ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 213, 2022-02-21 10:05

גלעד קריב: מכובדיי, בוקר טוב לכולם, שבוע טוב לכולם.

גלעד קריב: ברשותכם, אנחנו פותחים את הישיבה הזאת אחרי שיג ושיח ארוך, בינינו, הצוות המשפטי ואני לבין נציגי המשרד המציע, לראות אם אנחנו יכולים לגבש הבנות שתאפשרנה את קידום החוק.

גלעד קריב: אנחנו נמצאים בעיצומו של משא-ומתן אינטנסיבי, ולכן בצד ההתנצלות על העיכוב בפתיחת הישיבה, שהודענו עליו אתמול, מה שאנחנו נעשה עכשיו זה נשמע התייחסות של צה"ל, שאנשיו ונציגיו טרחו ובאו עד לכאן.

גלעד קריב: אם תהיה בקשה להתייחסות גם מצד נציגי משרד הפנים ורשות האוכלוסין, בבקשה, ולאחר מכן, התחושה שלנו, אחרי שמיעת ההתייחסות, שאנחנו נזקקים לשיג ושיח פנימי עם המשרד המציע כדי לגבש הצעות שתובאנה כנוסח היושב-ראש, כנוסח מוסכם.

גלעד קריב: אנחנו לא רוצים לכלות את זמנם של המשתתפים, ובוודאי לא את זמנם של חברי וחברות הכנסת בדיונים עקרים רק לשם קידום הדיון.

גלעד קריב: נשמע את עמדת צה"ל, התייחסויות נוספות של אנשים שטרחו ובאו, ואז נשוב להתדיינות האם ניתן לגבש הבנות לגבי נוסח מוסכם, ואנחנו נעדכן את חברי וחברות הוועדה, וכמובן את נציגי הגופים הרלוונטיים בהמשך הדרך.

גלעד קריב: אני רק אומר שהשיג והשיח בינינו נסוב על אותן נקודות שליבנו בדיונים בשבועות האחרונים: ההבחנה בין מסירה וולונטרית למסירת חובה, איך עוברים ממצב וולונטרי למצב חובה, מה ההשלכה של שני המצבים האלה על עניין ה-opt in וה-opt out, ועוד שורה של סוגיות יותר נקודתיות, אבל הן חלק מהתמונה הגדולה, גם נושא מבחן השימושיות, ההסדרים המיוחדים ביחס לאזרחים ותיקים ולאזרחים עם מוגבלויות או עם מינוי של אפוטרופוס, סוגיות של אבטחת מידע בהיבטים שונים.

גלעד קריב: כאמור, עוד פעם, אנחנו נראה אם אנחנו מצליחים להוציא מים מן הסלע, ואז נבוא עם נוסח מוסכם.

גלעד קריב: זה לא נוסח מוסכם, זה נוסח מתואם ביני לבין המשרד המציע, ואני מניח שברגע שהמשרד המציע יגבש איתנו הבנות, המשרד יציג אותן גם למשרדי הממשלה השותפים ויבוא איתם בדין ודברים.

גלעד קריב: בפתח הדברים אני רוצה להביע את תנחומינו כולנו למשפחת בך, על פטירתו של מי שכיהן כשופט בית המשפט העליון, גבריאל בך, זכרו לברכה.

גלעד קריב: אדם יקר, משפטן בכיר ומשרת ציבור נאמן, שתרם רבות למשפט הישראלי, לשלטון החוק בישראל במגוון רחב של תפקידים.

גלעד קריב: יהי זכרו ברוך.

גלעד קריב: נמצאים איתנו כאן נציגי משרד הביטחון, אל"מ אלון מצליח מפקד מיטב ועמיתנו יהודה יעקב רשתיאן מהפרקליטות הצבאית.

גלעד קריב: אל"מ מצליח, בבקשה.

גלעד קריב: רק תסביר להדיוטות כמוני מה זה מיטב ומה תחומי האחריות.

אלון מצליח: בוקר טוב לכולם, לוועדה ולאדוני היושב-ראש.

אלון מצליח: אני מפקד מיטב, אני מניח שאתם לא יודעים מה זה מיטב, אבל אם אני אגיד לכם 'בקו"ם', אתם כנראה תדעו.

