ועדת הכנסת, כנסת 24, פרוטוקול מספר 74, 2022-02-09 09:30

ניר אורבך: שלום רב ובוקר טוב, היום יום רביעי, ח' באדר התשפ"ב, ה-9 בפברואר 2022, נתחיל בנושא השני שעל סדר היום: ערעורה של חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק על החלטת נשיאות הכנסת שלא לאשר דחיפות הצעתה לסדר היום בנושא: "העימות בקואליציה בנושא הנגב הוא הרה-אסון", של חברת הכנסת סטרוק, בבקשה.

יצחק פינדרוס: מה השתנה סדר-היום?

יצחק פינדרוס: הנושא של הוועדה לביטחון הפנים הוסר?

ניר אורבך: כן, שינינו.

ניר אורבך: קיבלת את סדר-היום המעודכן?

יצחק פינדרוס: כן, אבל למה זה ירד?

שמחה רוטמן: יש עימות בתוך הקואליציה גם בנושא הזה.

ניר אורבך: אתה יכול להגיש הצעה דחופה לסדר-היום גם על זה.

ניר אורבך: אין בעיה.

ניר אורבך: חברת הכנסת אורית סטרוק, בבקשה.

אורית סטרוק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, קודם כול אני רוצה למסור לך דרישת שלום מחומש.

אורית סטרוק: כידוע לך, הקואליציה שאתה חבר בה שוב ביצעה שם הרס באופן ממש ברוטלי, כנגד מבנים שנמצאים שם כבר הרבה מאוד זמן.

אורית סטרוק: היא פעלה באלימות כנגד בחורי הישיבה הצדיקים, שמחזיקים את המקום הזה.

יצחק פינדרוס: אורית, אני בטוח שהנשיאות הורידה את זה לפני הבוקר.

יצחק פינדרוס: הם לא ידעו מה יהיה הבוקר, ולכן הנשיאות הורידה את זה.

אורית סטרוק: אני לא מכירה את כל החשבונות שקורים בתוך הקואליציה, אבל אני בטוחה שהיושב-ראש מכיר היטב.

אורית סטרוק: הוא אבן יסוד בקואליציה הזאת, ואני פשוט רוצה למסור לו דרישת שלום, ואת הכאב הגדול של כל מי שחומש יקרה לו.

אורית סטרוק: אני לא יודעת איפה אתה עומד עם ההבטחות שלך בעניין הזה, אבל פשוט אני אבקש למסור לך.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, לעניין הנגב.

אורית סטרוק: אני ממש שמחה שיושבת פה חברתנו חברת הכנסת זועבי, שהוכיחה נאמנות רבה לנגב בצד שלה.

אורית סטרוק: אני לא מסכימה איתה, אבל לפחות אפשר לומר עליה, שהיא נאמנה לשולחיה – תקבלי את המחמאה, אני אומרת לך את זה מכל הלב – ונלחמת בעבורם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: No comment.

אורית סטרוק: תראה, אדוני, באופן סיסטמתי, כבר ארבעה שבועות, אתם מונעים דיון על הנגב בכנסת, מונעים תשובה רשמית של הממשלה על מה שקורה בנגב.

אורית סטרוק: למי שמתבונן מן הצד, נראה שהקרבות בנגב שככו ונרגעו – לא זורקים אבנים, לא עוצרים רכבת באמצע הנסיעה שלה, לא נלחמים נגד שוטרים.

אורית סטרוק: לכאורה, הכול רגוע, אבל כלום לא רגוע.

אורית סטרוק: הקרבות האלה עברו לחדרים האחוריים של הקואליציה.

אורית סטרוק: אני חושבת שאתה יודע את זה לא פחות מחברת הכנסת זועבי, שיושבת לצידך, הקרבות שם מתנהלים בין האנשים שבצד שלך, לבין האנשים שבצד שלה.

אורית סטרוק: אני חושבת שהציבור זכאי לדעת על מה הם מתנהלים.

אורית סטרוק: טיפין-טיפין הדברים האלה נחשפים בתקשורת.

אורית סטרוק: קודם כול, זה מאוד לא ראוי שדברים גורליים כאלה לגורל מדינת ישראל, ייחשפו בתקשורת.

אורית סטרוק: אני בעד תקשורת, אבל דברים צריכים להיות נדונים כאן, בכנסת, ושליחי הציבור שנמצאים כאן, מכל גווני הציבור, זכאים לשמוע את האמת לפני שעמית סגל או שירית כהן אביטן ואחרים מפרסמים אותה.

אורית סטרוק: הציבור רוצה לדעת האם תוכנית החומש שאתם מתעכבים שוב ושוב ושוב מלהעלות אותה לממשלה, תכלול אכיפה או לא תכלול אכיפה?

אורית סטרוק: האם היא תכלול נטיעות או לא תכלול נטיעות?

אורית סטרוק: גם חברת הכנסת זועבי רוצה לדעת את זה, וגם אני רוצה לדעת את זה.

אורית סטרוק: הציבור זכאי לדעת את זה.

שלמה קרעי: אכיפה ראינו הבוקר.

אורית סטרוק: אכיפה כנגד יהודים ראינו מייד.

אורית סטרוק: מה שהיה הבוקר בנגב – אין לי מילה אחרת, יותר מדויקת, מאשר ביזיון.

אורית סטרוק: הקימו שם שלושה מבנים, באמת עלובים, אל מול מאות ואלפי המבנים שמקימים הבדואים יום-יום.

אורית סטרוק: הגיעה לשם קבוצה של בדואים, ואמרה לשוטרים כהיי לישנא, אמרו להם בפירוש: אם אתם לא תהרסו להם את זה עד השעה שמונה, אנחנו נהרוס.

אורית סטרוק: ואכן, זה עבד בדיוק לפי השעון של הבדואים.

אורית סטרוק: בדיוק לפי השעון של הבדואים, לקול צעקותיהם ומצהלותיהם, כשברקע כל המבנים הבלתי חוקיים של הבדואים בנגב.

אורית סטרוק: אני שואלת את מפקד יחידת יואב: למה לנו אתה הורס ולהם לא? הוא אומר: אלה ההוראות שלי.

אורית סטרוק: ממי הוא מקבל את ההוראות האלה, מהקואליציה שאתה חבר בה?

אורית סטרוק: אמרתי שיש דיון אחד על הנושא של תוכנית החומש, יש דיון שני על הנושא של שלושת היישובים שאישרתם את הקמתם בממשלה, אבל מכיוון שאז, לפני חודשיים, לא הצלחתם להגיע להסכמות, השארתם ספייס.

אורית סטרוק: על הספייס הזה, על השאלה מתי יינתנו ההסכמות של 70%, שצריכים לעבור פנימה, ומה תהיה המשמעות של ההסכמות האלה, על הספייס הזה אתם רבים ומתגוששים עכשיו.

אורית סטרוק: אני חושבת שחברי הכנסת זכאים, ולא רק זכאים אלא חייבים להיות שותפים לדיון הזה.

אורית סטרוק: לשמוע את הצדדים ולהביע את דעתם ואת עמדתם.

אורית סטרוק: זה לא יכול להתנהל ככה, הרחק הרחק ומאין רואה.

אורית סטרוק: אנחנו מדברים, אדוני, על הנגב, על שליש משטח מדינת ישראל.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, הערה לסדר.

אחמד טיבי: מקובל שכל חבר כנסת מסביר את בקשתו, מה שהוא רוצה, אבל יש מגבלת זמן.

ניר אורבך: אני לא מגביל זמן, חבר הכנסת טיבי, אבל אני בהחלט אכוון תכף את חברת הכנסת סטרוק.

אחמד טיבי: אתה יודע כמה ועדות יש פה?

שלמה קרעי: גם פה אתם רוצים להשתלט, טיבי?

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: יש ועדת כספים.

אחמד טיבי: אתה יודע.

ניר אורבך: חבר הכנסת טיבי, אני אאזן בין הבקשה שלך לבין מה שנהוג בוועדה.

ניר אורבך: חברת הכנסת סטרוק, הנקודות ברורות.

אורית סטרוק: אני מתכנסת לקראת סיכום.

אורית סטרוק: אני רוצה לציין את הנקודה השלישית, והיא שאתם חתומים על הסכם קואליציוני ולפיו, בתום תשעה חודשים אמורה להיות תוכנית כוללת להסדרת הבדואים בנגב.

