויהיה להם את השקט שזה קיים, ואני חושב שיודעים שכאשר יש את הדבר הזה און-ליין ושההורים יכולים לצפות, זה ייצור הרתעה אמיתית לכל מי שיש לה רצון להתעלל בילד או לתקוף ילד.

אופיר כץ: שוב, אני לא מדבר על חובה.

אופיר כץ: בגלל שזה דבר שהיום ההורים רוצים את זה, אני חושב שזה ייצור תחרות בריאה בין גני הילדים, כי אני חושב שהורה יעדיף לשים את הילד שלו בגן שהוא יודע שיש בו מצלמות מאשר בגן שהוא לא יודע מה קורה בו, וזה דבר שהגיע הזמן לשנות ולאפשר לגנים ולהורים שרוצים את האון-ליין להורים.

אופיר כץ: תודה.

מופיד מרעי: תודה רבה, חבר הכנסת כץ.

מופיד מרעי: אני חושב שאמרת דברים מאוד מאוד ברורים.

מופיד מרעי: כל נושא המצלמות הוא כלי למה שנקרא "איתור של עבריינים כאלה או אחרים", ואחרי זה כמובן כלי שהוא חכם משפטית כשהורים נכנסים להליך משפטי כזה או אחר נגד עבריין, והוא גם כלי מרתיע.

מופיד מרעי: אנחנו עדים למקרים מזעזעים, חלקם נאמרים, חלקם לא נאמרים.

מופיד מרעי: כולנו חווינו חוויות כאלה שבסופו של דבר אנחנו צריכים להגיע לפתרון הסופי.

מופיד מרעי: והנושא של הדיונים בחקיקה ובסעיפים של מה כן ומה לא, מה מנגישים ומה לא, זה מאוד מאוד חשוב, זה עדין, אבל אנחנו צריכים לדעת בסופו של דבר למצוא את הנתיב שגננת יודעת שבסופו של דבר היא מפוקחת בעשייה שלה ויש יכולת ולהיכנס ולראות מה קורה.

מופיד מרעי: אני חושב שנכון מה שאמרת, שברגע שהפיקוח חלש, הוא מינורי, אותו צריך להעצים.

מופיד מרעי: ביכולת להיכנס, גם מרוויחים ןגם שומרים על המטפלת בעצמה.

מופיד מרעי: יש מטפלת שבהיסח הדעת או בתמימות עשתה איזה עבירה שהיא לא התכוונה אליה, אני לא מדבר על אלה שהתכוונו לעשות, לפגוע, לבזות ולהשפיל, אני לא מדבר עליו, היא יכולה באיזה מקום גם לצאת נשכרת.

מופיד מרעי: אנחנו נעבור לנועה צור ברוש.

מופיד מרעי: היא נמצאת איתנו פה, בבקשה.

נועה צור ברוש: יש פה את המומחה לתחום, רותם זהבי.

רותם זהבי: אני מנהל אגף הבטיחות במשרד החינוך.

רותם זהבי: קיבלנו על עצמנו את נושא מעונות היום ונושא המצלמות.

רותם זהבי: יש איתי פה חבר, קולגה, שנמצא עכשיו בזום, אני מבקש להעלות אותו, קוראים לו "ליאור טוביה".

מיכל שיר סגמן: כל נושא המצלמות הוא דבר חדש גם במשרד הכלכלה, זה חוק חדש שיצא והמשטרה התארגנה עליו יחד עם משרד הכלכלה, אגף מעונות יום.

מיכל שיר סגמן: אנחנו קיבלנו אותו לפני חודש ואנחנו מתארגנים.

מיכל שיר סגמן: זה לא דבר פשוט.

מיכל שיר סגמן: בימים אלה אנחנו מקימים מערך פיקוח של בטיחות, ובפעם הראשונה אנחנו נתקלים במשהו חדש שנקרא "בדיקת מצלמות", זה דבר שלא היינו רגילים אליו.

מיכל שיר סגמן: היינו רגילים לבדוק מבחינת בטיחות גן ילדים, בית ספר, עכשיו אנחנו צריכים במסגרת הבדיקה הזאת להוסיף דבר חדש שאנחנו לא יודעים איך לעשות ולמדנו אותו בחודש האחרון, שנקרא "בדיקת מצלמות".

מיכל שיר סגמן: החוק זה דבר מאוד עדין, כי אנחנו יכולים לבדוק, להיכנס, ואנחנו צריכים סמכות לעניין הזה.

מיכל שיר סגמן: החוק נותן לנו סמכות.

מיכל שיר סגמן: יש שלושה מרכיבים לעניין הזה של המצלמות: האחד, כשאני מרכיב ומקבל רישיון, אני צריך שתהיה לי את מערכת המצלמה.

מיכל שיר סגמן: אני מדווח שיש לי במעון מערכת מצלמות.

מיכל שיר סגמן: זה מה שאמרת.

מיכל שיר סגמן: אני עכשיו קיבלתי רישיון, אז קיבלתי רישיון למוסד שיש בו את כל האישורים, כולל מערכת מצלמות שעובדת, תקינה, בדקו אותה.

מיכל שיר סגמן: זה דבר אחד בתהליך הרישוי.

מיכל שיר סגמן: דבר שני, למשרד החינוך יש מערכת אכיפה ובקרה, ועכשיו אנחנו מקימים מערך בקרה שבתוך שנתיים נעבור על 6,000 מעונות, ויש עוד 6,000 שאנחנו עוד לא יודעים עליהם ונצטרך להכיר בהם.

מיכל שיר סגמן: כרגע יש לנו רשימות של בין 5,000 - - -

אופיר כץ: כמה מפקחים יש אצלכם שעושים את זה?

רותם זהבי: יהיו כנראה בסביבות 15-12 מפקחים שיעסקו בנושא הזה של בקרות.

רותם זהבי: עכשיו אנחנו מקימים את המערך הזה.

אופיר כץ: - - - הם ילכו לבדוק את הגנים?

רותם זהבי: ילכו, ייכנסו לגן, יבדקו בטיחות, ייכנסו למערכת המצלמות, יבדקו שזה תקין, שזה עובד, שזה מכסה את כל הגן, שיש שילוט, שיש מצלמות, גם בחצר.

אופיר כץ: אתה אומר ש-12 מפקחים יעברו את כל הגנים במדינת ישראל בשנתיים.

רותם זהבי: מעונות היום.

רותם זהבי: זה מה שאני רוצה.

רותם זהבי: אני מקווה שנוכל.

רותם זהבי: אנחנו עכשיו מקימים את זה.

רותם זהבי: זה מערך, זה מסובך מאוד, אבל הניסיון שיש לנו מתוך מה שעשינו בגנים ובבתי ספר, זה מאפשר לנו לבצע ולהקים את המערך הזה.

רותם זהבי: זו בדיקה שגרתית.

רותם זהבי: כשאני בודק מעון יום, יש מצבים שבהם אני מקבל דיווח של אירוע חריג, שמגיע אליי בפורטל, ואז אני לוקח את זה ובודק, למשל גן רקפת בראש העין, מגיע למצלמות, המפקח פותח אותן, ואז אני רואה אם זה אירוע בטיחות או אירוע אלימות, ואז אני מפנה את זה למשטרה, ואומר למשטרה: תלכו, תבדקו את זה, אני לא מתעסק בזה, זה עניין פלילי וכו'.

מיכל שיר סגמן: ועם זאת, מרגע שלקחת את הצילומים, אותו הגן נמצא ללא צילום.

מיכל שיר סגמן: אף אחד לא מצלם בזמן הזה.

ליאורה סולטן-יעבץ: הוא לא יכול לקחת, גברתי.

ליאורה סולטן-יעבץ: הוא רק יכול לצפות.

ליאורה סולטן-יעבץ: אין שום סמכות לאף אחד לקחת צילומים, רק למשטרת ישראל.

ליאורה סולטן-יעבץ: הוא יכול לצפות, הוא לא יכול לקחת.

ליאורה סולטן-יעבץ: זה בדיוק הפער.

רותם זהבי: המצלמות האלה, מנהלת המעון לא רואה אותן, רק לשוטר מותר להיכנס ולמפקח שלנו, שיש לו סמכות בחוק להיכנס.

רותם זהבי: יכול לעשות את זה מפקח פדגוגי ויכול לעשות את זה מפקח בטיחות, אם זה עניין בטיחותי.

רותם זהבי: אלה האנשים שיכולים.

מיכל שיר סגמן: מדוע הגננת לא יכולה?

רותם זהבי: כי החוק לא מאפשר לה, מה לעשות.

מיכל שיר סגמן: מאחר שלא הייתי כאן, אני קוטעת אותך ממש בקצרה, אתה כבר שמעת אותי אומרת את זה, אבל אני אומרת את זה לשאר המשתתפים, אמרתי את זה בפתיחת הדיון הקודם.

מיכל שיר סגמן: במהלך הפגרה אני מבקשת מכל הארגונים ומשרדי הממשלה לתת את ההערות שלהם גם לחוק הפיקוח וגם לחוק המצלמות.

מיכל שיר סגמן: אנחנו הולכים לפתוח את שני החוקים האלה, לראות איפה יש ליקויים שחוזרים על עצמם, ולבצע פה בוועדה את התיקונים מיד בפתיחת המושב הבא.