גלעד קריב: בקו"ם זוכרים.

אלון מצליח: מיטב זו יחידה שבעבר נקראה 'בקו"ם', והייתה עוד יחידה שקראו לה "מינהל גיוס", ולמעשה איחדו אותן לפני למעלה מעשור ליחידה אחת שקוראים לה "מיטב".

אלון מצליח: למעשה היחידה הזאת היא היחידה שמכוח החוק מבצעת את כל הליכי הגיוס עם המיועדים לשירות ביטחון עד לגיוסם לצה"ל, כל הליכי המיון, השיבוץ, הקריאה והדברים האלה.

אלון מצליח: בדברים שלי אני אתייחס לעמדה של צה"ל מתוקף תפקידי כאחראי לזה בצה"ל.

אלון מצליח: חשוב לי להדגיש שאני לא אתייחס לקטינים, אני כן אתייחס למיועדים לשירות ביטחון, כמו שמגדיר אותם חוק שירות ביטחון.

זאב בנימין בגין: לא הבנתי.

זאב בנימין בגין: הם קטינים.

אלון מצליח: מכוח חוק שירות ביטחון הוגדר מיהו מלש"ב.

אלון מצליח: בחוק שירות הביטחון הוגדר מיהו מלש"ב לצורך ביצוע הליכי גיוס.

גלעד קריב: רובם המכריע.

גלעד קריב: יכול להיות שאדם מגיע לארץ כעולה חדש אחרי גיל 18.

זאב בנימין בגין: האמירה הייתה "לא אתייחס לקטינים".

אלון מצליח: זו הערה טובה.

אלון מצליח: אני מנסה להסביר שלצורך העניין יש בחוק "קטין" ויש "מיועד לשירות ביטחון".

אלון מצליח: החוק עשרות בשנים, מאז שהוא קיים, אנחנו מבצעים את כל הליכי הגיוס מול המלש"ב, זאת אומרת, מול המלש"ב ישירות ולא מול הוריו.

אלון מצליח: למעשה צו הגיוס, צו ראשון וכל המיונים נעשים מול המלש"ב עצמו, וגם החוק מתיר לנו לעשות זאת מול המלש"ב עצמו ולא מול הוריו.

אלון מצליח: לצורך העניין אני לא נדרש לאישור הוריו כדי להגיד לו.

אלון מצליח: יתרה מכך, החוק, חוק שירות הביטחון, כך הוא גם נחקק עשרות בשנים, מחייב את המלש"ב לעשות בעצמו דברים, זאת אומרת, המלש"ב מחויב להעביר לנו את בדיקותיו הרפואיות, המלש"ב מחויב להתייצב, ואם הוא לא מתייצב, יכולים להינקט אמצעים.

אלון מצליח: לכן אני אומר שכל המטרה שלנו היא למעשה לשלוח לפי השינוי, לשלוח צו כתוב, לשלוח אותו דיגיטלית – כפועל יוצא מהדבר אנחנו לא מבקשים ליצור מין מציאות משפטית חדשה או מין מצב חדש, אנחנו עושים את זה עשרות בשנים – במקום לשלוח בדואר לשלוח את זה במנגנון שתחליט הוועדה, בצורה דיגיטלית.

זאב בנימין בגין: מה בסיס הנתונים שלכם מבחינת כתובת הדואר, תעודת זיהוי, נתונים שדרושים לכם עוד לפני התייצבותו.

אלון מצליח: חוק שירות ביטחון קובע מי אמור להעביר לי את הנתונים.

אלון מצליח: חוק שירות ביטחון קובע שמשרד החינוך ומשרד הפנים מעבירים למיטב, לפי החוק, את תעודת הזהות שלו, את הפרטים שלו ואת המען שלו.

אלון מצליח: המען שלו היום זה הכתובת שלו בבית, ואנחנו שולחים לו את הצו לשם.

אלון מצליח: זאת אומרת, הם מחויבים על פי חוק להעביר לנו את הפרטים שלו, ואנחנו מתחילים לעשות את זה מולו.

זאב בנימין בגין: לא כל הורה או הורים תמיד מעדכנים מיד את שינוי הכתובת שלו.

זאב בנימין בגין: איזה אחריות מוטלת על המועמד עצמו לעדכון?