אורית סטרוק: כבר עברנו יותר משבעה חודשים, ולכן ההתגוששות היא גם על זה.

אורית סטרוק: אני חושבת שזה מדאיג, אדוני, את כל חברי הכנסת בבניין הזה, את כולם מכל הצדדים, ולא יעלה על הדעת שזה לא ייפתח לדיון.

אורית סטרוק: מכיוון שזה לא יכול להיפתח לדיון בוועדה, שבה היה ראוי לדון בה – ועדת הפנים – כי אתם במו ידיכם מסרתם אותה לווליד טאהא, לכן זה חייב להיות נדון במליאה.

אורית סטרוק: אני מבקשת שסוף סוף תאפשרו את הדיון הזה.

אורית סטרוק: מה יש לכם להתבייש?

אורית סטרוק: אם אתם מתביישים, אז תתביישו.

אורית סטרוק: אם אתם לא מתביישים, תנו לנו לדון.

ניר אורבך: חברת הכנסת סטרוק, תודה רבה.

ניר אורבך: חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי, בבקשה.

מוסי רז: אני ממלא מקום פה של ווליד טאהא, אז מותר לי להגיב לדברים?

אורית סטרוק: מותר לכל חברי הכנסת לדבר, מוסי.

אורית סטרוק: זה ערכו של דיון בערעור.

אורית סטרוק: כל חבר כנסת יוכל לומר את דעתו.

ניר אורבך: חברת הכנסת סטרוק, אני מנהל את הישיבה, ברשותך, ואני גם אגיד את הנהלים בעניין.

אורית סטרוק: מותר לי לשתף אותו מהניסיון שלי.

ניר אורבך: מותר לך להגיד מה שאת רוצה, רק את הנהלים של הישיבה, אני, ברשותך.

ניר אורבך: חברת הכנסת ג'ידא זועבי, בבקשה, כסגנית יושב-ראש הכנסת.

ניר אורבך: שיהיה לך בהצלחה גם בשם הוועדה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: היו הרבה נושאים חשובים ודחופים לדעת רוב חברי הכנסת ובסוף הנשיאות צריכה לבחור.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בחרנו פה אחד ארבעה נושאים, וההחלטה הייתה על דעת כל הסגנים והסגניות, גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה, כקונצנזוס.

ג'ידא רינאוי-זועבי: יש עוד הרבה נושאים חשובים ודחופים על סדר-היום, שאנחנו מקבלים כל הזמן, ובסוף אין מה לעשות, צריך לבחור ותמיד יהיה מישהו שייפגע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני צריכה להגיד לך משהו באופן אישי, חברת הכנסת אורית סטרוק.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא יכול להיות שכל שבוע את מערערת על החלטת הנשיאות, ולא יודעת לכבד גם את המוסד הזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מבקשת ממך לא לערער כל שבוע על אותו דבר.

שלמה קרעי: זה מוסד הרוויזיה.

אורית סטרוק: אני לא מערערת כל שבוע.

שלמה קרעי: מה זה האמירה המצנזרת הזאת?

ניר אורבך: חבר הכנסת קרעי, רגע אחד.

ניר אורבך: חברת הכנסת זועבי תסיים את דבריה, ואני אתן לך גם אפשרות להתייחס.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני אשלים את דבריי, ואני אגיד שהנשיאות לא עושה שיקולי אופוזיציה וקואליציה, חברת הכנסת סטרוק.

ג'ידא רינאוי-זועבי: עובדה שתמיד יש הצעות של האופוזיציה, שכן מאושרות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ניר אורבך: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: קודם כול, אני רוצה להתייחס למה שאמרה סגנית יושב-ראש הכנסת.

ניר אורבך: אני לא אגביל בזמן, אבל אני בהחלט מבקש להיות - - -

שלמה קרעי: אני לא מאריך, אדוני יושב-הראש.

שלמה קרעי: לגופו של עניין, אורית כבר אמרה את רוב הדברים, ואני רק אחזק אותה בעוד דבר אחד.

שלמה קרעי: לנושא הצנזור שג'ידא מנסה לעשות לנו כאן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: צנזור?

ג'ידא רינאוי-זועבי: אמרנו קונצנזוס.

שלמה קרעי: לא לגבי זה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא אמרנו צנזור.

שלמה קרעי: לגבי מה שאת אומרת, שזה לא בסדר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני יודעת, אני מבינה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת קרעי כל כך טוב במילים, אז אני מבינה שאף פעם - - - אני אומרת קונצנזוס ולא צנזור.

שמחה רוטמן: את אומרת לא להגיש ערעורים כל שבוע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מבינה.

שלמה קרעי: את אמרת שזה לא טוב וזה לא בסדר שחברי כנסת מערערים כל שבוע.

שלמה קרעי: זאת הצנזורה שהתכוונתי אליה.

שלמה קרעי: אני חושב שזה מוסד הרוויזיה.

שלמה קרעי: בכל נושא בוועדות ובכל הצבעה אנחנו מגישים רוויזיה, למרות שהיינו בדיון ונתנו לנו לנמק את עמדתנו בדיון.

שלמה קרעי: ברגע שההצבעה עברה למורת רוחנו, אנחנו מגישים רוויזיה.

שלמה קרעי: כל שכן וקל וחומר, בן בנו של קל וחומר, כשלא היינו בדיון, לא השתתפנו, ולא נתנו לנו לנמק את עמדתנו בדיון ובהצבעה שהייתה, יש לנו זכות גדולה יותר להגיש רוויזיה.

שלמה קרעי: זאת הרוויזיה שלנו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת קרעי, אני מבינה ואני מסכימה איתך באופן עקרוני, אבל להגיד שזה נעשה מתוך כבוד?

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה לא נעשה מתוך כבוד, כי בנשיאות יש גם אופוזיציה וגם קואליציה, וזה נעשה בקונצנזוס.

שלמה קרעי: אין לזה עניין עם הזכות שיש לחבר כנסת לערער, ולבקש דיון מחדש.

שלמה קרעי: זה קורה בכל דבר.

שלמה קרעי: לגופו של עניין, אדוני, קודם כול זאת ציונות לבוא ולהיות במקומות שלא היינו בהם.

שלמה קרעי: לא הייתי במקום הזה בנגב, וזכיתי להיות שם הבוקר.

שלמה קרעי: מאות חבר'ה נחושים, ציוניים, אוהבי הארץ, שכואב להם וכואב לנו.

שלמה קרעי: אני בטוח שכואב גם לך בלב, לראות איך הנגב מופקר, איך הנגב הולך להשתלטות בלתי חוקית של מאות אלפי דונמים.

שלמה קרעי: משתלטים, בונים מבנים בלתי חוקיים, ואם בתקופת הממשלה שלנו היינו הורסים אלפי מבנים בלתי חוקיים בשנה, מאז שאתם עליתם לשלטון, זה הפך להיות נבל ברשות התורה, כי מי שבונה מבנה בלתי חוקי, גם מקבל חשמל.

שלמה קרעי: אגב, במקום שהיינו ראינו שאריות של נטיעות.

שלמה קרעי: האנשים שהיו שותפים לנטיעה, אמרו: מאז שעצרו את הנטיעות בנגב, עצרו לנו גם את העבודה פה.

שלמה קרעי: רואים שם שאריות של עצים, שעקורים וזרוקים באדמה.

שלמה קרעי: בעצם אלו אדמות מדינה, והמדינה הפקירה גם שם את השטח בגלל המחלוקת ובגלל זה שמנסור עבאס יושב בממשלה הזאת, והוא זה שמקבל את ההחלטות.

שלמה קרעי: כאב לי לראות הבוקר איך תוך דקות ספורות הגיעה מכת"זית, הגיעו מאות שוטרים ובעצם נענו לאולטימטום של האחים המוסלמים, שאמרו:

שלמה קרעי: אם לא תפנו תוך שעה, אנחנו נבוא ונפנה אותם בכוח.

שלמה קרעי: הדבר הזה לא יכול להיות, אדוני.

שלמה קרעי: לא יכול להיות שבמדינת ישראל הריבונית, הגברת לא תהא כפונדקית.