מיכל שיר סגמן: כבר כולם להתחיל להסתנכרן, לא סיפורי אלף לילה ולילה, אלא באמת נקודתי, מסמכים מדויקים מה צריך, כל אחד לפי ראות עיניו.

מיכל שיר סגמן: אנחנו יושבים כאן יחד עם הייעוץ המשפטי, פותחים את החוק, עושים את התיקונים ונמשיך משם.

נירה לאמעי-רכלבסקי: ואם תביאו קודם תקנות, כי אתם אומרים דברים שלא כתובים בחוק על איך עושים את זה, מי אומר למי – אם תביאו תקנות, בכלל יהיה - - -

רותם זהבי: אנחנו צריכים קודם כול ללמוד את העניין הזה, עוד לא למדנו מספיק.

רותם זהבי: הדבר האחרון זה העניין הזה של ההכשרה.

רותם זהבי: אנחנו עכשיו קיבלנו את המפקחים לידינו במחוזות, הם יושבים במחוזות, אנחנו נסמיך אותם בהתאם לחוק לגשת ולפתוח.

רותם זהבי: חבר הכנסת אמר שלוקח המון זמן, חמישה חודשים, ארבעה חודשים, עד שמטפלים בעניין הזה.

רותם זהבי: ברגע שנכשיר את המפקחים שלנו, שתהיה כמות של אנשים בכל מחוז, לגשת מיד ולהיות מסוגלים לפתוח וכו', הזמינות תהיה הרבה יותר מהירה.

אופיר כץ: אני שמח על הרצון, אבל אני לא רואה איך זה קורה.

רותם זהבי: עדיין לא הוקם המערך.

אופיר כץ: 12 מפקחים - - -

רותם זהבי: זה עניין של זמן, עכשיו קיבלנו אותם לפני שבוע.

אופיר כץ: זה לא מציאותי 12 מפקחים על 6,000.

אופיר כץ: עזוב נו.

רותם זהבי: לא זה 12 לבטיחות, ויש - -

מיכל שיר סגמן: אופיר, להצעת החוק גם אתה יכול לשלוח את ההערות שלך.

רותם זהבי: - - עוד 50-40 מפקחים פדגוגיים שמסתובבים בשטח.

אופיר כץ: לא שמעתי.

רותם זהבי: עוד כ-40 או 50 מפקחים פדגוגיים, שפרוסים בכל המחוזות של המשרד.

רותם זהבי: זה מערך שיכול בהחלט לתת מענה טוב, נכון ומהיר לתלונות כאלה.

רותם זהבי: אני רוצה לתת לחברי, ליאור טוביה, שאחראי על המצלמות לדבר, אם אפשר להעלות אותו.

מיכל שיר סגמן: בבקשה.

ליאור טוביה: שלום לכולם, צוהריים טובים, בהמשך לדברים של רותם, יש רק עוד סוגיה אחת שצריך לתת עליה את הדעת, והתחלנו לברר בנושא, וזה בזמנים שבין ביקורת לביקורת.

ליאור טוביה: יכולות לעבור שנה או שנתיים, אנחנו צריכים לוודא שהמצלמות האלה ממשיכות לעבוד וה-DVR או ה-MVR ממשיכים להקליט.

ליאור טוביה: כיום אין לנו שום מידע על הנושא הזה, ולכן כרגע אנחנו נמצאים בתהליך של אפיון טכנולוגי, שיאפשר לי למרות המגבלה שהמצלמות לא ברשת, לקבל אינדיקציה און-ליין כשמצלמה מפסיקה להקליט ו-DVR מפסיק להקליט או אם מישהו נוגע בו ומוחק, כמו שחבר הכנסת אופיר דיבר קודם על זה שלפעמים מי שעושה את העבירה רוצה להעלים ראיות ויכול להיכנס למערכת ולשנות דברים.

ליאור טוביה: ולכן אנחנו הולכים לפיתוח טכנולוגי ויוצאים למכרז, וברגע שיהיה לנו את הדבר הזה ביד, תדמיינו לעצמכם סוג של מוקד אמון כזה, שמרושת על כל מעונות היום במדינת ישראל.

ליאור טוביה: וברגע שבמעון מסוים יש הפסקת עבודה של מצלמה או נגיעה ב-DVR, מקבלים את האינדיקציה ואז בנוהל מסודר פנימי שלנו נוכל לתת להם את המענה המידי לאותו מעון.

מיכל שיר סגמן: מה הם לוחות-הזמנים?

ליאור טוביה: יש פה עניין של כסף, תקציב.

מיכל שיר סגמן: קיבלתם אישור לתקציב או שזה משהו שצריך לדחוף אותו?

רותם זהבי: זה ייקח לפחות חצי שנה.

קריאה: איך זה מסתדר עם ה-30 יום שהם צריכים למחוק אחורה?

קריאה: הם נוגעים במצלמה כל 30 ימים עקרונית.

ליאור טוביה: אף אחד לא נוגע במצלמה.

רותם זהבי: תסביר, ליאור.

רותם זהבי: תסביר.

קונסטנטין שוויביש: לפי החוק הם צריכים לשמור 30 ימים.

ליאורה סולטן-יעבץ: דנו בזה אז, סליחה שאני מתפרצת, פשוט הייתי בחוק.

ליאורה סולטן-יעבץ: דנו בזה אז.

ליאורה סולטן-יעבץ: בהתחלה לא ידענו 30 עד 90 יום.

ליאורה סולטן-יעבץ: אם תשימי לב כתוב 30 עד 90.

ליאורה סולטן-יעבץ: המטרה שהמצלמה גורסת את עצמה כל 30 ימים.

ליאורה סולטן-יעבץ: כל הזמן זה נגרס אבל חייבים מינימום 30 ימים.

ליאורה סולטן-יעבץ: זה לא משהו שמישהו נוגע בו.

רותם זהבי: כשאנחנו בודקים את המערכת, אנחנו בודקים שיש 30 יום אחורה.

קונסטנטין שוויביש: זה לא בר-ביצוע.

ליאורה סולטן-יעבץ: זה קורה.

קונסטנטין שוויביש: זה לא קורה, מכיוון שיש לי 19 מצלמות, ויש DVR 8 טרה, הוא לא יכול להכניס 30 יום, בקושי שבועיים.

קונסטנטין שוויביש: אנשים שהצביעו עבור החוק לא הזמינו מומחה כלשהו על מנת לשמוע אותו.

רותם זהבי: אנחנו נוודא שזה אכן מתבצע.

קונסטנטין שוויביש: כשיש הרבה מצלמות ויש DVR - - -

מיכל שיר סגמן: אגב, שאלת תם, למה זה צריך להישמר ב-hard drive ולא בענן שיש לו תכולה עצומה של מידע?

קונסטנטין שוויביש: זה כבר עולה כסף.

קונסטנטין שוויביש: 8 טרה בענן – אם משרד החינוך יסבסד לי את זה, אין לי בעיה.

קריאה: אין חיבור לרשת.

מיכל שיר סגמן: אין חיבור לרשת בשנת 2022 זה לא הסבר.

נירה לאמעי-רכלבסקי: הם לא הסכימו בכוונה, שזה לא - - -

קונסטנטין שוויביש: הם רצו גם להקליט את הקול.

קרן אוחנה-איוס: באיזה אופן המפקחים יבדקו את זה?

קרן אוחנה-איוס: עם איזה עזרים הם יגיעו לגן כדי לבדוק?

רותם זהבי: הם יתחברו עם כבל, יהיה להם מסך – איזה סוג של מסך?

רותם זהבי: בדיוק עכשיו אנחנו מדברים על העניין הזה – הם יתרגלו להגיע ל-DVR, להתחבר אליו עם כבל ולעשות את הבדיקות.

רותם זהבי: יש ארבעה נושאים שהם צריכים לבדוק: האחד, שיש מצלמות, שיש שילוט, שיש DVR שהוא עובד, ואז להתחבר.

קרן אוחנה-איוס: מאחר שהגננות הן לא כל כך טכנולוגיות - - -

רותם זהבי: הגננות לא מתערבות בעניין.

קרן אוחנה-איוס: סביר להניח שהן תצטרכנה את שם המשתמש, סיסמה, כתובת IP.

רותם זהבי: לא.

רותם זהבי: אנחנו לא מערבים אותן בעניין.

מיכל שיר סגמן: אני רוצה לשאול את הפרקליטות בבקשה.

מיכל שיר סגמן: חבר הכנסת כץ שאל שאלה שאנחנו רוצים תשובה עליה.

אופיר כץ: לגבי המצלמות באון-ליין.

אופיר כץ: לאפשר שהמצלמות יהיו לנגישות ההורים עם שם משתמש וסיסמה.

מיכל שיר סגמן: יש לנו תשובה מהפרקליטות?

רותם זהבי: זה לא תשובה מהפרקליטות.

רותם זהבי: משרד המשפטים צריך לענות על כך.

מיכל שיר סגמן: בקצרה.

מיכל שיר סגמן: אנחנו חייבים לדחוף לכיוון הסיום.

מיכל שיר סגמן: לוחצים עלינו בגלל לוחות-זמנים של הכנסת שלא קשורים לוועדה הזאת.