זאב בנימין בגין: הכתובת שיש לכם היא הכתובת שרשומה במשרד הפנים?

אלון מצליח: נכון.

אלון מצליח: החוק קובע שעל המועמד עצמו – אדם חייב לעדכן את רשויות החוק מאז שהוא מיועד לשירות ביטחון אם הוא שינה את כתובתו.

אלון מצליח: זאת אומרת, אם הוא שינה את כתובתו ולא עדכן, ואנחנו נמשיך לשלוח, זה לא יכול להוות עילה לזה שלא באתי להתגייס.

אלון מצליח: להפך, בחוק הדיגיטלי, כשהוא יעבור, אתה יכול לשנות כתובת, אבל הטלפון הנייד שלך וכתובת המייל שלך יישארו אותו דבר.

אלון מצליח: בקטע הזה יש אפילו יתרון למעבר לעולם הדיגיטלי.

אלון מצליח: שוב אני אומר, כבר היום אנחנו עושים את כל הדברים האלה ישירות מתוקף חוק.

אלון מצליח: היחידה שלי פועלת רק מתוקף חוק.

אלון מצליח: כל דבר כתוב בחוק שירות ביטחון, וכך אנחנו פועלים.

גלעד קריב: ברשותך, אל"מ מצליח, אני רק אומר את הדבר הבא: המטרה שלנו היא לא לשנות את מה שקבוע בחקיקת שירות הביטחון.

גלעד קריב: אנחנו לא מנסים אגב אורחא בחוק שעוסק בדיוור דיגיטלי לשנות את מושכלות היסוד של מועמד לשירות ביטחון, הוא בעל הדברים מולכם.

גלעד קריב: מצד שני, אנחנו גם לא יכולים להתעלם לחלוטין מהמשמעות של השינוי בדרך התקשורת.

גלעד קריב: יש את החוק, אבל יש גם מציאות חיים, שכאשר מבקשים מאיתנו לשנות אותה, צריך לתת עליה את הדעת.

גלעד קריב: דרך אגב, בצד החוק הכתוב, גם במסגרת הדין המינהלי, כשרשות מינהלית עושה שינוי, גם אם זה כתוצאה מכוח החוק, היא צריכה לשקול קשת רחבה של שיקולים, בטח אם התגבשה פה איזה נורמה, התגבש איזה דפוס פעולה במשך עשרות שנים.

גלעד קריב: דפוס הפעולה שהתגבש במשך עשרות שנים הוא שאתם נמצאים בדין ישיר עם המלש"ב, אתם מודיעים לו וכו', אבל בצמתים העיקריים ההודעה מגיעה אל המקום שבו הוא גר, וקטין לעולם גר במקום שהוא נמצא תחת פיקוח של אפוטרופוס.

גלעד קריב: ברוב המקרים אלה הוריו, לעיתים זו מסגרת אם הוא לא חי עם הוריו.

גלעד קריב: אנחנו צריכים לאשר כאן איזה שינוי שהוא שינוי בעל משמעות.

גלעד קריב: אז נכון, ברוב המקרים לא תצא שום תקלה עם הצו גיוס יגיע בתיבת הדואר האלקטרוני ולא יגיע בדואר, ורוב ההורים יודעים שהילד קיבל, אבל זה לא עניין של משפחות מוחלשות או מקומות, יש ילדים פחות מאורגנים, יותר מסודרים וכו', אז כשאדם מקבל צו ראשון, טוב שהוריו יודעים שהוא קיבל צו ראשון.

גלעד קריב: נכון שזה לא מוגדר בחוק, אבל אולי זה לא הוגדר בחוק מכיוון שלא היה צורך להגדיר את זה בחוק, כי תמיד זה נמסר בדואר, והדואר הגיע למען הרשום של הילד, אבל המען הרשום של הילד זה מען האפוטרופוס.

גלעד קריב: ילד בין 16, 17, 17.5, לא מחזיק מען משלו.

גלעד קריב: עוד פעם, אין פה שום ניסיון לשנות משהו בדיני המועמדים לשירות הביטחון, אבל באותה מידה אפשר גם לבנות פה קונסטרוקציה שאומרת "לא".