שלמה קרעי: לא יכול להיות שחוק החשמל בתוקף רק למבנים בלתי חוקיים של האחים המוסלמים, אבל לא בתוקף ליהודים שרוצים ליישב את אדמתם.

שלמה קרעי: לכן, אני חושב שצריך לקבל את הערעור של חברת הכנסת סטרוק.

שלמה קרעי: אם לא, למעשה לפחות לדבר על זה במליאה, ונוכל לדון בעניין כמו שצריך.

ניר אורבך: תודה רבה, חבר הכנסת קרעי.

ניר אורבך: חבר הכנסת רוטמן, בבקשה.

שמחה רוטמן: האמת שמאוד מפתיע אותי מה שאמרה סגנית יושב-ראש הכנסת.

אורית סטרוק: זאת כבר פעם רביעית שאני מעלה את ההצעה.

שמחה רוטמן: חבר כנסת יכול להגיש רק הצעה אחת לנשיאות.

שמחה רוטמן: הוא לא יכול להגיש כמה.

שמחה רוטמן: זה לא שאישרו לחברת הכנסת עשר הצעות, דחו לה תשע ועל העשירית היא מערערת.

שמחה רוטמן: אם בכל שבוע חברת הכנסת אורית סטרוק מגישה ערעור, סימן שבכל שבוע אתם, הנשיאות, דוחים את ההצעה של אורית סטרוק.

שמחה רוטמן: לכן, אם את רוצה להגיד משהו באופן אישי, אני חושב שמן הראוי שתפסיקו לדחות בנשיאות באופן קבוע את ההצעות הדחופות לסדר של חברת הכנסת אורית סטרוק, ואז חברת הכנסת אורית סטרוק לא תצטרך להגיש ערעור בכל שבוע.

שמחה רוטמן: איכשהו קורה שכל שבוע אתם דוחים את ההצעות-לסדר שלה.

שמחה רוטמן: אולי כדאי לבדוק מה מיוחד – היא בוודאי חברת כנסת מאוד מיוחדת, ובוודאי גם יושבת-ראש הסיעה שלי – אבל מעבר לזה שהיא חברת כנסת מיוחדת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה לא מכוון נגד - - -

שמחה רוטמן: שנייה, אני אסיים.

שלמה קרעי: אולי לניר אורבך יש השפעה שם, כי הוא נהנה להשתתף בדיון כזה.

שמחה רוטמן: הוא פשוט רוצה שכל הצעה לסדר של אורית תעבור אליו לוועדה.

שמחה רוטמן: נכון שהיא חברת כנסת מאוד מיוחדת, אבל אולי אולי כדאי לעשות איזשהו מחקר משווה.

שמחה רוטמן: אולי נבקש מהממ"מ לבדוק, האם יש משהו מאפיין בהצעות לסדר, לגופן, שמציעה חברת הכנסת אורית סטרוק, שגורמות לנשיאות לא לקבל אותן.

שמחה רוטמן: ואז אולי נגלה איזשהו קו מנחה של הנשיאות.

שמחה רוטמן: תגיש על זה שאילתה.

שמחה רוטמן: זה לגבי הנושא של הערעורים באופן כללי.

שמחה רוטמן: לגבי ההצעה לגופה, אני חושב שאחרי שראינו היום תופעה די מדהימה – ראיתי את זה הבוקר.

שמחה רוטמן: לא בכל בוקר אני מצליח להתפלל תפילת שחרית כמעט כוותיקים בנגב, כפי שעשיתי הבוקר, ולהגיע מבעוד לילה כדי לראות את היעילות של משטרת ישראל.

שמחה רוטמן: אנחנו יודעים שהם מאוד מאוד יעילים בחדירה לטלפונים – את זה גילינו.

שמחה רוטמן: אבל יעילות בהריסה של בנייה בלתי חוקית, זה באמת דבר מפליא, במיוחד לאור העובדה שבנגב יש מאות אלפי מבנים בלתי חוקיים.

שמחה רוטמן: ברגעים אלו ממש, גם הצלחתם.

שמחה רוטמן: אני חשבתי שהממשלה הזאת מאוד מוגבלת ביכולותיה.

שמחה רוטמן: ראיתי איך הם מוגבלים ביכולת להילחם בקורונה, ביוקר המחיה ובכל הדברים, אבל אתם מצליחים להרוס בכל כך הרבה חזיתות יחד – גם בחומש, גם בנוף ציון, גם במעלה אהוביה, גם במעלה פולה.

שמחה רוטמן: באמת, יכולת לפעול רב-שלבי ורב-זירתי.

שמחה רוטמן: את היכולות האלה אתם מפנים, איכשהו, רק נגד בנייה של יהודים.

אחמד טיבי: חבר הכנסת רוטמן, הממשלה הזאת הרסה יותר בחצי השנה האחרונה מאשר בחצי השנה הראשונה לערבים, לבדואים בנגב.

שמחה רוטמן: בלי תמונות, חבר הכנסת טיבי, אנחנו לא מאמינים.

אורית סטרוק: זה מעניין, אבל תסכים איתנו שזה צריך להיות נדון כאן בכנסת.

שמחה רוטמן: למה אתה לא נותן שנדון בזה?

שמחה רוטמן: זה נורא חשוב.

אחמד טיבי: אני דנתי בזה, ואני ממשיך לדון בזה.

אחמד טיבי: אגב, מותר לחבר כנסת לערער.

אחמד טיבי: מותר לו.

שלמה קרעי: תראו לנו תמונה אחת כזאת.

שמחה רוטמן: אני חושב שהדיון שמתנהל פה, ממש בשניות האחרונות, חבר הכנסת ניר אורבך, יושב-ראש הוועדה, הוא ההוכחה הטובה ביותר לכך שהנושא הזה מעניין את כל סיעות הבית, כל אחת לשיטתה שלה.

שמחה רוטמן: לכן, גם הדיון במליאה חשוב בהקשר הזה.

שמחה רוטמן: דיון בוועדה, מעצם טיבו, מוגבל לחברי כנסת מסוימים, אולי לחברים בוועדה, או לאלה שאין להם באותו זמן ועדה אחרת.

שמחה רוטמן: כאשר המליאה דנה בנושא, כל סיעות הבית יכולות להשתתף בו.

שמחה רוטמן: אני חלוק מכל וכל על עמדתו של חבר הכנסת טיבי בכל הנוגע למדיניות הממשלה בנגב.

שמחה רוטמן: הוא טוען שאתם הורסים יותר מדי לערבים, אני טוען שאתם הורסים יותר מדי ליהודים, אבל זה בדיוק יופיו של הדיון בכנסת, שאפשר להציג בו עמדות שונות.

שמחה רוטמן: לכן, העובדה שהנשיאות חוסמת את הדיון הזה, ואת בירור העובדות שיבוא לפניו ויבוא אחריו, פוגעת בתפקידה של הכנסת.

שמחה רוטמן: היא פוגעת ביכולת שלה לפקח על הממשלה ועל מדיניותה.

שמחה רוטמן: אני חושב שזה נושא שהיה חייב לקבל את תשומת הלב של מליאת הכנסת.

שמחה רוטמן: מאחר ואמרה חברת הנשיאות, סגנית יושב-ראש הכנסת, שאושרו ארבע הצעות לסדר, וזה אחרי שבועות שבהם, מכל מיני סיבות, אושרו פחות הצעות לסדר ממה שבדרך כלל – 5 הצעות – אני חושב שמן הראוי לגלות נדיבות או יעילות או את הצורך.

שמחה רוטמן: בסופו של דבר, מבחינת הדיון הציבורי, הדיון הציבורי במליאה ייתן מענה לסוגיה שבוערת אצל רבים רבים מהבית הזה.

שמחה רוטמן: ואולי כמו בנושא הבא על סדר-היום, נגלה שותפות מפתיעה בין חבר הכנסת אחמד טיבי וחברי סיעתו, לבין יאיר לפיד, ראש הממשלה החלופי.

שמחה רוטמן: אנחנו רק רוצים אחדות פה בבית, לגלות קצוות מתחברים, שיכולים להצביע.

שמחה רוטמן: זה דבר שרואים רק במליאה.

ניר אורבך: תודה רבה, חבר הכנסת רוטמן.