שמרית וולף: ההתייחסות היא מאוד רחבה, היא נוגעת בכמה היבטים של הפרטיות, שכרגע אני לא בדיוק הבן אדם לייצג את הנושא הזה, אבל אני כן אגיד שדברים נידונו בצורה נרחבת אך לאחרונה.

שמרית וולף: החוק הוא לא חוק ישן, הוא חוק יחסית חדש, הדברים עלו.

שמרית וולף: בכל הנוגע לצפייה בצורה רציפה, גם אני חושבת שההצעה הזאת עלתה ובסופו של דבר היא לא באה לידי ביטוי בחוק.

שמרית וולף: אני באמת מנסה להבין בסופו של דבר את הרציונל של הנושא הזה של הצפייה און-ליין.

שמרית וולף: מאיפה מגיע הרצון הזה ומה התכלית כאשר יש לנו את המערך השלם של הפיקוח?

אופיר כץ: הוא עובד יופי, אין לנו מקרי התעללות.

אופיר כץ: ..

אופיר כץ: מחקנו את הכול.

שמרית וולף: לא אמרתי חס ושלום שאין מקרים כאלה, אני פשוט באמת מנסה להבין את הגורמים שכרגע - - -

אופיר כץ: הגורמים שמה?

שמרית וולף: אני אומרת שהצפייה און-ליין שהוצעה והועלתה כאפשרות – שמעתי גם את הדברים של ליאור שדיבר בהקשר של המערך השלם שכרגע מנסים לייסד אותו, כאשר למעשה אותם מפקחים שכרגע מוקנות להם סמכויות בחוק לצפייה באותן מצלמות – השאלה אם זה לא מהווה מענה לאותה צפייה שהיא צפייה און-ליין?

אופיר כץ: התשובה לשאלה היא "לא".

שמרית וולף: אני לא רואה מי הדובר.

אופיר כץ: חבר הכנסת אופיר כץ.

אופיר כץ: אמרתי שהתשובה היא "לא".

אופיר כץ: זה לא נותן מענה.

קריאה: מה לא נותן מענה?

אופיר כץ: שהמפקחים הם אלה שצריכים לבוא ולבדוק את המצלמות במקרה של חשד או לא, אנחנו רואים שזה לא נותן מענה, כי לצערי מקרי ההתעללויות רק הולכים ועולים.

רותם זהבי: המערכת לא עבדה.

רותם זהבי: לא הייתה מערכת - - -

אופיר כץ: היא עבדה לפני שהגעתם.

אופיר כץ: לא הכול זה משרד החינוך.

אופיר כץ: היא עבדה במשרד אחר עם יותר מפקחים ממה שאתה הזכרת אפילו, וזה עדיין לא עובד.

רותם זהבי: ממש לא.

רותם זהבי: היה בן אדם אחד בכל הארץ שפתח מצלמות.

אופיר כץ: 27 מפקחים פלוס 12 שלכם, זה לא משהו שיעבוד.

אופיר כץ: גם אם יהיו 50 מפקחים שלכם זה לא יעבוד.

אופיר כץ: זה משרד החינוך, אתם הרבה יותר טובים ממני במתמטיקה, אני לא רואה איך 12 מפקחים שולטים על 6,000 גנים.

אופיר כץ: זה לא ישים.

אופיר כץ: זה אולי יפה על הנייר, יפה במצגות, לא ישים.

אופיר כץ: הדבר היחיד שיכול לאפשר ביטחון ובטיחות זה שלהורים תהיה אפשרות לצפות בגנים שהילדים שלהם נמצאים שם.

רותם זהבי: ממש לא.

רותם זהבי: אני רוצה רגע להסביר משהו - - -

אופיר כץ: איך אתה יודע?

אופיר כץ: אמרת שרק לפני חודש זה עבר אליכם, איך אתה קובע בנחרצות שזה ממש לא?

אופיר כץ: מאיזה מקום אתה אומר "ממש לא"?

רותם זהבי: הנושא הזה של בטיחות לא יבוא דרך המצלמות, הוא יבוא קודם כול דרך טיפול חינוכי מסודר והכשרה מסודרת, מה שהיה בדיון הקודם, של מטפלות, שזה הדבר המרכזי: איך להתנהג, איך להתנהל, ניהול שגרת הבטיחות במעון – זה הדבר המרכזי – איך לא עושים טעויות וכו'.

רותם זהבי: כל הדברים האלה זה תהליך שמשרד החינוך עכשיו עוסק בו יחד עם הפיקוח, יחד עם עובדי המעונות.

רותם זהבי: זה מהלך גדול שהוא יחסוך אחר כך את כל האירועים החריגים וכו' שעכשיו צועקים עליהם.

שלומית גרינפילד גילת: שמעתי את האמירה של היושבת-ראש, שאת שואפת לתקן את החוק ואת התקנות.

שלומית גרינפילד גילת: אני רוצה להסביר למה ההצעה של חבר הכנסת כץ, גם אם היא הייתה מידתית במובן של הפרטיות, לא יכולה לעמוד כאן.

שלומית גרינפילד גילת: חוק התקנת מצלמות אוסר על התקנת מצלמות בבתים פרטיים.

שלומית גרינפילד גילת: זאת אומרת, זה לא ייתן מענה לכל הבתים הפרטיים.

שלומית גרינפילד גילת: בנוסף, חוק התקנת מצלמות לא חל על מסגרות של פחות משבעה ילדים, אז כל מטפלת שיש לה שישה ילדים ומטה, לא יחול עליה החוק הזה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: רק אם מתגוררים בבית אנשים.

נירה לאמעי-רכלבסקי: זה לא כל הבתים הפרטיים.

אופיר כץ: אני רק רוצה להעיר הערה.

אופיר כץ: נראה לי קצת מוזר שאת אומרת לנו, חברי הכנסת - - -

נירה לאמעי-רכלבסקי: דווקא רוב המעונות, לא נראים לי כאלה שמתגוררים בהם אנשים.

אופיר כץ: כשאת אומרת לנו, חברי הכנסת, מה יכול לעמוד ומה לא, אנחנו יודעים כרגע מה החוק אומר ולגבי מי זה יחול.

אופיר כץ: אם נחליט שנרצה לשנות את החוק, אנחנו נשנה.

שלומית גרינפילד גילת: זה בדיוק מה שאני אומרת.

אופיר כץ: לא.

אופיר כץ: זה לא מה שאמרת.

אופיר כץ: הבתים עם שלושה פעוטות, נגיד שאנחנו שמים בצד.

אופיר כץ: מה עם היתר?

אופיר כץ: את לא יכולה להגיד שגם על היתר זה לא יחול.

אופיר כץ: אם נרצה לשנות, אנחנו יכולים לשנות.

שלומית גרינפילד גילת: אני אומרת שחוק התקנת מצלמות נבנה עם איזונים בתחום הפרטיות.

שלומית גרינפילד גילת: לדוגמה בית פרטי, לא מציבים בו.

שלומית גרינפילד גילת: אם אתם רוצים לשנות את האיזון - - -

נירה לאמעי-רכלבסקי: בית פרטי שמתגוררים בו אנשים – תעשי הבחנה, רוב המעונות האלה הם כן בדירות מגורים.

אופיר כץ: נכון.

אופיר כץ: זה היום אי-אפשר.

מיכל שיר סגמן: אם לא מתגוררים באותו הבית אנשים, אין בעיה, כי הוא לא באמת בית פרטי.

שלומית גרינפילד גילת: הרבה מהמסגרות האלה הן מסגרות קטנות, והן מסגרות שהן כן בבתים פרטיים, שמתגוררים שם אנשים.

מיכל שיר סגמן: עם זאת, אי-אפשר שבשבעה ילדים ומטה, כל אדם שיש לו זוג עיניים, זוג אוזניים ופה יוכל לפתוח על אוטומט גן ילדים או לשמור על פעוטות.

שלומית גרינפילד גילת: זה מה שאני אומרת.

שלומית גרינפילד גילת: לא באתי להגיד מה אי-אפשר לעשות.

שלומית גרינפילד גילת: אני מסבירה את המצב החוקי ואומרת שאם אתם רוצים לשנות, אפשר לשנות שחוק הפיקוח על מעונות יום יחול גם על מסגרות קטנות יותר.

שלומית גרינפילד גילת: נכון להיום, מה שמציע חבר הכנסת כץ לא ייתן מענה לרוב המסגרות.

נירה לאמעי-רכלבסקי: איך את יכולה לדעת?

נירה לאמעי-רכלבסקי: אף אחד לא יודע את הפילוח של המסגרות האלה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: בקושי את המספר שלהן יודעים.

נירה לאמעי-רכלבסקי: איך את יכולה להגיד את זה בוודאות כזאת?

נירה לאמעי-רכלבסקי: אני ממש לא מבינה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אני יושבת כאן בכל הדיונים, שומעת מספרים, ואני לא מבינה את המספרים.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אני לא מבינה איך אפשר לדעת, אפילו כשניסינו לעשות את ההקלה להיתר לשימוש חורג לא הבנו מה המספרים.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אז איך אפשר לדעת?

שלומית גרינפילד גילת: זהו חלק מהסיבה שעשינו את התיקון של שימוש חורג.

שלומית גרינפילד גילת: המספרים הם לא בתחום שלי, וכמובן יש גם את המיפוי של משרד החינוך.