גלעד קריב: אני זוכר עוד מימיי, לא היה דואר אלקטרוני, לא שאני כזה ותיק, אבל היו מתקשרים לטלפון הנייח בבית ומודיעים לך שהמבדק הוא מחר, אז תגיע, ולא היו מבקשים לדבר עם אימא שלי, דיברו איתי, ואמרו לי: בוא למבדק.

גלעד קריב: לעומת זאת, צו ראשון והודעה על תאריך הגיוס הגיעה בדואר, וגם אם הייתי נער מפוזר, ההודעה הגיעה והונחה על שולחן דברי הדואר בבית.

גלעד קריב: אני לא נגד שתעבדו בכל הדברים שעד היום עבדתם בטלפון למלש"ב ובסמ"ס למלש"ב, אין בעיה שתעברו לעבוד איתו בדואר אלקטרוני, אבל אני שואל אותך, כמפקד המערכת הזאת, האם לא נכון לקבוע שאת האירועים הגדולים בשרשרת הזאת, שזה לקבל צו ראשון של כניסה לתהליך, תשלח בדואר האלקטרוני על פי המען, אבל במקביל תמשיכו לשלוח לביתו של האדם, לא רק למען הדיגיטלי שלו?

אלון מצליח: אני אתייחס לזה, אדוני היושב-ראש, אני אומר שאין לנו ספק שהליך גיוס של אדם היום, בשנת 2022, הוא שונה, כל הבית מתגייס.

אלון מצליח: אנחנו מניחים שהמשפחה היא חלק מהתהליך.

אלון מצליח: לעומת זאת, להגדיר שאנחנו צריכים ליידע או לקבל את אישורם לצורך העניין - - -

גלעד קריב: זאת לא הייתה הכוונה.

אלון מצליח: מעולה.

אלון מצליח: לצורך העניין, כשאנחנו שולחים צו גיוס למישהו, יש הבדל בין יידוע – בגלל שהוריו לא ידעו הוא לא יכול או לא היה מחויב?

גלעד קריב: לא.

גלעד קריב: לא.

גלעד קריב: לרגע זאת לא הייתה הכוונה.

אלון מצליח: כיום אנחנו שולחים מכתב גם להורים.

גלעד קריב: מה היום מבחינתך סטטוטורית נשלח בדואר למענו של המועמד?

אלון מצליח: כיום נשלח הצו הראשון.

אלון מצליח: ויתר הצווים – בהנחה שאין לנו טלפון גם צו הגיוס נשלח וגם כל יתר הצווים.

אלון מצליח: אם אין לנו את הטלפון הנייד שלו או את האימייל שלו, אנחנו ממשיכים לעבוד איתו - - -

גלעד קריב: בוא נאמר שהמועמד הגיע לצו הראשון, מסר לך את הדואר האלקטרוני, יש לך את הטלפון הנייד שלו.

גלעד קריב: מה היום מכוח החוק אתה מחויב לשלוח בגשמיות?

אלון מצליח: מכוח החוק, אם הוא הגיע לצו ראשון שלו וסיים את הצו הראשון שלו, רק את צו הגיוס.

אלון מצליח: אם הוא לא סיים את הצו הראשון שלו, כל צו לבדיקת כשירות רפואית.

אלון מצליח: זאת אומרת, אם במעלה הדרך אני רוצה שהוא יבוא להיפגש עם גורם רפואי כזה או אחר, מתוקף החוק אני חייב לשלוח לו את זה גם בצורה כתובה.

גלעד קריב: אני רוצה לומר לכם עוד פעם, אני לא מתיימר – ביתי הבכורה מתקרבת - - -

אלון מצליח: זה מגיע לכולם.

גלעד קריב: בסוף זה מגיע לכולם.

גלעד קריב: הנטייה שלנו, אחרי שאמרתי לך שאין שום כוונה לשנות עניינים של חזקות ועם מי אתם מדברים וחובת התייצבות, אין פה שום תהליך שמבקש מכם לקבל או לבדוק משהו אל מול ההורים.