ניר אורבך: חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אמר שמחה, ואני רוצה לחדד את זה, שההצעה היחידה מאז תחילת הקדנציה של אורית סטרוק לסדר-היום שאושרה במליאה, הייתה ערעור שהתקבל פה בוועדת הכנסת.

יצחק פינדרוס: אני מרגיש לא בנוח.

יצחק פינדרוס: יש לי הצעה לסדר שאושרה, והיו לי לפחות ארבע-חמש הצעות לסדר שאושרו בחצי השנה האחרונה.

יצחק פינדרוס: בסופו של דבר, כל ההצעות של אורית סטרוק לא מאושרות, וזה לא בחינם.

יצחק פינדרוס: למה זה לא בחינם?

יצחק פינדרוס: כי היא באמת מעלה נושאים שהם לא בקונצנזוס.

יצחק פינדרוס: יש עליהם דיון ערני.

יצחק פינדרוס: אם זה היה פעם אחת, פעמיים, שלוש – אתה אומר שזה מקרי.

יצחק פינדרוס: יש איזשהו ניסיון בנשיאות לא לדון בנושאים המהותיים.

יצחק פינדרוס: לא לדון עליהם במליאה.

יצחק פינדרוס: בואו נטייח אותם.

יצחק פינדרוס: אחמד טיבי יגיד שהרסו יותר לערבים, הם יגידו שהרסו יותר ליהודים, ואף אחד לא מקיים על זה דיון.

יצחק פינדרוס: יכול להיות שבחדרי חדרים, סיעות הקואליציה דנות בינן לבין עצמן, ולא מגיעות להסכמה.

יצחק פינדרוס: אבל בסופו של דבר, אזרחי ישראל מגיע להם לדעת מה מדיניות הממשלה באמת.

יצחק פינדרוס: מגיע להם לדעת.

יצחק פינדרוס: מגיע להם לדעת מה קורה באמת, והמקום לדון בזה, הוא הפרלמנט.

יצחק פינדרוס: האם אנחנו בעד פינוי הישיבה בחומש, כמו שראינו הבוקר, או לא?

יצחק פינדרוס: האם אנחנו בעד פינוי עוז ציון או לא?

יצחק פינדרוס: האם אנחנו בעד היישוב בנגב או בעד בנייה בלתי חוקית בנגב?

יצחק פינדרוס: בנייה בלתי חוקית בנגב בצורה גזענית, רק לסוג אחד של אנשים, שבאו מאימא מסוימת, ולסוג השני צריך להרוס?

יצחק פינדרוס: אנחנו צריכים לדעת את זה.

יצחק פינדרוס: צריך לשים את זה על השולחן.

יצחק פינדרוס: מטריד שהדבר הזה קורה פעם אחר פעם.

יצחק פינדרוס: אם זה היה חד-פעמי – בסדר.

יצחק פינדרוס: אבל זה הפך להיות ריטואל.

יצחק פינדרוס: הדבר הזה צריך להיפסק, וצריך לדעת באמת מהי המדיניות.

יצחק פינדרוס: ראינו את זה הבוקר, ואורית הגישה את זה לפני מה שקרה הבוקר.

יצחק פינדרוס: השבוע, בכל בוקר אנחנו קמים עם הודעה על מקום אחר שמפונה.

יצחק פינדרוס: יש מדיניות או אין מדיניות?

יצחק פינדרוס: הייתי ביהודה ושומרון משנת 1990.

יצחק פינדרוס: עברנו ממשלות וידענו מה המדיניות אצל רבין, ידענו מה המדיניות אצל שרון, ידענו מה המדיניות אצל אולמרט, ידענו מה המדיניות אצל נתניהו.

יצחק פינדרוס: היום אין לנו מושג מה המדיניות.

יצחק פינדרוס: לעם ישראל אין מושג.

יצחק פינדרוס: הוא קם בכל בוקר, שומע דבר אחד, הצהרה אחת.

יצחק פינדרוס: רק השבוע הצהרת שיש דברים שאתה לא יכול לדבר עליהם בקול.

יצחק פינדרוס: זה בסדר גמור, אבל ההפך הוא מה שקורה בשטח.

יצחק פינדרוס: בכל בוקר אנחנו קמים שוב ושוב למשהו הפוך.

יצחק פינדרוס: הבנייה הבדואית בנגב בחצי השנה האחרונה משתוללת.

יצחק פינדרוס: כולם יודעים את זה.

יצחק פינדרוס: זה בעקבות האווירה של חוק החשמל, ויכול להיות שלא בעקבות החוק עצמו.

יצחק פינדרוס: יש מציאות מסוימת, ואני בטוח שאתה מכיר אותה ואתה מודע לה, שקורה משהו.

יצחק פינדרוס: מותר לדון בזה, מותר לדבר על זה, מותר לבדוק מה קורה.

יצחק פינדרוס: אסור לבדוק מה קורה?

יצחק פינדרוס: אסור לדעת מה קורה?

יצחק פינדרוס: כשבאה סגנית יושב-ראש הכנסת – אני מאוד מכבד אותך.

יצחק פינדרוס: באת בפעם הראשונה לוועדה כסגנית יושב-ראש – ומתחילה להציג: תשמעו, יש לוח זמנים, יש סדר-יום.

יצחק פינדרוס: זה יכול להיות פעם, פעמיים, שלוש.

יצחק פינדרוס: לדעתי זאת הפעם ה-10 או ה-11, שקורה בדיוק אותו הדבר.

יצחק פינדרוס: זה לא איזה נושא צדדי.

יצחק פינדרוס: הנושא של הנגב הוא בוויכוח.

יצחק פינדרוס: את חושבת כך, אחמד טיבי חושב אחרת.

יצחק פינדרוס: מנסור עבאס – אין לי מושג מה הוא חושב.

יצחק פינדרוס: באמת אני לא יודע מה הוא חושב.

שלמה קרעי: הוא לא צריך לחשוב, הוא מקבל - - -

ניר אורבך: חבר הכנסת פינדרוס.

יצחק פינדרוס: לכן, חובה לקבל את הערעור הזה.

ניר אורבך: תודה רבה.

ניר אורבך: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אפרופו הריסות, קמנו הבוקר להריסת בית ברוטלית בעיר נצרת, של משפחת אבו ג'אבר.

אחמד טיבי: שוחחתי עם אבו באכר, שהסביר לי שיש רישיון למבנה עסקי.

אחמד טיבי: גם ראש העיר וגם מהנדס העיר הסבירו שהיו הליכים ובקשות לשינוי ייעוד.

יצחק פינדרוס: או שימוש חורג.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: בכל זאת, כנראה בגלל שהבית נמצא באזור הדודג' סנטר, ונוף הגליל מתנגדים ודחפו להריסה הזאת, הבוקר הדחפורים שוב פעלו בחברה הערבית, והפעם בעיר נצרת.

אחמד טיבי: זה חמור מאוד, כמו הריסת אלפי מבנים בנגב, שממשיכה להתרחש גם בהנהגת הממשלה הזאת, יותר מאשר בחצי השנה הקודמת.

אחמד טיבי: אני חוזר על הנתון שאמרתי: בממשלה הזאת הרסו יותר מבנים בחצי השנה האחרונה, מאשר בחצי השנה הראשונה של 2021.

אחמד טיבי: הריסת המבנה בנצרת היא עוד ניצן של מדיניות הממשלה בכל מה שקשור ליישובים הערבים.

אחמד טיבי: העירייה תומכת בהישארות הבית.

אחמד טיבי: יש רישיון למבנה עסקי.

אחמד טיבי: הם הגישו בקשה לשינוי ייעוד.

אחמד טיבי: למה לרוץ לדבר איתנו בשפה של דחפורים?

אחמד טיבי: זה לא היה קורה ברמת גן, למשל.

שלמה קרעי: זה קורה, קורה.

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: בית כזה לא היו הורסים ברמת גן.

אחמד טיבי: היו מוצאים לו פתרון משפטי.

שלמה קרעי: אפילו בתי כנסת הורסים, לבושתנו.

אחמד טיבי: הקרקע, אגב, רבותיי חברי הכנסת, היא של משפחת אבו ג'אבר.

אחמד טיבי: היא קרקע פרטית.

אחמד טיבי: אין פה מבני ציבור, לא כביש, לא בית ספר.