אופיר כץ: היא צודקת.

אופיר כץ: איך אמרת שזה לא יענה על רוב המסגרות?

שלומית גרינפילד גילת: לא התכוונתי לנקוט במספר, התכוונתי להגיד על איזה מקרים החוק עכשיו לא חל.

שלומית גרינפילד גילת: זה נתון לכם, המחוקקים להחליט לשנות את האיזונים.

שלומית גרינפילד גילת: ניסיתי לתאר את המצב החוקי הקיים, לא להגיד מה ראוי שיהיה.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: כל הדוברים מעכשיו, יש לכם בדיוק דקה וחצי.

מיכל שיר סגמן: אני מתנצלת, אנחנו חייבים לנעול את הדיון.

מיכל שיר סגמן: המועצה לזכויות הילד, לאחר מכן אלונה ממטה המאבק, לאחר מכן לוסי חדידה.

אופיר כץ: אגב לפי הנתונים שיש לנו מהממ"מ, מעון הפועל בבית מגורים – יש רק 342.

לירון אשל: תודה, גברתי, אני היועצת המשפטית במועצה לשלום הילד.

לירון אשל: לפני שאני אתחיל בכללים ליישום חוק המצלמות שפרסם משרד המשפטים, הוא קבע שאם יש הפרדה בין אזור מגורים, גם אם זה בית פרטי, לבין אזור אחר שבו מופעל המעון, חל חוק המצלמות.

לירון אשל: לדוגמה, אם המעון במרתף ובשאר - - -

נירה לאמעי-רכלבסקי: או כניסה צדדית.

לירון אשל: אני אומרת שההחרגה של הנציגה במשרד המשפטים היא לא מדויקת.

לירון אשל: הם פרסמו את זה.

מיכל שיר סגמן: אגב, העובדה שכל אחד מפרש את החוק אחרת, שאף אחד לא יודע, אני חושבת קודם כול שזאת הבעיה המרכזית של החוק.

מיכל שיר סגמן: חוק שהרעיון שלו מבורך, אבל העובדה שלכל אחד פה יש פרשנות אחרת לחוק הזה, זה לא רציני.

אופיר כץ: מה יגידו ההורים שלא יודעים שום דבר?

ליאורה סולטן-יעבץ: יש תקנות, גברתי.

ליאורה סולטן-יעבץ: התקנות שפורסמו בספטמבר 2021 של משרד - - -

נירה לאמעי-רכלבסקי: הן עדיין לא הובאו לנו.

ליאורה סולטן-יעבץ: הן בתוקף.

לירון אשל: אני חושבת שפני הדיון פה אולי הוא פני השטח, כי אם יושבים פה אנשי מקצוע והם לא עד הסוף מודעים לניואנסים של התקנות והחוק, כנראה שהציבור בכללותו בטח ובטח לא מעודכן ומודע וגם המטפלות לא.

לירון אשל: אני אגיד קודם כול תודה לגברתי שנחושה ומקיימת דיונים רציפים, והיא משמיעה את קולם של הילדים, לא רק בימים, גם בלילות, וחבר הכנסת כץ שבנחישות לוקח את הנושא הזה קדימה.

לירון אשל: חוק המצלמות הוא מהלך משלים של חוק הפיקוח.

לירון אשל: וככזה הוא גם נסמך לא מעט על היישום שלו, ולכן כל הדיונים שהתקיימו היום קשורים זה בזה, אבל אם אנחנו יודעים שרוב המסגרות עדיין מתחת לרדאר, ועדיין לא הגישו בקשות לרישיונות, ממילא אין בכלל מה לדבר על האכיפה ועל היישום של חוק המצלמות, כי בוודאי לא יודעים איפה אותם פעוטונים נמצאים.

לירון אשל: עוד משפט לעניין האכיפה והפיקוח – גם הנתונים שהעלו פה, זה נכון שהמהלך הוא מהלך חדש תחת משרד החינוך לכל הפחות, אבל גם הנתונים שנאמרו פה, שייקח שנתיים לבחון את 6,000 המעונות, וזה מתייחס רק למעונות המוכרים, כשיש כל כך הרבה ילדים שנמצאים מתחת לרדאר, שנתיים בשעון זמן של ילדים - - -

גור רוזנבלט: זה נאמר בקשר למצלמות בלבד, לא לגבי הפיקוח באופן כללי.

לירון אשל: אני מניחה שזה פועל יוצא של הפיקוח הכללי.

גור רוזנבלט: לא היית פה בישיבה הקודמת.

מיכל שיר סגמן: - - - עשו חוק פיקוח מצלמות ולא עשו שום דבר בעניין של הסדרת מקצוע.

גור רוזנבלט: לא היית פה בישיבה הקודמת, הצגתי כאן כמה זמן ייקח לנו.

גור רוזנבלט: אני סמנכ"ל משרד החינוך, והממונה בחוק על המעונות.

גור רוזנבלט: בדיון הקודם גברתי לא הייתה פה, חבר הכנסת מופיד ניהל את הדיון, ואמרנו שאנחנו לקחנו עלינו את הנושא הזה בסך הכול לפני חודש.

גור רוזנבלט: בתקופה הקרובה מאוד נוציא את 6,000 הרישיונות הראשונים של אלה שכבר הגישו את כל המסמכים הנדרשים לקבלת הרישיונות.

גור רוזנבלט: אמרתי בדיון הקודם שכרגע ניתן את הרישיונות על סמך ההצעות שנתנו הבעלויות, וברגע שניתן את הרישיונות מיד נצא למבצע בקרה גדול מאוד, אנחנו נגייס 80-70 בקרים שיעבדו סביב השעון ויעברו בכל המסגרות האלה.

גור רוזנבלט: במקביל, אנחנו גם נעשה מבצע מאוד גדול לבוא לכל המעונות שטרם הגישו בקשות לקבלת רישיונות, להערכתנו בנוסף ל-6,000-5,000 שכבר הגישו בקשות, יש עוד כמספר הזה שלא הגישו בכלל, ואנחנו נפנה אליהם כדי שיבואו ויגישו.

גור רוזנבלט: נפנה גם להורים כדי שיעודדו את המעונות שבהם הילדים שלהם נמצאים להגיש בקשה, ליצור מעין מותג של מעון בפיקוח משרד החינוך.

גור רוזנבלט: כמו שיש גן ילדים בפיקוח משרד החינוך, כמו שיש בית ספר בפיקוח משרד החינוך, אנחנו ניצור מציאות שבה כלל המעונות שבמדינת ישראל יהיו מפוקחים על ידי משרד החינוך.

גור רוזנבלט: אגב, אם החוק ישתנה, אנחנו כמובן נפעל בהתאם לחוק שיהיה בתוקף באותו זמן שבו נערוך את הבדיקות.

מיכל שיר סגמן: הרעיון העיקרי של החוק לא ישתנה.

מיכל שיר סגמן: מה שהולך להשתנות זה החידודים, זה הדקויות, זה להדק אותו, זה המקומות שמשאירים פה אצל כולם – וזה חוזר על עצמו, לא משנה לאן אתה מסתכל – סימני שאלה.

מיכל שיר סגמן: המטרה היא לעשות טוב לחוק.

גור רוזנבלט: אני מוכרח להודות שכל המציאות הזאת של צילום היא חדשה עבורנו במשרד החינוך.

גור רוזנבלט: אצלנו, בגני הילדים ובבתי הספר, לא רק שאנחנו לא מעודדים התקנת מצלמות, אנחנו אוסרים התקנת מצלמות, ובשבילנו זה קצת היפוך מחשבה.

גור רוזנבלט: אנחנו צריכים רגע לעכל - - -

מיכל שיר סגמן: אתה יודע שזה חוק של שרת החינוך.

גור רוזנבלט: אנחנו לא רגילים לדבר הזה, על מערכת החינוך אני מדבר.

גור רוזנבלט: אנחנו צריכים שנייה להבין איך הדבר הזה עובד, וזה מה שאמר רותם לגבי העניין שייקח עוד זמן.

גור רוזנבלט: מבחינת הפיקוח באופן כללי לגבי המעונות, אנחנו מקווים בתוך שנה פחות או יותר להשלים את המהלך כולו, כשלגבי ה-5,000 הראשונים אנחנו מתכוונים להשלים את זה ממש בחודשים הקרובים.

לירון אשל: אני אמשיך מהנקודה שהפסקתי.

מיכל שיר סגמן: ממש במילה, אני חייבת לסיים את הדיון.

לירון אשל: אחרי שהוא אמר את הדברים, עדיין לא נחה דעתי, אני עדיין מוטרדת מזה שייקח שנתיים – שוב, גם אם זה מהלך חדש – כי לילדים זה לא משנה מי הגג או מי הגורם המוסמך, האם זה משרד העבודה או האם זה משרד החינוך.

לירון אשל: בסופו של דבר הילדים כרגע לא מקבלים את המענה, וזה מהלך שייקח זמן, ומן הסתם הוא מצריך משאבים, הוא מצריך כוח-אדם.