גלעד קריב: כל הדיון שלנו, מכיוון שברוב המקרים מדובר בקטינים – דרך אגב, יכול להיות שאנחנו נצטרך לומר בחוק, אם תרצו שנייצר בחוק הזה, לא אצלך, הבחנה בין מועמד לשירות ביטחון שהוא קטין לבין מי שהוא לא קטין, ואז הוא ברשות עצמו – לגבי קטין כל הדיון הוא האם החוק יאמר שבמקום שהכול יכול לעבור לדואר האלקטרוני, אנחנו נבוא ונאמר שמה שהיום אתם חייבים לשלוח בדואר, לגבי מלש"בים שהם קטינים, תמשיכו לשלוח בדואר; ומה שהיום אתם לא שולחים בדואר או לא חייבים, מרגע שיהיה לכם הדואר האלקטרוני והטלפון, דברו חופשי.

גלעד קריב: גם ברמה הפרקטית, מתוך התמודדות עם טינאייג'רית, אני בטוח שאתה כבר מהמומחים הגדולים בארץ, נראה לי עדיף מבחינתכם, שכאשר אתם מזמנים נער או נערה בני 17 בכיתה י"ב לבדיקה רפואית, שאיכשהו גם ההורים שלהם ידעו על התאריך של הבדיקה, נראה לי שזה יחסוך לכם הרבה תורים שמתבטלים בתהליך הצו.

גלעד קריב: חברי, חבר הכנסת בגין, יתפוס את מקומי לכמה רגעים.

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: קודם כול, אני אציע שנשמע תשובה לשאלתו של היושב-ראש ואחר כך נמשיך בנוהל מעט שונה.

זאב בנימין בגין: אתה לא מוכרח להשיב עכשיו להצעה של היושב-ראש או להערה של היושב-ראש, אבל אם יש לך תשובה מסוימת שתוכל להירשם, נוכל להמשיך.

יהודה יעקב רשתיאן: ברשותכם, אני אתייחס בבקשה לדברים.

יהודה יעקב רשתיאן: קודם כול, כמו שמפקד מיטב הציג כאן יש הבדל בין מועמד לשירות ביטחון לבין קטין, וזה עניין משפטי.

יהודה יעקב רשתיאן: אני אחזור קצת על הדברים, אבל הדברים חשובים.

יהודה יעקב רשתיאן: יש הבדל בין מועמד לשירות ביטחון לבין קטין.

יהודה יעקב רשתיאן: למועמד לשירות ביטחון יש חריג לחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות בחוק שירות ביטחון שבא ואומר: מועמד לשירות ביטחון הוא אדם שגילו מעל גיל 16.5, רשויות הצבא יכולות להתנהל מולו בהליכי הגיוס ויכולות לשלוח לו מסרים הנוגעים להליך הגיוס שלו, לדוגמה את הצו הראשון, לדוגמה את צו הגיוס, ועוד מסרים אחרים.

יהודה יעקב רשתיאן: זאת אומרת, יש לנו חריג להסדר הרגיל של קטינים שבא ואומר: לעניין חוק שירות ביטחון הוא לא קטין.

יהודה יעקב רשתיאן: אני אתן דוגמאות.

יהודה יעקב רשתיאן: יושב-ראש הוועדה ציין כאן, ובצדק, ששולחים את הדואר - - -

זאב בנימין בגין: סליחה, לעניין זה בחוק האפוטרופסות הקביעה הזאת נכונה לגבי כל תכתובת של הצבא עם המלש"ב?

יהודה יעקב רשתיאן: נכון.

יהודה יעקב רשתיאן: כן.

זאב בנימין בגין: אני חוזר על דברי היושב-ראש, כולל זימון לבדיקה רפואית?

יהודה יעקב רשתיאן: כן.

יהודה יעקב רשתיאן: חוק שירות ביטחון קובע את זה, בוודאי.

יהודה יעקב רשתיאן: גם בדיקות שיש להן משמעות משפטית וכמובן זימונים שאין להם בהכרח משמעות משפטית כמו גיבושים או קורסים למיניהם, שהמשמעות המשפטית היא נמוכה.

יהודה יעקב רשתיאן: יושב-ראש הוועדה ציין, ובצדק, שכאשר שולחים את הדואר לביתו של המלש"ב, ההורה כעניין סטטיסטי יפתח את הדואר, אבל האמירה שלנו וגם ההסדר בחוק שירות ביטחון היא אמירה נורמטיבית שבאה ואומרת: אנחנו שולחים את הדואר, שהמען שלו הוא הקטין, השם על המכתב הוא הקטין.