אחמד טיבי: בית פרטי.

אחמד טיבי: לכן, אנחנו רואים בחומרה רבה.

אחמד טיבי: זאת פגיעה בכל העיר נצרת, אבל זה המשך של מדיניות הריסה בחברה הערבית, לרבות בנגב.

שלמה קרעי: איזו מדיניות?

שלמה קרעי: הבאת בית אחד לא חוקי, ובגלל זה אתה אומר מדיניות?

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: הבית יש לו רישיון, והוא פנה כמקובל לרשויות ולמערכת המשפט, כדי לקבל שינוי ייעוד.

אחמד טיבי: לא צריך לרוץ עם דחפורים על כל דבר.

אחמד טיבי: לפני שבוע, חבר הכנסת אוסאמה סעדי ואני ביקרנו בבית משפחת מח'ארם בלוד, באזור שניר, שהוא אזור המיועד לתכנון ובנייה, והכשרה.

אחמד טיבי: אפילו עיריית לוד התנגדה להריסת המבנה, ופנתה למשרד האוצר, אגף תכנון, בנייה ואכיפה.

אחמד טיבי: בכל זאת, כמה שעות לפני שהמועד האחרון פג, שוב דיברו איתנו ועם משפחת מוח'ארם בדחפורים.

אחמד טיבי: מי שאומר שהממשלה הזאת היא ממשלת שינוי, מתייחסת אחרת אל הציבור הערבי – השינוי הוא שינוי לרעה.

אחמד טיבי: אפרופו הערעור, מותר לכל חבר כנסת להגיש ערעור.

אחמד טיבי: זה תרגיל יפה.

אחמד טיבי: היא מקבלת כאן לא שלוש דקות, כמו במליאה.

אחמד טיבי: בזכותו של יושב-ראש הוועדה, הדיון נמשך כחצי שעה.

אחמד טיבי: נמנע ממני ללכת לוועדת הכספים, כי זאת ועדה שמתקיימת באותו זמן, אבל אתה רשאי להמשיך עוד שעה, עד 11:00.

ניר אורבך: תודה, חבר הכנסת טיבי.

ניר אורבך: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

מוסי רז: אני רציתי, אדוני יושב-הראש, לברך את חברת הכנסת אורית סטרוק, שהחליטה לעלות לארץ ולעזוב את המקום שהיא גרה בו, מחוץ לגבולות ישראל.

מוסי רז: אותך אני לא יכול לברך, חבר הכנסת שלמה קרעי, כי אתה כבר גר בישראל.

שלמה קרעי: אותנו עדיין לא החזרתם.

אורית סטרוק: שלמה אמר לי תודה רבה הבוקר, שאני לוקחת אותו סוף סוף לא לצפון הרחוק, אלא קרוב לבית.

ניר אורבך: חבר הכנסת מוסי רז, אתה מוזמן מחר לסיור בחברון עם ועדת החוץ והביטחון.

מוסי רז: אני אגיע לסיור אחר בחברון.

מוסי רז: כשהשר סער, שהיה שר חינוך, הציע לקחת את כל ילדי ישראל לסיור בחברון, אמרתי שאני תומך, בתנאי שאני המדריך.

מוסי רז: כך או אחרת, חבר הכנסת קרעי בא עם הטרנינג ולא כמו שאנחנו רגילים לראות אותו עם חליפה.

שלמה קרעי: באים ליישב את הארץ.

מוסי רז: באת בריצה מהבית.

שלמה קרעי: כשבאים לבנות את הארץ, באים עם בגדי עבודה.

אורית סטרוק: מותר להגיד את האמת, שלמה?

אורית סטרוק: מותר להגיד את האמת?

אורית סטרוק: מוסי, אני הערתי אותו מהשינה.

אחמד טיבי: אופוזיציה רדומה.

מוסי רז: ביקשתי את רשות הדיבור כדי לומר שקיבלתי בווטסאפ צילום של עיתון משנת 1952, לא מזמן, שמדבר על הפקעת הקרקע באותם ימים.

מוסי רז: אז הפקיעה המדינה 240 אלף דונם מתושבים בדואים, אזרחים בדואים.

מוסי רז: אגב, כשאתה מפקיע קרקע ממישהו, משמעות הדבר שאתה מכיר בבעלותו על הקרקע, אחרת לא היית מפקיע אותה.

מוסי רז: 240 אלף דונם זה משהו שהוא כמעט פי 5 מגודלה של תל אביב.

שלמה קרעי: רק שהיום הם השתלטו על 700 אלף דונם.

מוסי רז: אני אתקן לפי 4.75 מגודלה של תל אביב, כי אני יודע שאתה עומד על קטנות, ותל אביב היא 51 אלף או 52 אלף דונם.

מוסי רז: כך או אחרת, הקרקע הזאת הייתה שייכת להם, הופקעה על ידי המדינה, והפכה לאדמת מדינה.

מוסי רז: אני לא אומר מה היה ב-1952, זה פחות מעניין.

מוסי רז: האדמה צריכה לשמש לטובת כל אזרחי המדינה, ללא הבדל דת, גזע ומין.

מוסי רז: נראה לי שלחברת הכנסת סטרוק אין מקום לגור בישראל, לכן אני אשמח אם ייתנו לה, אבל לחבר הכנסת קרעי כבר יש מקום לגור בישראל, לכן לא צריך לבנות לו.

אורית סטרוק: מוסי, זאת לא השאלה, באמת, עם כל הכבוד.

מוסי רז: לא, זאת התשובה, לא השאלה.

אורית סטרוק: אתה אמרת את דעתך ואני מכבדת אותה.

אורית סטרוק: היא יכולה להיות שונה משלי, אבל אני מכבדת אותה.

אורית סטרוק: דרך אגב, אתה גם אומר אותה בצורה מכובדת.

מוסי רז: יכול להיות שגם השתכנעת.

אורית סטרוק: אבל זאת לא השאלה.

אורית סטרוק: השאלה שעומדת כאן על השולחן היא האם אנחנו, כחברי כנסת, זכאים ואפילו מחויבים לדון בנושא הזה.

מוסי רז: הינה, אנחנו דנים.

אורית סטרוק: לא, לא, לא.

אורית סטרוק: אנחנו דנים בינינו, זה מאוד נחמד.

אורית סטרוק: האם אנחנו זכאים ואפילו מחויבים כלפי שולחינו, לקיים דיון שבמסגרתו יבוא נציג ממשלה ויאמר לנו מה הממשלה עושה ולא מה היא לא עושה.

אורית סטרוק: הרי היה פה אירוע - - -

ניר אורבך: חברת הכנסת סטרוק, רגע, רגע.

ניר אורבך: אורית, אורית, סליחה.

אורית סטרוק: אמרה חברת הכנסת זועבי, שהיא הצביעה בעד חוק הגיוס, כי היא קיבלה הבטחות.

אורית סטרוק: מישהו יודע איזה הבטחות היא קיבלה?

אורית סטרוק: מישהו יודע?

אורית סטרוק: אולי עיסאווי פריג', שאנחנו מאחלים לו רפואה שלמה ומהירה - - -

ניר אורבך: אורית, אורית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: - - -

ניר אורבך: חברת הכנסת זועבי, אני רוצה להתכנס לסיכום הדיון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני רק התייחסתי להחלמה המהירה.

ניר אורבך: כולנו מאחלים החלמה מהירה לשר עיסאווי פריג'.

אורית סטרוק: חברת הכנסת זועבי או השר פריג'?

אורית סטרוק: קיבלה או לא קיבלה?

אורית סטרוק: האזרחים זכאים לדעת - - -

ניר אורבך: אורית, הבהרת היטב את עמדתך.

ניר אורבך: אני רוצה לסכם.

ניר אורבך: קודם כול, אני אתייחס למה שאמרה חברתי סגנית יושב-ראש הכנסת, חברת הנשיאות חברת הכנסת זועבי.

ניר אורבך: נכון שחברת הכנסת סטרוק מגיעה לפה שבוע אחרי שבוע, ומי שבעיקר סופג את שבט לשונה זה אני, ועדיין אני חושב שזה כלי פרלמנטרי חשוב.

ניר אורבך: כמו שאמר חבר הכנסת רוטמן, זה נדחה פעם אחרי פעם בנשיאות, ולכן זה מגיע הנה.