לירון אשל: נקודה ממש אחרונה, גברתי, גם מבחינת המשטרה, יושבת פה ליאורה יעבץ, שהיא האור הכי גדול שיכול להיות לילדים נפגעי התעללות באופן כללי במשטרת ישראל, אבל אני אגיד שגם משטרת ישראל צריכה להשקיע משאבים וכוח-אדם בכלל בטיפול גם כשהם תופסים – אני אגיד עוד לפני זה, כדי לתפוס מצלמות, לתפוס אותן בזמן כדי שהחומרים לא יימחקו, צריך לפעול כמה שיותר מהר מחשיפת האירוע או מהחשש, וכשאין מספיק כוח-אדם זה לא קורה והחומרים נמחקים.

לירון אשל: לא סתם הראו פה בדיון הקודם ש-75% מהתיקים נסגרים – גם אחרי שתופסים, כדי שלא נגיע לטיעון האחר שהיה פה על התמשכות ההליכים בתיקים כאלה.

לירון אשל: חשוב שיהיה כוח-אדם שיעבור על החומרים האלה, לפעמים זה שעות ולפעמים זה ימים של צפייה בחומרים.

לירון אשל: כדי שהכול יעבוד כמו שצריך ושלא ייסגרו התיקים ואותן מטפלות לא ימשיכו, לא רק שהתיק הספציפי ייסגר, אלא גם לא ימשיכו להיות סביב אותם ילדים או במסגרות אחרות ולא ימשיכו לעסוק בנושא, חייבים להשקיע בזה כוח-אדם גם במשטרת ישראל.

לירון אשל: תודה, גברתי.

מיכל שיר סגמן: אני כבר נותנת למשטרת ישראל את זכות הדיבור.

מיכל שיר סגמן: לוסי בבקשה.

מיכל שיר סגמן: בקצרה.

מיכל שיר סגמן: מילה.

לוסי חדידה: לגבי כוח-אדם, תצפיתניות מהצבא יכולות להגביר כוח בשביל דבר כזה, כי זה משהו מאוד מאוד מבורך.

ליאורה סולטן-יעבץ: שהן היו תצפיתניות, שהן השתחררו מהצבא.

לוסי חדידה: לא יודעת.

לוסי חדידה: משהו במאגר הזה, להשתמש בהן, זה ממש ממש חשוב.

לוסי חדידה: לגבי המצלמות, אני חושבת שצריך לפתוח את זה לכמה אפשרויות, זאת אומרת שיהיה את הבסיס הזה בחוק כמו שהוא קיים, ולתת עוד אפשרות און-ליין לגנים שרוצים און-ליין ועובדים על זה.

לוסי חדידה: יהיה שירות תצפיתניות, שזה משהו מבורך, שאצלי היה במסגרת, שרואים במקביל את כל מה שמתרחש בגן, במקביל על כמה כיתות במשך תשע שעות, מה שגם הורה לא יכול לצפות וגם בעל הבית.

לוסי חדידה: זה משהו מאוד מבורך מבחינתי לתת אפשרות מעבר לבסיס שיש את הפחד שיתעסקו ב-DVR וכל הדבר הזה, שכל גן שרוצה את זה, לעשות עוד מערכת נפרדת.

לוסי חדידה: אני חושבת שאם בעל פיצוציה כן יכול להסתכל על המקום שלו, בטח ובטח מסגרת חינוכית, שזה הדבר הכי רגיש שיש.

מיכל שיר סגמן: מצלמות רחוב.

לוסי חדידה: כל מקום.

לוסי חדידה: לא נקרא לזה עסק, כי זה מסגרת חינוכית.

לוסי חדידה: אני חייבת לראות את המקום שלי ככלי הדרכה, לא חס וחלילה רק לחכות שיקרה משהו, אלא ככלי הדרכה, כדי למנוע את המשהו הזה.

לוסי חדידה: לצד המצלמות שכל הזמן מדברים עליהן, אני חושבת שהדבר הכי חשוב שיהיה ליווי פדגוגי רציף בתוך מקום, עם כל הכלים, וגם אמרתי את זה בכנס חינוך לפני שבועיים, שכל המשאב כרגע שפונים למודל פיקוח שייקח מלא זמן, כמו שאנחנו רואים פה, שיזרימו כוח מקצועי לשטח.

לוסי חדידה: השטח צריך החייאה, הוא צריך שיקום, הוא לא תמיד יודע מה לעשות בדיוק, זה לא מכוונה רעה ברוב המקרים.

לוסי חדידה: עוד פעם, יש את העוולות האלה שצריך להעיף אותם, פשוט להביא כוח-אדם מקצועי.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: יש כאן עוד אנשים, לא כולם יספיקו לדבר.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: אלונה, בבקשה.

מיכל שיר סגמן: מטה המאבק בקצרה.

אלונה דניאל: מיכל, תודה.

אלונה דניאל: ביקשנו את הדיון הזה וחיכינו לו שישה חודשים, אני אשמח שתקשיבו לי גם אם זה מעבר לדקה.

אלונה דניאל: אפילו הגישה הזאת שההורים לא יודעים להיות אחראים על הילדים שלהם, ואין לנו זכות להגן על הילדים שלנו, היא קצת מוזרה לי פה בתגובות.

אלונה דניאל: זה נשמע כאילו עשיתם עבודה ממש מעולה להגן על הילדים שלנו.

אלונה דניאל: רציתי לשתף אתכם משבוע אחד במטה המאבק.

אלונה דניאל: אלה תלונות במשטרה שהוגשו השבוע: שלוש תלונות בבאר שבע, אחת באשקלון, בשומרון, באריאל, ברמת גן, בהרצליה, שתיים בפתח תקווה, עוד אחת ביישוב נוצרי בצפון, עוד שני גנים בפתח תקווה, תלונה בדימונה, טבריה, טירת הכרמל, ירושלים, גן חינוך מיוחד בחולון, עוד גן ברחובות, בראשון לציון, באשדוד גן חינוך מיוחד, תלונה בצפת, תלונה מכרמיאל, קריית גת, גדרה, בית שמש, חדרה, ג'לג'וליה ועוד שתי תלונות בפתח תקווה.

אלונה דניאל: זה מהשבוע.

אלונה דניאל: בזה טיפלנו.

אלונה דניאל: ליווינו ועשינו.

אלונה דניאל: אז תגידו לי אתם אם זה מכת מדינה ואם אתם עושים פה עבודה טובה לשמור על הילדים שלנו, כשלנו אין זכות אפילו לבקש לשמור עליהם.

אלונה דניאל: אפשר לנהל פה דיונים על גבי דיונים, כל פסיק וסעיף לוקח פה כל כך הרבה שנים שזה מוציא את הנשמה.

אלונה דניאל: קודם כול, המטרה שלנו היא מניעה.

אלונה דניאל: זאת אמורה להיות המטרה, לא חקירה.

אלונה דניאל: קודם כול, אמורה להיות מניעה.

אלונה דניאל: כמה עוד דורות של פעוטות עם פוסט טראומה נגדל כאן ונוציא ילדים עם אחוזי נכות ממעונות?

אלונה דניאל: בכל פיצוץ של פרשה מגיעים פוליטיקאים, מצטלמים עם ההורים המפורקים האלה, מבטיחים הבטחות ונעלמים, פשוט נעלמים.

אלונה דניאל: למה אתם לא באים אליהם שנה אחרי, כשהילד שלהם מחכה לתור לפסיכולוג עדיין ואין?

אלונה דניאל: כשהאימא והאבא התגרשו כי הבית התפרק?

אלונה דניאל: כשהאבא פוטר מהעבודה כי הוא לא היה מסוגל להפסיק את העבודה והוא רץ מדיונים לדיונים והאימא בדיכאונות, התקפי חרדה ועם כדורים היום?

אלונה דניאל: הם לא ראויים לתמונה ולביקור?

אלונה דניאל: למה זה מעניין קומץ קטן כזה של אנשים?

אלונה דניאל: אופיר, אנחנו מודים לך שזה מעניין אותך גם ב-02:00 בלילה, גם בשבת, גם בשישי, גם בחגים, גם להרים טלפון להורים אחרי דיון ולהגיד להם: תהיו חזקים, וגם כשאנחנו מעלים סרטון של ילדה ששנתיים אחרי שואלת את אבא שלה, למה שלחת אותי לגן כזה שיתעללו בי?

אלונה דניאל: הוא מרים לו טלפון ואומר לו: כמה אתה חזק ואני איתך.

אלונה דניאל: אם אנחנו רוצים למנוע, אם תאשרו לנו היום דגימת מצלמות על ידי מפקחים ועוזרי מפקחים, כמו שדבי בזמנו כתבה את התיקון הזה, ובמקביל גם להקים מערך של עוזרי פיקוח, עוד לפי המכרז שעמיר מדינה כתב, ונקים שיטור קהילתי כמו פיקוח קהילתי בתוך הרשויות, מחר אנחנו מתחייבים, אנחנו מעמידים 500 מתנדבים שיגיעו להכשרה איפה שתגידו להם, ממטולה עד אילת.

אלונה דניאל: הם יגיעו כי יש לנו אלפי אנשים שמתחננים.

אלונה דניאל: אפשר לברור אותם בדיוק כמו שוטר קהילתי, אפשר לבדוק אותם, אפשר להחתים אותם, אפשר להדריך אותם, אפשר להחתים אותם על סודיות, אפשר לבדוק רישום פלילי, וכשנרוץ על המעונות האלה, אז תהיה פה רעידת אדמה, אז תראו באמת שיש אלפי מקרים לצערי.