יהודה יעקב רשתיאן: אם ההורה פותח את הדואר זה עניין פרקטי, זה לא עניין משפטי.

יהודה יעקב רשתיאן: בפרקטיקה של החיים תיבת הדואר היא גם תיבת הדואר של ההורה, אבל המחוקק לא סבר בשעתו ולא סבור שיש צורך ליידע את האפוטרופוס.

יהודה יעקב רשתיאן: שינוי של ההסדר הזה גם ביחס לעולם הדיגיטלי, שזה העולם שאנחנו הולכים אליו, לבוא ולומר שצריך ליידע את האפוטרופוס זה שינוי של כל מושכלות היסוד בעניין גיוס משרתים לצה"ל.

יהודה יעקב רשתיאן: אני אתן עוד דוגמה, התחייבות לשירות קבע של משרתים שהם קטינים נעשית ללא הסכמת הוריהם.

יהודה יעקב רשתיאן: לא צריך את ההסכמה של ההורים של הקטינים, כאשר קטין רוצה להתחייב לשירות קבע.

יהודה יעקב רשתיאן: יש הרבה פעמים שקטינים עושים את זה, לא בהכרח נדרשת ההסכמה של ההורה כדי שאותו קטין יתחייב לשירות קבע.

יהודה יעקב רשתיאן: זו עוד דוגמה לכך שביחסים של רשויות הצבא מול הקטין בשלב של עניין הגיוס, ההורה הוא לא רלוונטי.

יהודה יעקב רשתיאן: לכן לעמדתנו היחס של ההוספה של ההורה לתוך המשוואה או של האפוטרופוס הוא נושא לא רלוונטי.

יהודה יעקב רשתיאן: נכון שזה יכול לסייע, נכון שאין דבר טוב מזה שההורה ידע על הליכי הגיוס של הילד שלו, אין לנו בעיה עם זה, ואנחנו לא טוענים שלא, אבל אנחנו כן טוענים שלא צריך ליידע אותו.

יהודה יעקב רשתיאן: משפטית לא צריך ליידע אותו, נורמטיבית לא צריך ליידע אותו, זה שינוי של הסדרים של חוק שירות ביטחון.

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: זה מחזיר אותי שוב לדברי היושב-ראש, האם אתם רואים יתרון ביידוע ההורים?

יהודה יעקב רשתיאן: אנחנו לא רואים - - -

זאב בנימין בגין: יתרון, לא חובה.

אלון מצליח: יתרון כן.

אלון מצליח: אין ספק, יתרון כן, אבל זה לא חובה.

זאב בנימין בגין: אמרתי: לא חובה, אבל יתרון.

זאב בנימין בגין: כמובן שוב בעקבות היושב-ראש, אני לא רוצה להתערב בהליכי הגיוס ובנוהל המקובל, אבל כהערת צד אולי כדאי שתשקלו גם וגם.

יהודה יעקב רשתיאן: אנחנו רואים דבר טוב שהורה יהיה מעורב בהליך הגיוס של הבן שלו.

זאב בנימין בגין: מן הפצ"רייה אני עובר למיטב.

זאב בנימין בגין: אם זו העמדה, אם יש יתרון כזה, יידוע ההורים, ויש אפשרות שאם אתם שולחים, תשלחו רק בדואר אלקטרוני, אז ההורים לא ידעו על כך, מדוע לא תנקטו בשני האמצעים?

זאב בנימין בגין: אתה לא מוכרח.

אלון מצליח: זה בסדר גמור.

אלון מצליח: זו שאלה שעולה כל יום.

זאב בנימין בגין: אנחנו בוועדה לא מתכוונים להתקיל אנשים.

אלון מצליח: זה בסדר גמור, אדוני היושב-ראש.

אלון מצליח: עצם העובדה שהנער בהליך גיוס, גם כשאנחנו מבצעים הליכים שהם אינם בצו, ההורים הם חלק מזה מתוך זה שהם חלק סובב של האירוע, אבל הם לא חלק מחייב בתהליך, ולכן אנחנו מנסים להסביר שיש יתרון שעוד הרבה אנשים יהיו מעורבים – אגב, אנחנו גם רוצים שהמחנך שלו יהיה, ואנחנו מביאים את המחנך לעשות איתו צו ראשון, היום אנחנו עושים צו ראשון לכל הכיתה עם המחנך שלהם – אבל זה שיש יתרון שהמחנך מגיע איתם לעשות עם כל הכיתה צו ראשון, אני לא מחויב, או אני לא רוצה שזה יהיה תנאי לתהליך.