ניר אורבך: בוודאי, עם חלק מהדברים ועם חלק מהדברים שהוצפו כאן אני מסכים, ועם חלק לא.

ניר אורבך: אני חושב שכל מה שקורה בנגב מכל חברי המשכן הזה, הוא נושא שראוי לדיון.

ניר אורבך: חברת הכנסת סטרוק, אני רק אומר - - -

אורית סטרוק: אתה יכול סוף-סוף לעזור לי כדי שזה יעלה?

ניר אורבך: תעזרי לך לעזור לי.

ניר אורבך: ההצעה כמו שהיא, ואני לא יורד לכוונותייך בסעיף הזה – אני לא בוחן כליות ולב – היא לא הנושא כולו, כלומר העימות בקואליציה.

ניר אורבך: אני לא אצביע היום בעד קבלת הערעור, אבל אני מציע לשנות את השם לשם יותר כולל, ולהעלות אותו שוב לנשיאות.

ניר אורבך: חבר הכנסת קרעי, בדרך כלל אני לא מתערב בהחלטות של הנשיאות, אבל אני אנסה להבהיר מראש מה היה בוועדה.

אורית סטרוק: ניר, אתה מוכן להגיש את ההצעה יחד איתי?

ניר אורבך: אני לא מתחייב.

ניר אורבך: אני מדבר עכשיו על ההצעה שלך, לא על הצעה שלי.

אורית סטרוק: מה לכתוב?

אורית סטרוק: אולי אני אכתוב: הקואליציה מתנהגת למופת בנגב, וכל הכבוד לה.

אורית סטרוק: ככה לכתוב?

אורית סטרוק: ואז זה יעבור.

שמחה רוטמן: יכול להיות שלפחות נציגי האופוזיציה בנשיאות יתנגדו.

אורית סטרוק: אולי אני אכתוב, שחברי הכנסת זכאים לדעת מה קיבלה חברת הכנסת זועבי בעד הצבעתה על חוק הגיוס.

אורית סטרוק: לכתוב ככה?

ניר אורבך: אני לא נותן לך עכשיו את הנוסח, וודאי אני לא אכתיב לך.

ניר אורבך: אני רק מציע, שהנוסח יהיה קצת יותר כוללני, ונראה גם מול הנשיאות אם יש לנו איזושהי אמירה.

ניר אורבך: בדרך כלל אני לא עושה את זה.

ניר אורבך: אם הנשיאות לא תקבל, אני לפחות אעשה מאמץ שהערעור כן יתקבל פה, אם הוא יוגש בצורה רחבה.

שלמה קרעי: בהצעות אי-אמון, הנוסח מאוד מאוד קשה, ובכל זאת הוא מתקבל.

שלמה קרעי: למה נוסח אמור להטיל צנזורה על קבלת הנושא?

ניר אורבך: אני לא מטיל צנזורה, ואני אומר לה את דעתי.

ניר אורבך: אתה לא חייב לקבל אותה.

שלמה קרעי: אני שומע את מה שאתה אומר, וזה חורה לי.

שלמה קרעי: אם הביקורת כואבת, מצנזרים אותה?

ניר אורבך: חבר הכנסת קרעי, אני שמח שזה כואב לך.

ניר אורבך: אני לא רוצה להיכנס לעימותים.

שלמה קרעי: אתה שמח שזה כואב לי?

ניר אורבך: במובן זה, שדברים כאלה חשובים מציקים לך.

אורית סטרוק: ניר, כואב לך מה שקורה בנגב?

ניר אורבך: אורית, עכשיו מה?

ניר אורבך: מה עכשיו?

ניר אורבך: מה עכשיו?

ניר אורבך: מה?

ניר אורבך: את יודעת מה, אני לוקח את הדברים שלי בחזרה.

ניר אורבך: ארץ ישראל היא שלך, רק שלך, ואת קובעת את תוכנית העבודה גם בנגב למדינת ישראל וגם לממשלת ישראל.

ניר אורבך: אני חזרתי בי מהדברים שאמרתי.

ניר אורבך: מי בעד קבלת הערעור, ירים את ידו.

מוסי רז: אני מבהיר, שאני חבר כנסת קבוע במקומו של ווליד טאהא.

יצחק פינדרוס: זה אושר במליאה?

מוסי רז: זה אושר במליאה וכאן, לפי מיטב זיכרוני.

מוסי רז: אני טועה בזה?

יצחק פינדרוס: אני לא זוכר דבר כזה, הייתי שם לב.

יצחק פינדרוס: זה כמו שאתה לא זוכר שכל ארץ ישראל שייכת לעם ישראל.

ניר אורבך: הערעור לא התקבל.

מוסי רז: למען הסר ספק, אני לא אצביע.

מוסי רז: הערעור לא אושר.

ניר אורבך: הערעור לא התקבל.

ניר אורבך: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום.

אחמד טיבי: רוויזיה.

יצחק פינדרוס: אני הצבעתי לבד בעד?

ניר אורבך: לפי התקנון של הכנסת – כן; לפי התקנון של קרעי – לא.

ניר אורבך: לקרעי יש תקנון משלו.

שלמה קרעי: לפי חוקי היסוד של מדינת ישראל, יש לציבור זכות דמוקרטית בתוך הוועדות האלה.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת בן גביר נמצא בדרכו לכאן, והוא ביקש, אם אפשר, להזיז את הנושא שלו לסוף סדר-היום.

ניר אורבך: הבנתי.

ניר אורבך: הנושא הזה בכל מקרה בסוף סדר-היום.

ניר אורבך: הקדמנו כי חברת הכנסת זועבי פה.

ניר אורבך: 2.

ניר אורבך: קביעת ועדות לדיון בהצעות החוק הבאות: 1.

ניר אורבך: הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשפ"ב–2022, מ/1509 2.

ניר אורבך: הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשפ"א–-2021, פ/24/1994, של חבר הכנסת צבי האוזר.

ניר אורבך: 3.

ניר אורבך: הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשפ"ב–2021, פ/24/2276, של חבר הכנסת שמחה רוטמן, וקבוצת חברי הכנסת.

ניר אורבך: 4.

ניר אורבך: הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשפ"ב–2022, פ/24/2997, של חבר הכנסת אבי דיכטר.

ניר אורבך: הנושא הבא, קביעת ועדות לדיון בהצעות החוק הבאות: 1.

ניר אורבך: הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשפ"ב–2022, מ/1509.

ניר אורבך: 2.

ניר אורבך: הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשפ"א–-2021, פ/24/1994, של חבר הכנסת צבי האוזר.

ניר אורבך: 3.

ניר אורבך: הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשפ"ב–2021, פ/24/2276, של חבר הכנסת שמחה רוטמן, וקבוצת חברי הכנסת.

ניר אורבך: 4.

ניר אורבך: הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשפ"ב–2022, פ/24/2997, של חבר הכנסת אבי דיכטר.

ניר אורבך: המלצת הלשכה המשפטית בכל ההצעות האלה היא להעביר לוועדת החוץ והביטחון או לוועדת הפנים.

ניר אורבך: במליאה נשמעו הצעות להעביר את הצעות החוק לוועדת הכספים, לוועדה לקידום מעמד האישה, לוועדה לענייני ביקורת המדינה ולוועדת הכנסת.

ניר אורבך: הקואליציה, בהסכמה בין יושבי-ראש הוועדות, מוצע להעביר את זה לוועדת החוץ והביטחון.

ניר אורבך: ארבל, בבקשה.

ארבל אסטרחן: אפשר להעביר את זה למשותפת, כי צריך לזכור שההארכה של החוק הקודם בכל שנה הייתה בוועדה משותפת לחוץ וביטחון ופנים.

ניר אורבך: ההמלצה היא להעביר את זה לוועדה משותפת?

ארבל אסטרחן: בדרך כלל אנחנו לא ממליצים.

מוסי רז: זה נראה לי הכי נכון.

אחמד טיבי: אנחנו מוכנים ואנחנו רוצים.

ניר אורבך: בבקשה, חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: מדובר בחוק נורא בכל מושג.

שלמה קרעי: תגיד, חבר הכנסת טיבי, איך לא עצרו אותך לחקירה על מה שאמרת אתמול?