אלונה דניאל: ויישארו הטובות, יישארו אלה שראויות, יישארו אלה שלא מצלקות את הילדים שלנו, כי ככה זה צריך להיות.

אלונה דניאל: ואז תוכלו לשבת ותהיה לכם נחת לדבר על פדגוגיה, ועל מה צריך להיות, על התקינה ועל כל הדברים האלה.

אלונה דניאל: האמת שדוח רוזנטל פורסם רק ב-2006, אנחנו רק 16 שנים אחרי, יש לנו עוד זמן, הילדים שיכולנו להציל אז, היום הם מתגייסים, אז נגיע, מתישהו נצליח להציל אותם.

אלונה דניאל: אנחנו באמת מבקשים: תנו לנו לפקח על הילדים שלנו.

אלונה דניאל: די, לא הצלחתם, תנו לנו לפקח על הילדים שלנו.

אלונה דניאל: לא יכול להיות שלקחתם חוק, סנדלתם און-ליין, סנדלתם מוקד תצפיתניות, על כל שריטה אימא מתייעצת איתנו בפחד ללכת למשטרה.

מיכל שיר סגמן: החוק היה בשנת 2017.

אלונה דניאל: תנו לנו את האפשרות בבקשה.

אלונה דניאל: תודה.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: איגוד המורים במשפט, אחר כך מעונות פרטיים, אחר כך סגן עיריית ראש העין, המשטרה, ואנחנו נועלים את הדיון.

מיכל שיר סגמן: אני מתנצלת, אין לי זמן, אני חייבת על פי תקנון הכנסת לסיים את הדיון.

קונסטנטין שוויביש: אני לא רוצה לפגוע באף אחד מחברי הכנסת, גם הנוכחים וגם אלה שהיו פה, אבל אתם חיים בעולם האידיאלי ואנחנו בעולם הפרקטי.

מיכל שיר סגמן: אנחנו הורים לילדים.

קונסטנטין שוויביש: זה בסדר גמור.

קונסטנטין שוויביש: כולם דיברו פה על מה שאמור להיות בחלומות הוורודים ואנחנו חיים במציאות מאוד מאוד קשה.

קונסטנטין שוויביש: שנית, אני מאוד מצטער שלא נתנו גם בדיון הקודם וגם בדיון הזה – לא נתנו זכות דיבור לאלה שמפעילים גני ילדים.

קונסטנטין שוויביש: תודה.

קונסטנטין שוויביש: אני מבקש לתת עוד כמה משפטים על חשבוני - - -

מיכל שיר סגמן: האנשים שמפעילים את גני הילדים, אני חושבת שגם מכירים את הוועדה הזאת היטב, גם מכירים אותי היטב, גם בפגישות אישיות, גם בשיחות אישיות, וללא ספק גם בוועדה.

מיכל שיר סגמן: זממנו תם.

מיכל שיר סגמן: שוב, לא הייתי כאן, אני מתנצלת, אבל זמננו תם, כי הכנסת מכתיבה לנו את הזמנים.

מיכל שיר סגמן: אם כל אחד לא ידבר עשר שעות על חשבון חברו, כולם יספיקו לדבר.

מיכל שיר סגמן: מאחר שזה כנראה לא בוצע, אנחנו נאלצים לפי הסדר שקראתי ולסיים את הדיון.

מיכל שיר סגמן: בבקשה.

יניב בר אור: אני מנכ"ל התאחדות מעונות היום הפרטיים.

יניב בר אור: קודם כול הגשנו לוועדה וגם לחברי הכנסת, דיברתי גם עם אופיר לפני הדיון – הגשנו גם הצעת חוק שכתבנו וגם חוות-דעת משפטית לגבי תיקון של חוק המצלמות.

יניב בר אור: אנחנו חושבים שצריך לקחת את זה צעד אחד קדימה, מעבר ללשים את הצוותים החינוכיים תחת עיניהם של תצפיתניות חלילה או מצלמות און-ליין.

יניב בר אור: צריך לקחת את זה צעד אחד קדימה, כי בכל זאת עברנו פה למשרד החינוך ונעשה פה צעד גדול, וצריך להסתכל על המטפלות כעל נשות חינוך ולא כעל עברייניות ולא כעל כאלה שצריך כל הזמן רק לחשוד בהן, וצריך להחזיר את הסמכות החינוכית לנשות החינוך האלה, שתפקידן לעבוד עם הילדים, לחנך ולגדל את הילדים שלהן.

יניב בר אור: אם אנחנו מסתכלים עליהן כעל נשות חינוך, צריך לתת להן קודם כול את האפשרות לפקח בעצמן על המטפלות שלהן, צריך לתת להן אפשרות להראות את הצילומים - - -

מיכל שיר סגמן: אני מסכימה.

מיכל שיר סגמן: אתה חוזר כאן על דברים שכבר נאמרו, ואני מסכימה איתך, ועם זאת אני חוזרת על דבריי כשנכנסתי, אני מבקשת גם ממך וגם מכל שאר המשתתפים פה וממשרדי הממשלה להכין את ניירות העמדה בדיוק עם השינויים שאתם רואים לנכון, גם בחוק הפיקוח וגם בחוק המצלמות.

מיכל שיר סגמן: אנחנו נשב על זה פה בוועדה, יחד עם הייעוץ המשפטי, פותחים את החוק ונראה איפה ומה נכון לשנות, ונתחיל את הדיונים בפתיחת המושב הבא.

אופיר כץ: אם אפשר להוסיף, כבוד היושבת-ראש, בחוות-הדעת שמעבירים משרדי הממשלה והארגונים גם חוות דעתם על מצלמות און-ליין להורים.

מיכל שיר סגמן: כן.

מיכל שיר סגמן: כשאני אומרת "פתיחת חוק המצלמות", זה אומר גם האופציות האלה.

אופיר כץ: ראית שמשרד המשפטים לא הכי בעד, אז הייתי שמח לשמוע את כל הארגונים - - -

מיכל שיר סגמן: ברגע שאנחנו פותחים חוק, זה אומר שלא הכול חייב להיאמר בחמש הדקות האחרונות שנותרו לנו כאן, זה אומר שעוד יהיו הרבה מאוד דיונים, זה אומר שהוועדה הולכת להשקיע פה שעות על גבי שעות של דיונים, גם על חוק המצלמות וגם על חוק הפיקוח, אז אל דאגה, גם מי שלא הצליח לומר את כל מה שעל ליבו היום, אני מבטיחה לכם שלא רק שיינתן לכם זמן, יינתן לכם הרבה זמן.

מיכל שיר סגמן: אני מתנצלת שאני קוטעת אותך, אני חייבת להמשיך הלאה.

מיכל שיר סגמן: סגן ראש עיריית ראש העין, בבקשה, עדי אביאני.

עדי אביאני: קודם כול, ראש העין לצערנו בעניינים של לידה עד שלוש.

עדי אביאני: שלוש הערות קצרות: דבר ראשון, אם אנחנו לא מאפשרים להורים מצלמות, אז מתחילים כל מיני פטנטים של הקלטות וכל מיני בתוך תיקים, בתוך כל מיני מקומות, ובסופו של דבר הרצון של משרד המשפטים לשמור על איזה כללים, בסוף נפרץ וגורמים להורים להיות חוקרים פרטיים.

עדי אביאני: אני חושב שצריך לבוא לקראת ההורים, במקום שההורים רוצים ומוכנים.

עדי אביאני: החוק צריך להיות גמיש.

עדי אביאני: וזה כמו שאמרת, חבר הכנסת כץ, זה בדיוק המקום שלכם לשנות את החוק ולתת את האפשרות.

עדי אביאני: נקודה נוספת שאני מעיר על מה שנאמר על ידי משרד החינוך, אני חושב שברשויות מקומיות גדולות יש קב"טים, יש מצלמות, יש אנשים שאחראים על מצלמות, מנהלי אגף ביטחון – יש כל כך הרבה גופים שיודעים לטפל, ובמקום שהרשות המקומית תרצה לקחת לידיה את האפשרות של הבדיקה – לא צריך להמתין למפקח שיגיע ממשרד החינוך – אפשר לעשות הכשרה, כמו שיש לנו מהנדסי בטיחות.

עדי אביאני: יש לנו המון המון מהנדסים ברשות שמטפלים.

עדי אביאני: לתת את ההכשרה, לשפות את הרשות המקומית ולתת לה לבצע את הפעולה הזאת, וכך אנחנו נקצר טווחים.

עדי אביאני: לא נצטרך לחכות שנתיים, אפשר לגמור את התהליך בחצי שנה.

עדי אביאני: תודה.

מיכל שיר סגמן: תודה.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

ליאורה סולטן-יעבץ: גברתי, הערה אחת.

ליאורה סולטן-יעבץ: אני חושבת שבגלל שהחוק הזה נכנס לתוקף ב-2019, אבל ב-2020 הוא כבר הפך להיות חובה בכל מעונות היום מאפס עד שלוש, אני חושבת שהיום, משעה שעברנו ממשרד אחד למשרד אחר, גם הייתי איתם והעברתי להם הרצאה ממש לפני שבוע על הקשר החדש בינינו, צריך לתת איזו הזדמנות לתהליך עצמו.