אלון מצליח: ולכן מה שאנחנו מבקשים לצורך העניין – אנחנו מבינים משמעותית מדוע יש פה הסתייגות מנושא הקטינים בחוק, רק שאני רוצה לומר שהמיועדים לשירות ביטחון זו ישות שהוגדרה בחוק והיא פרטנית ספציפית לנושא הליכי גיוס, ובהליכים האלה צריך להמשיך לראות בהם הליכים פרטניים.

אלון מצליח: זה כל מה שביקשתי.

זאב בנימין בגין: זה אפילו אני הבנתי, ובכל זאת זו הייתה הערה אפשרית לשיפור המצב, אפילו אם לא בדואר – אני חורג מדברי היושב-ראש – בדואר רגיל, אז אם יש מייל להורים, זה אולי נותן יתרון.

אלעזר שטרן: בכל מקרה, ההצעה של היושב-ראש לא הייתה, והוא חזר על זה – לא הייתה לשנות את הסטטוס המשפטי במובן הזה שתוטל חובה, אלא שבאותן נקודות ציון משמעותיות בתהליך הגיוס, שזה צו ראשון, צו הגיוס עצמו, תאריך הגיוס – בכל מיני נקודות ציון משמעותיות, תישמר שליחת הדואר הפיזי, מתוך ההנחה הסטטיסטית שבהרבה מאוד מהמקרים שליחת הדואר הפיזי גם תוביל לכך שההורים ידעו.

אלעזר שטרן: לא שינוי הסטטוס המשפטי, אלא פשוט הותרת המצב הקיים לעניין נקודות מסוימות בהליך הגיוס, במובן הזה שאותם תמשיכו לשלוח בדואר הרגיל.

אלעזר שטרן: שוב, לא מתוך חובה ליידע את ההורים, אלא מתוך הנחה מציאותית שבהרבה מאוד פעמים זה מה שיקרה.

אלעזר שטרן: ולכן ההצעה של היושב-ראש הקבוע לא הייתה לשנות את הפן המשפטי של החובות, אלא להותיר בנקודות מסוימות את המצב הקיים על כנו.

אלון מצליח: אני לא יודע אם לאנשים מסביב יש אנשים שהם בהליכי גיוס.

אלון מצליח: גם היום כשאני שולח צו, אפילו הודעה, כמו שהיושב-ראש אמר, שהתקשרו הביתה ואמרו לו שיש לו מיון, או הוא מקבל הודעה לנייד, ההורים יודעים.

אלון מצליח: זאת אומרת, נתפסנו לסיפור של הצו הכתוב הזה, שהוא כאילו יידע את הבית.

אלון מצליח: היום כשאנשים עושים הליכים, גם כשזה לא קורה בצו, מתוקף היותם ההורים שלו, הילד בדרך כלל מעדכן אותם.

אלון מצליח: נכנסנו לסיפור של אותו צו כתוב, שאגב יש לו הרבה מגבלות גם היום, צריך לומר זאת, הקבועי זמן שהצווים האלה מגיעים, לעיתים הם אחרי ביצוע הצו המיועד, ולכן המעבר לנושא הדיגיטלי, יטייב את המצב היום.

אלון מצליח: לצורך העניין יש לנו הרבה מקומות בארץ, שכאשר אנחנו שולחים להם את הצו גם חודש מראש, הם מתקשרים אלינו ואומרים שהצו דה-פקטו הגיע ימים אחרי שמועד הגיוס היה אמור להיות, לכן אם זה ייעשה בצורה דיגיטלית, זה יטייב את המצב.

אלון מצליח: אני אומר שהיום, כשילד מתמיין בכל מיון אפשרי, כל המשפחה יודעת, למרות שלא שלחתי לו צו נייר.

אלון מצליח: לכן אני טוען שההיתפסות לנייר שיישלח אליו הביתה בתור המעדכן המשפחתי הוא הסקה שאני לא חושב שהיא נכונה.