אחמד טיבי: תן לי, תן לי.

אחמד טיבי: סביר להניח, לפי הסטטיסטיקה, שעוצרים יותר חברי ליכוד מסיבות שונות, אז תירגע.

שלמה קרעי: כי לכם יש הגנה של בג"ץ.

אחמד טיבי: אני אתחיל מחדש.

מוסי רז: מה קשור בג"ץ ומעצרים?

אחמד טיבי: הוא לא יודע, הוא לא מכיר את החוק.

שלמה קרעי: אתה לא יודע שכאשר בג"ץ נתן את האישור להכניס אותם לכנסת, לא שמעת מה הוא אמר?

שלמה קרעי: שזה פיגוע טרור, והוצאה להורג של מחבלים שפוגע במדיניות מדינת ישראל, פוגע במדינת ישראל.

אחמד טיבי: אחרי שסיימת את התפקיד שלך להסית גם בנגב וגם פה, אני אגש לנושא.

אחמד טיבי: חוק האזרחות, חוק ריסוק משפחות הוא חוק גזעני בכל קנה מידה.

אחמד טיבי: הבוקר התבשרנו, בגילוי אמיץ של שרת הפנים, שאומרת שהסיבה לחוקים האלה – לחוק האזרחות – היא דמוגרפית.

אחמד טיבי: בשנים האחרונות אמרו שזה ביטחוני.

שמחה רוטמן: עד שהיא מדברת לעניין, אתה כועס?

אורית סטרוק: איפה היא אמרה את זה?

אחמד טיבי: ידיעות אחרונות.

אחמד טיבי: שמחה, אתם חברי כנסת חדשים.

אחמד טיבי: אני הייתי במליאה כאשר שר הפנים דאז, אלי ישי, הביא את ההצעה ואמר אותו הדבר.

אחמד טיבי: אמר שהסיבה היא דמוגרפית – יותר פלסטינים, פחות פלסטינים.

אחמד טיבי: השר המקשר דאז, גדעון עזרא, אמר אותו הדבר – זכות השיבה.

אחמד טיבי: ואז אמרו להם: ההסבר הזה לא תופס בבג"ץ.

אחמד טיבי: לכן, הם עשו סוויץ' ואמרו: סיבות ביטחוניות.

שמחה רוטמן: אתה מציע שנעביר את זה ישר לבג"ץ, במקום ועדות.

אחמד טיבי: הביאו שקר של סיבה ביטחונית, כי זה תופס בבג"ץ.

אחמד טיבי: הרי בכל פעם שיש טיעון ביטחוני, בג"ץ מתקפל, כמו שהוא עושה תמיד בכל עוולות הכיבוש.

אחמד טיבי: לכן, לאור העובדה ששרת הפנים היא זו שיוזמת את החוק, הוועדה המקבילה למשרד הפנים בכנסת היא ועדת הפנים.

אחמד טיבי: לכן, המקום הטבעי, וכך ביקשתי אחרי שהחוק התקבל, לצערי הרב, להעביר את הנושא לוועדת הפנים.

אחמד טיבי: לא לוועדת החוץ והביטחון, לא לכל הוועדות שאתה הזכרת.

אחמד טיבי: יש רק ועדה אחת, שבדיוק זה התחום שלה, וזאת ועדת הפנים.

אחמד טיבי: לכן, אני מבקש שזה יעבור לשם.

אחמד טיבי: אני שואל, האם מישהו ביקש להעביר לוועדת הפנים חוץ ממני?

מוסי רז: כן, אני מייצג את חבר הכנסת ווליד טאהא.

שמחה רוטמן: אנחנו רוצים לשמוע מה אתה אומר, לא מה יש לווליד להגיד.

ניר אורבך: עוד מישהו?

ארבל אסטרחן: גם לעמדתנו זה יכול ללכת לשם.

אחמד טיבי: גם המלצת הייעוץ המשפטי זה ועדת הפנים.

מוסי רז: לא, היא מדברת על ועדה משותפת.

ניר אורבך: מבחינת הייעוץ המשפטי, ועדה משותפת.

ארבל אסטרחן: פנים או חוץ וביטחון או משותפת, שהיא זו שכל שנה עסקה בהארכת החוק הזה.

ניר אורבך: אני לא יודע מי עוד ביקש לוועדת הפנים, חוץ מחבר הכנסת טיבי.

מוסי רז: רק אתה.

אחמד טיבי: זה מספיק.

ניר אורבך: היית אומר מראש.

ניר אורבך: למה אתה שואל אם עוד מישהו?

אחמד טיבי: אתה חושב שאני שואל סתם?

ניר אורבך: אני יודע שלא.

ניר אורבך: חבר הכנסת רוטמן, בבקשה.

שמחה רוטמן: אני חייב לומר, אדוני היושב-ראש, אני קצת תמה על ההמלצה, ואני אשמח לקבל הרחבה מהייעוץ המשפטי בנושא הזה.

שמחה רוטמן: הרי באופן עקרוני, כשהחוק הזה נדון בפעם הראשונה, הוועדה שדנה בו הייתה ועדת הפנים.

שמחה רוטמן: על זה אין מחלוקת.

שמחה רוטמן: עובדתית, כשהעלו את החוק בפעם הקודמת, הוא הובא בוועדת הפנים.

שמחה רוטמן: כאשר באו להאריך אותו כל שנה ושנה, על פי החלטת הכנסת – זה לא מופיע בחוק – לפי החוק, בכל שנה היו צריכים להביא את זה לכנסת להארכה, ולפי החלטת הכנסת, שנעשתה מאוחר יותר, אמרו: אנחנו לא רוצים שזה רק יעלה להצבעה אחת במליאה; אנחנו רוצים שלפני זה יקבלו נתונים, חברי הכנסת יידעו וינהלו דיון מהותי.

שמחה רוטמן: לכן, קבעו שההמלצה למליאה תתבצע בוועדה משותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת הפנים.

שמחה רוטמן: ועדת חוץ וביטחון לבד מעולם לא הייתה באירוע הזה.

שמחה רוטמן: לכן, אני תמה מאוד על הייעוץ המשפטי של הכנסת, שהכניסה את חוץ וביטחון לבד כאופציה.

שמחה רוטמן: היסטורית, זה מעולם לא היה.

שמחה רוטמן: או פנים או משותפת לפנים ולחוץ וביטחון להארכות.

שמחה רוטמן: לכן, לא ברור לי מה פתאום הייעוץ המשפטי נוקט פה עמדה, שאני לא רואה את הבסיס שלה.

שמחה רוטמן: אני אשמח לקבל על זה הסבר, כשאני אסיים, מהייעוץ המשפטי.

שמחה רוטמן: אני מבין שהיה סיכום של ראשי הקואליציה, וזה טוב ויפה.

שמחה רוטמן: העמדה הפוליטית ברורה, אבל הייתי מצפה שהייעוץ המשפטי יגיד בדיוק את המשפט שאני אומר:

שמחה רוטמן: כשחוקקו את החוק בפעם הראשונה זה היה בוועדת הפנים, להארכות זה היה בוועדה משותפת.

שמחה רוטמן: לחוץ וביטחון אין מניות באירוע.

שמחה רוטמן: אני תמה מה גרם לשינוי העמדה של המערכת המשפטית.

ארבל אסטרחן: לא היה שינוי עמדה.

שמחה רוטמן: לא, לא.

שמחה רוטמן: שינוי עמדה ממה שהיה בעבר.

שמחה רוטמן: למה בעבר זה היה פנים ומשותפת, ופתאום עכשיו זה חוץ וביטחון לבד?

שמחה רוטמן: עוד דבר קרה, והתרחש מאז הפעמים הקודמות שבהן החוק הזה עבר, כולל מהפעמים שבהן הוא היה אמור להגיע להארכה, ולא הוארך בכנסת הזאת.

שמחה רוטמן: ועדת הפנים עצמה, שתחת אחריותה כלל נושאי הפנים, התפצלה לשתיים.

שמחה רוטמן: לנושאים של הפנים, שיש להם נגיעה לביטחון, הוקמה ועדה מיוחדת שלא הייתה באף כנסת בעבר, ונקראת ועדת ביטחון פנים.

שמחה רוטמן: אין ספק שהחוק הזה נוגע לביטחון.