ליאורה סולטן-יעבץ: יכול מאוד להיות שאנחנו הולכים לתהליך חדש שהוא כן יהיה נכון מיסודו ויהיה שונה, ולכן אני אומרת שכל הדיונים האלה של פתיחת החוק, אני חושבת שזה נכון, וגם לי עצמי יש תיקונים - -

מיכל שיר סגמן: בשמחה.

ליאורה סולטן-יעבץ: - - ואז כמובן נדון בכל העניין הזה מחדש לגבי ההצעה.

ליאורה סולטן-יעבץ: אני כבר רוצה להגיד רק דבר אחד על שינוי.

ליאורה סולטן-יעבץ: עד לפני החוק עצמו אנחנו בכלל לא דנו בעניינים של סגירת גנים בצו מינהלי, וברגע שנכנסנו, אומנם לא עשינו את זה עם משרד החינוך, אבל בשנה האחרונה, 16 גנים נסגרו בגלל שיתוף הפעולה בין המשטרה לבין הפיקוח על המעונות, זאת אומרת, ברגע שהתחלנו לעבוד במשותף, התחלנו לעשות משהו.

ליאורה סולטן-יעבץ: בגלל זה אני אומרת: צריך לתת טיפה זמן לחוק החדש, לשינוי שלו.

ליאורה סולטן-יעבץ: יכול להיות שאנחנו לקראת דרך חדשה עם משרד החינוך, שיכולה להיטיב עם כל הצדדים.

ליאורה סולטן-יעבץ: כולנו רוצים את אותה המטרה, זה ברור.

מיכל שיר סגמן: זה שאנחנו פותחים עכשיו גם את חוק הפיקוח וגם את חוק המצלמות, אגב זה לא אומר שזאת תהיה הפעם האחרונה שהחוקים האלה נפתחים.

ליאורה סולטן-יעבץ: ברור.

ליאורה סולטן-יעבץ: אבל, גברתי, כל דבר כזה, מה שלא יהיה, עדיין הדרישה של המשטרה, כמו שהיא הייתה בהצעת החוק אז, ועמדנו על זה, שאנחנו נקבל כוח-אדם, בגלל מה שלירון אמרה בצורה מאוד ברורה.

ליאורה סולטן-יעבץ: 1,961 שעות צפייה בגן אחד.

ליאורה סולטן-יעבץ: זה הרי לא יעלה על הדעת.

ליאורה סולטן-יעבץ: עשיתי חשבון שזה שנת חוקר.

ליאורה סולטן-יעבץ: איפה אני משיגה צוות שיכול רק לראות את זה, על מנת שנגיש את התיק הזה בהליך מהיר?

ליאורה סולטן-יעבץ: אז מה עושים?

ליאורה סולטן-יעבץ: או מאזנים ומוותרים על חלקים מהתיעוד, או שבסוף הן משתחררות הביתה.

ליאורה סולטן-יעבץ: איפה הגבול?

ליאורה סולטן-יעבץ: לכן יש פה משמעות מאוד מאוד גדולה.

ליאורה סולטן-יעבץ: צריך להבין את האירוע של מצלמות, ובעיקר אם שומרים 30 ימים.

מיכל שיר סגמן: מה המלצת המשטרה לצורך העניין?

ליאורה סולטן-יעבץ: אנחנו ביקשנו מההתחלה כוח-אדם, על מנת שאנחנו נוכל להפעיל חוקרים שיהיו רק לזה.

ליאורה סולטן-יעבץ: גם ככה העבודה כל כך קשה בזה.

ליאורה סולטן-יעבץ: זה לשבת לצפות כמו תצפיתניות ולדעת לברור את האירועים הנכונים.

ליאורה סולטן-יעבץ: אם זו התנהגות שאיננה נאותה, זה לא עבירה פלילית.

ליאורה סולטן-יעבץ: זה לא בסדר, אבל זה עדיין לא עבירה פלילית.

ליאורה סולטן-יעבץ: לעשות דוח צפייה מסודר.

ליאורה סולטן-יעבץ: קודם כול להראות להורים, כי הם צריכים לזהות את הילדים שלהם, ולאחר מכן להטיח את זה בפני חשוד.

ליאורה סולטן-יעבץ: מישהו בכלל מבין את האירוע?

ליאורה סולטן-יעבץ: התיק הגדול של ראש העין על חסרי הישע, פשוט נטרלו מחלקות שלמות בתוך המשטרה לצפות בסרטונים האלה, הם לא עבדו על שום דבר אחר, ואחר כך אנחנו כמובן צריכים "לתת את הדין" על התיקים שלא טיפלנו בהם, כי טיפלנו בתיק מזעזע כמו שהיה בראש העין.

ליאורה סולטן-יעבץ: מישהו צריך להבין אחת ולתמיד שאם משטרת ישראל רוצה לעשות את העבודה שלה, והיא כל כך רוצה לעשות אותה היטב, היא צריכה כוח-אדם שיוכשר לעניין, וזה יהיה תפקידו.

ליאורה סולטן-יעבץ: וכשאין את זה, כל מה שאנחנו שומעים פה, בצדק - - -

קונסטנטין שוויביש: מאידך, - - - כבר נמצא במשטרה חודשיים ואני בלי מצלמות.

ליאורה סולטן-יעבץ: עכשיו כתבנו הנחיה על העניין של ה-DVR.

ליאורה סולטן-יעבץ: ההנחיה, אני רק אגיד בגדול, ממש תיכף תצא לכל הגורמים הרלוונטיים במשטרה, לכל הארגון.

ליאורה סולטן-יעבץ: ה-DVR עקרונית על פי החוק, לא צריך לקחת אותו, צריך להעתיק אותו, אבל יש מקרים שאי-אפשר להעתיק, יש קודקים סגורים, יש כל מיני דברים.

ליאורה סולטן-יעבץ: מתקין המצלמות לא מגיע, ובסוף אין לנו ברירה, אנחנו לוקחים את ה-DVR.

ליאורה סולטן-יעבץ: ההנחיה תהיה שככלל לא לוקחים את ה-DVR, במקרים חריגים ייקחו גם את ה-DVR, יעשו את הפעילות כמה שיותר מהר ויחזירו.

מיכל שיר סגמן: אי-אפשר להוציא את ההנחיה הזאת כבר עכשיו?

אופיר כץ: היא הוציאה.

ליאורה סולטן-יעבץ: לא הבנתי.

אופיר כץ: הוצאת את זה?

אופיר כץ: נכון?

ליאורה סולטן-יעבץ: הוצאתי את זה, אבל מי שאמור לחתום עליה עבר תאונת דרכים בשבוע שעבר, וזה יצא, אני מקווה, בעוד יומיים-שלושה, כשהוא חוזר לעבודה.

קריאה: במקרים חריגים אפשר יהיה לספק מכשיר חליפי?

ליאורה סולטן-יעבץ: בטח לא משטרת ישראל תספק אותו.

ליאורה סולטן-יעבץ: העניין הוא שזה יהיה עליכם, ולכן אנחנו רוצים להימנע מזה.

קריאה: המשמעות גם של כוח-אדם היא לצמצם את הזמן שגן יהיה סגור.

קריאה: אם יותר אנשים יטפלו בזה, פחות זמן השהיה לצווי הסגירה.

ליאורה סולטן-יעבץ: יש עוד הרבה מה לעשות בעניין.

ליאורה סולטן-יעבץ: ברגע שיש שיתוף פעולה, מדברים ולא מתלהמים, אפשר לעשות דברים מדהימים למען הילדים שלנו.

לוסי חדידה: לצערי המצלמות באות להגיד שאנחנו מפחדים ואנחנו לא מאמינים.

לוסי חדידה: בדיון הקודם דיברנו: הכשרות, הכשרות, הכשרות, מבחנים וכלים לתת לצוות - - -

ליאורה סולטן-יעבץ: אני לא רוצה לענות לך - - -

לוסי חדידה: - - - למשרד החינוך, אז נראה פחות תלונות לעומת הגנים שלא - - -

ליאורה סולטן-יעבץ: סליחה שאני מתפרצת לדברייך, אבל אם את אומרת שאנחנו מפחדים ולא מאמינים בכם, הציבור אומר:

ליאורה סולטן-יעבץ: אנחנו לא מאמינים בכם, אז במצלמות בגני הילדים, במעונות שלנו, אנחנו רואים אירועים מזעזעים כשיש מצלמות עם שלט והן יודעות שהן מתועדות.

ליאורה סולטן-יעבץ: איך?

לוסי חדידה: אני אומרת: המצלמה לא פתרה לנו את הבעיה.

ליאורה סולטן-יעבץ: היא כנראה לא פתרה מספיק.

לוסי חדידה: אני נמנעת לראות סרטי אימה.

לוסי חדידה: לראות את זה על הילדים שלי?

לוסי חדידה: אוי ואבוי.

ליאורה סולטן-יעבץ: היא כנראה לא פתרה מספיק לצערי.

ליאורה סולטן-יעבץ: אני לא מאמינה למראה עיניי יום-יום.

לוסי חדידה: צריך לעשות מבחני אישיות לפני, בקרה לפני.

לוסי חדידה: כמו שלא תעלי טייס למטוס אחרי - - -

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

לוסי חדידה: - - - ואז תחסכי את המצלמה.