זאב בנימין בגין: זו הייתה תשובה לשאלת היושב-ראש.

זאב בנימין בגין: ניכנס לנוהל מחליף, נוהל מחליף פירושו כפי שהיה למעשה בלי לכנות את הנוהל הזה כך, אבל אני מציב את זה באופן רשמי – על פי הנוהל הזה הדוברים יפשפשו לרגע בניירותיהם וישתדלו להביא במצב הזה, בנוהל מחליף, את הדברים הפחות חשובים, וישמרו את הדברים היותר חשובים לנוכחותו של היושב-ראש.

זאב בנימין בגין: עכשיו אנחנו יודעים איפה אנחנו עומדים.

זאב בנימין בגין: לירון, האם אתה יכול בזריזות לקיים את הנוהל הזה?

לירון ליבסקינד מוליאן: אדוני היושב-ראש, כפי שהיושב-ראש הקבוע של הוועדה ציין אנחנו נמצאים בסוג של שיג ושיח איתו לגבי הצעה.

זאב בנימין בגין: תמיד שיג ושיח יותר טוב מדין ודברים.

זאב בנימין בגין: ..

זאב בנימין בגין: אני שומע לפעמים שמחליפים, גם כאן.

לירון ליבסקינד מוליאן: כמו שהוא הציע, שמענו את נציגי משרד הביטחון, ואני חושב שנכון לנו להמשיך את הדיון לא כאן בוועדה, על מנת לראות אם אנחנו מצליחים להגיע לנוסח מוסכם ולהביא אותו לוועדה לאישור.

זאב בנימין בגין: אני מבין שאתה מציע לא להמשיך בדיון.

לירון ליבסקינד מוליאן: נכון מאוד, אדוני.

לירון ליבסקינד מוליאן: זו עמדת היושב-ראש.

לירון ליבסקינד מוליאן: רק ציינתי את עמדת היושב-ראש, הוא פתח כך את הישיבה.

זאב בנימין בגין: לא הבנתי אותה בדיוק כך.

זאב בנימין בגין: גם כשהייתי סטודנט, וכל יום היה חשוב, כשהייתה הודעה על שיעור חופשי עלצתי, עלזתי ושמחתי.

זאב בנימין בגין: זה מה שאתה מציע לנו כאן, וגם לחברי חבר הכנסת מקלב החרוץ, שנמצא איתנו בדרך כלל.

זאב בנימין בגין: היועץ המשפטי, כך גם אתה מפרש את דברי היושב-ראש?

זאב בנימין בגין: המשמעות היא, אני אומר למיטב ולפצ"רייה שהתכנסנו לכבודכם.

זאב בנימין בגין: זה ניתן כמובן לפירושים טובים ויפים, ותוכלו לחזור למחוזותיכם ולומר שהוועדה הזאת התכנסה למעשה רק כדי לשמוע את חוות-דעתכם.

זאב בנימין בגין: אם כך, על דעת הכול, אני מודיע על נעילת הישיבה.

אלעזר שטרן: לא נעילה, הפסקה.

זאב בנימין בגין: הפסקה עד בואו?

אלעזר שטרן: הפסקה שאולי אחר כך נמשיך.

אלעזר שטרן: נעילה זה אומר שסוגרים לגמרי.

זאב בנימין בגין: לא כל כך הבנתי את הדברים של לירון.

זאב בנימין בגין: הבנתי שהביטוי שיג ושיח, בסוגריים דין ודברים, שהוא פחות אהוב עליי, מכאן ואליך עד לישיבה הבאה, ותיוועדו עם היושב-ראש בלשכתו.

אלעזר שטרן: עדיף לעשות הפסקה.

זאב בנימין בגין: אני מקבל את דעת החברים.

זאב בנימין בגין: השיעור החופשי יהיה ככל שיידרש.

זאב בנימין בגין: הפסקה בדיון, רבותיי.

גלעד קריב: מכובדיי, כדי להבהיר אנחנו נועלים את הישיבה.

גלעד קריב: תודה לנציגי הצבא על הצעת העמדה שלהם.

גלעד קריב: אנחנו נעדכן לגבי המשך הטיפול בחוק.

גלעד קריב: תודה.