מיכל שיר סגמן: זה לא דיון חופשי כאן.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: הרשות להגנת הפרטיות, בבקשה.

מיכל שיר סגמן: לאחר מכן משרד הרווחה.

לירון הופפלד: ההסדרים שנקבעו בחוק אחרי דיונים רבים בוועדה יוצרים איזון עדין בין האינטרס החשוב מכל, שאף אחד לא חולק עליו, שהוא הגנה על שלומם של פעוטות, לבין הזכות לפרטיות של הפעוטות עצמם ושל העובדות.

לירון הופפלד: שמענו עכשיו ממשרד החינוך שהיישום רק התחיל עכשיו, שהסמכויות הועברו אליו, וגם המשטרה התייחסה לכך שצריך עוד פרק זמן כדי לבחון את יישום החוק.

לירון הופפלד: אנחנו רוצים לציין שהתקנת המצלמות היא לא פתרון קסם, והיא לא בהכרח מונעת את מקרי האלימות, והסוגיה של מצלמות און-ליין, יש לה קשיים רבים, גם מבחינת אבטחת המידע והעובדה שהמאגרים האלה יהיו פרוצים בסופו של דבר, ויהיה קושי מאוד גדול להגן עליהם, כי סיסמה להורים לא באמת מונעת צפייה של מי שמעוניין בסופו של דבר לצפות במצלמות כאלה אם הן יהיו מחוברות לרשת.

לירון הופפלד: ומעבר לכך, יש משמעויות עמוקות מבחינת המשטור ותחושת המעקב של עובדות הפעוטונים, שזה נושא שהוא גם חשוב, וחשוב לאזן אותו במסגרת ההסדרים שנקבעו בהצעת החוק.

לירון הופפלד: כבוד יושבת ראש הוועדה, התייחסת לכך שאת מבקשת שיועברו הערות ושיתקיימו דיונים בשאלה של האפשרות לתיקון החוק, אז כמובן ככל שיונחו הצעות לתיקון החוק, אנחנו נתייחס אליהן ונראה את האיזונים שקבועים שם, אבל חשוב להדגיש שאלה איזונים עדינים והסכמת ההורים לא בהכרח מספיקה כדי לאפשר חיבור של המצלמות לרשת און-ליין, שצריך לשים לב - - -

מיכל שיר סגמן: לפני שאתם נותנים תגובה לאיזה שינוי שאנחנו נרצה לעשות, אתם יכולים להעביר לוועדה נייר עמדה שמבהיר לפחות כללי ברזל.

מיכל שיר סגמן: תשימו זרקור על נושאים מסוימים שאנחנו צריכים לשים לב אליהם.

מיכל שיר סגמן: אני כבר אומרת זה לא הולך להיפתח כמו מסטיק כל הסיפור הזה.

מיכל שיר סגמן: אנחנו הולכים לעבור על זה, והולכים לעשות אימפלמנטציה לתוך החוק.

לירון הופפלד: בהחלט.

לירון הופפלד: אנחנו סבורים שהאיזון שהחוק מבטא הוא איזון ראוי בין הצורך בהגנה על פעוטות לבין הזכות לפרטיות, הן של הפעוטות והן של עובדות המעונות.

לירון הופפלד: פורסם מסמך מטעם הרשות להגנת הפרטיות, שמתייחס לכללים ליישום החוק, שהמטרה שלו היא בסך הכול להנגיש את החוק לציבור, גם לציבור ההורים וגם לציבור הגננות, ואנחנו חושבים שאפשר ממש לתלות את הכללים האלה בגני הילדים, כדי שגם הצוותים וגם ההורים ידעו מתי ואיך ניתן לצפות בצילומים, איך הדברים האלה עובדים, ולמה מכוון החוק.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: משרד הרווחה, דוברים אחרונים.

מיכל שיר סגמן: בבקשה.

נחום עידו: שלום לכם.

נחום עידו: אנחנו אחראים על מעונות היום השיקומיים.

נחום עידו: במעל 50 ממעונות היום השיקומיים שבאחריותנו אנחנו נתקלים בבעיה מאוד קשה, בעיקר בפתיחת המצלמות.

נחום עידו: יש לנו מפקחות שבאות כדי לראות את המצלמות, והן לא יכולות למעשה – זאת הבעיה מבחינה חוקית – לראות שהמצלמות עובדות בכלל, אין להן שום דרך לראות שהמצלמות עובדות, על פי החוק.

נחום עידו: גם לבדוק אירוע יש קושי מאוד מאוד גדול.

נחום עידו: אני מאוד מקווה שנוכל בהמשך למצוא את הדרך איך המפקחות שלנו יוכלו לראות במצלמות, יוכלו לוודא שהמצלמות עובדות.

נחום עידו: כבר הסתבר לנו שהמצלמות לא עבדו, כי הן לא היו מחוברות ודברים מהסוג הזה.

נחום עידו: שמעתי פה דברים שמשרד החינוך מתכוון לעשות בעניין הזה.

נחום עידו: נשמח מאוד להצטרף, כדי שנוכל לבדוק את המצלמות ולבדוק מתי שאנחנו צריכים, מה קורה במעון.

מיכל שיר סגמן: זה משרד הרווחה, לא משרד החינוך.

נחום עידו: אנחנו משרד הרווחה והביטחון החברתי יחד עם משרד החינוך אחראים על מעונות יום שיקומיים.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: אני אומר שוב שנכון שאנחנו נפתח גם את חוק הפיקוח וגם את חוק המצלמות.

מיכל שיר סגמן: אני עדיין חושבת שחסרה הצלע השלישית לאותו המשולש, ודיברנו על זה גם בדיון הקודם פה והיום, שזה כל נושא ההכשרות, שזה כל נושא המודעות, גם של הורים, גם הכשרת הגננות, הכשרת הסייעות, הסדרת המקצוע הזה, גם כדי לייצר לו יוקרה מצד אחד וגם כדי שלא "את פנויה לשעתיים להחליף מישהי בגן, אז תבואי".

מיכל שיר סגמן: אני חושבת שזה משולש עם שלוש צלעות, אנחנו מדברים פה כרגע על שתיים, על פיקוח, אנחנו מדברים על מצלמות, חסר החלק של הסדרת המקצוע עצמו, הכשרות וכל מה שנוגע בזה.

מיכל שיר סגמן: גם בזה אנחנו נטפל.

מיכל שיר סגמן: הוועדה הולכת להקדיש את המושב הבא בעיקר לנושאים האלה, לפתיחת החקיקה הזאת.

מיכל שיר סגמן: די, פשוט די.

מיכל שיר סגמן: אי-אפשר יותר לדוש במשהו ולא לפעול בנושא הזה.

מיכל שיר סגמן: נכון, הנושא הזה בשלוש השנים האחרונות – מאחר שלא הייתה כל כך כנסת מתפקדת, הרבה מאוד מערכות בחירות – היה מאוד קשה לטפל בנושא הזה לעומק.

מיכל שיר סגמן: אנחנו מקווים שהכול יהיה בסדר, ואנחנו נשוט על מים שקטים ונוכל לבצע את השינויים הנדרשים בחקיקה הזאת.

מיכל שיר סגמן: סליחה בפני כל מי שהספיק לדבר.

מיכל שיר סגמן: אני מבטיחה, כמו שאמרתי, שתספיקו לומר עוד הרבה.

מיכל שיר סגמן: אני אשמח מאוד לקבל את חוות-הדעת שלכם בצורה מסודרת, גם על חוק הפיקוח, גם על חוק המצלמות, כדי שנוכל לעבוד בצורה שהיא גם מהירה, אבל גם מקצועית ויסודית מן הצד השני.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר כץ שהעלה את ההצעה.

מיכל שיר סגמן: אני יודעת שהנושא הזה מאוד מאוד קרוב לליבך, ואתה באמת עושה בו עבודה טובה ומקצועית.

מיכל שיר סגמן: להלן מסקנות הוועדה: הוועדה מבקשת מכל הארגונים שהשתתפו בדיון להגיש לוועדה ניירות עמדה באשר לשינויים הנדרשים לטעמם בחוק הצבת מצלמות במעונות היום, לשם תיקונם בוועדה במושב הכנסת הבא.

מיכל שיר סגמן: משרד החינוך – הוועדה קוראת להעלות את מספר המפקחים לעניין המצלמות.

מיכל שיר סגמן: הוועדה קוראת לייצור מנגנון לעניין בחינת הצהרת בעל הגן בנוגע להתקנת מצלמה.

מיכל שיר סגמן: המשרד לביטחון פנים – הוועדה מבקשת לתקצב ולהגדיל את מצבת כוח-האדם שמוכשר לצפות במצלמות ומורשה לצפות בצילומים.

מיכל שיר סגמן: מרכז לשלטון מקומי – הוועדה קוראת לבחון הקמת מערך פיקוח רשותי לעניין מצלמות, שתהיה לו סמכות צפייה במצלמות, כלומר לבחון את זה.

מיכל שיר סגמן: לאו דווקא להחליט, אבל כן לבחון.

מיכל שיר סגמן: משרד החינוך ומשרד המשפטים – הוועדה קוראת למשרדים לבחון את חוק המצלמות בחינה מחודשת בהיבט מתן האפשרות להורים לצפות במצלמות מהגן באון-ליין.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה למשתתפים.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה לחב