שמחה רוטמן: שרת הפנים אומרת מידי פעם משהו נכון, שיש לו גם מגמות דמוגרפיות ולא רק מגמות ביטחוניות.

שמחה רוטמן: כך אמר בזמנו גם חבר הכנסת צבי האוזר, לפני שנתיים מעל הדוכן במליאה, ועכשיו הוא גם הגיש הצעת חוק, שרוצה שישקלו את שיקולי חוק הלאום.

שמחה רוטמן: אני לא יודע אם קראת את הצעתו של חבר הכנסת האוזר, שאומר:

שמחה רוטמן: אנחנו רוצים שישקלו שיקולים של חוק הלאום.

שמחה רוטמן: חוק הלאום הוא הרי לא חוק ביטחוני.

שמחה רוטמן: הוא חוק לאומי, דמוגרפי.

שמחה רוטמן: בוודאי ובוודאי השיקולים האלה הם שיקולים מתאימים לוועדה לביטחון פנים.

שמחה רוטמן: ראש השב"כ, על פי הפרסומים, דחף או דיבר או הציע שחייבים לקדם את החוק הזה.

שמחה רוטמן: הוא שאל מה הסיבות שצריך?

שמחה רוטמן: כי 40% מקרב הנעצרים והמתפרעים בשומר החומות ובאירועים לאחרונה, הם תוצאה של איחודי משפחות.

שמחה רוטמן: כלומר, יש לזה נושא שהוא בליבת הבסיס של הוועדה לביטחון פנים.

שמחה רוטמן: לכן, הוועדה לביטחון פנים או לכל הפחות ועדה משותפת של הוועדה לביטחון פנים וועדת החוץ והביטחון – אם רוצים לקחת את האלמנט של ההארכה – היא הוועדה שאמורה להיות.

שמחה רוטמן: ועוד לא דיברתי בכלל על פוליטיקה.

שמחה רוטמן: דיברתי רק על מה שהתרחש בעבר, וזה מה שהיה צריך להיות בחוות הדעת המקצועית-משפטית של הכנסת, שלצערי לא אמרה את זה.

שמחה רוטמן: כשאני מדבר לקואליציה הזאת, אני יודע שזאת הנקודה הכי פחות חשובה, ולכן שמתי אותה בסוף.

שמחה רוטמן: יש איזושהי חשיבות לכך שאנשים יעמדו במילה שלהם.

שמחה רוטמן: הסיכום שלי עם השרה שקד בכל הנוגע להעברת החוק הזה – זה באמת משהו תקדימי מאז הקמת הכנסת הזאת.

שמחה רוטמן: מצביעים 72 חברי כנסת, קואליציה ואופוזיציה, בעד משהו.

שמחה רוטמן: הסיכום שלי היה שזה הולך לביטחון פנים.

אחמד טיבי: אם לא הייתי מגיש אי-אמון, זה היה 90 חברי כנסת, לצערי הרב.

שמחה רוטמן: לשמחתי שהגשת אי-אמון.

שמחה רוטמן: הסיכום היה שזה יגיע לביטחון פנים.

שמחה רוטמן: כן, כן, סיכום.

ניר אורבך: הייתה גם שיחה בינינו.

שמחה רוטמן: נכון, אבל הסיכום הכי ברור על השולחן, היה שזה הולך לוועדה לביטחון פנים.

שמחה רוטמן: עכשיו יש ויכוחים וחיכוכים בתוך הקואליציה על השאלה לאיזו ועדה זה הולך.

שמחה רוטמן: חלק רוצים ככה, חלק רוצים ככה.

שמחה רוטמן: אני לא נכנס לזה.

שמחה רוטמן: אני אומר שיש ערך לעמידה במילה.

שמחה רוטמן: הדיבור בינינו היה על מכסות ושקיפות, מה יהיה בסוף.

ניר אורבך: אבל הייתה אמירה מבחינתך, שאתה לא תעמוד על ועדת ביטחון פנים.

שמחה רוטמן: ושאני אסכים למשותפת, לא רק לחוץ וביטחון.

אחמד טיבי: שמחה, לוועדה משותפת.

אחמד טיבי: אל תגיד: אני אסכים למשותפת.

שמחה רוטמן: אני לא אסכים למשותפת.

אורית סטרוק: זה שאתם גנבתם את המילה משותפת, וכולם שוכחים שזאת המפלגה הערבית המשותפת - - -

ניר אורבך: אתם גנבתם את המילים ציונות דתית.

ניר אורבך: טלי קורה מבין עינייך.

שמחה רוטמן: אתם גנבתם את המילה ימין.

אורית סטרוק: אנחנו מדברים על גניבות?

אורית סטרוק: בוא לא נתחיל.

ניר אורבך: לא הייתי גם בעד השם הזה.

אחמד טיבי: ושניכם גנבתם את האדמה.

אורית סטרוק: בוא לא נתחיל, ניר.

שמחה רוטמן: כמו שאמרתי לך, ניר, בשיחה בינינו, אני באמת אסכים לוועדה משותפת של שתי הוועדות האלה, אבל רק חוץ וביטחון זה דבר לא מקובל.

שמחה רוטמן: זה בוודאי לא היה בסיכום.

שמחה רוטמן: אני לא מצליח להבין איך מדובר עכשיו על חוץ וביטחון, ועוד אמרת שזה היה בסיכום עם ראשי הקואליציה.

שמחה רוטמן: אני מצפה שזה יהיה בוועדה משותפת לכל הפחות, ולזה אני אסכים בלית בררה, כי העברת החוק הזה חשובה יותר מאשר המריבות האלה.

שמחה רוטמן: אני אסכים לוועדה משותפת, אבל הסיטואציה שבה זה עובר רק לחוץ וביטחון, לדעתי, גם תגרום לתקיעת החוק.

שמחה רוטמן: בסופו של דבר, יש כל מיני גורמים שכבר אמרו לגבי החוק הזה בצורה ברורה, שיש להם רצון לתקוע אותו מבחינה פרסונלית.

שמחה רוטמן: הם גם התנהגו ככה במליאה, הרחק מהמהות.

שמחה רוטמן: אני אומר, לא צריך לנסות ולתקוע את זה.

שמחה רוטמן: אני מאוד מאוד מקווה שהסיכום הזה לפחות יקודם ויישמר, אבל מבחינה מקצועית, אני רואה ערך בביטחון פנים, אני רואה ערך בוועדה משותפת של ביטחון פנים וחוץ וביטחון.

שמחה רוטמן: חוץ וביטחון לבד?

שמחה רוטמן: אני לא רואה איך זה מחזיק מים, לא מבחינה מקצועית ולא מבחינת הסיכום.

אחמד טיבי: אדוני, אמרת שההמלצה של הקואליציה היא שזה יהיה בוועדת החוץ והביטחון בלבד?

ניר אורבך: כן.

אחמד טיבי: אז אני תוהה.

אחמד טיבי: בקואליציה יש את רע"מ.

אחמד טיבי: רע"מ עומדת בראשות ועדת הפנים.

אחמד טיבי: איך דילגתם מעל רע"מ?

אחמד טיבי: מה העמדה שלהם?

אחמד טיבי: תיקחו בחשבון את העמדה של רע"מ.

אורית סטרוק: מוסי רז אומר שהוא מחליף את ווליד טאהא.

אורית סטרוק: אולי הוא יכול להסביר את העמדה של רע"מ.

אחמד טיבי: לא, לא.

אחמד טיבי: האם התקבל מכתב?

אחמד טיבי: בדרך כלל שולחים מכתבים.

ניר אורבך: זה שייך יותר לערעור.

שמחה רוטמן: חבר הכנסת טיבי, רע"מ רוצה שהחוק הזה ידון בוועדה שאין בה אף נציג של מפלגה ערבית.

שמחה רוטמן: זה מה שרע"מ רוצה.

אחמד טיבי: הטיעון של שמחה על חוץ וביטחון, שאין בה אף נציג של מפלגה ערבית, הוא מקומם.

אחמד טיבי: כי באמת אין שם אף נציג של מפלגה ערבית, והחוק הזה נוגע לערבים.

אחמד טיבי: לא יכול להיות שזה יהיה בוועדת החוץ והביטחון.

שמחה רוטמן: זה מה שרע"מ רוצה, לא אני.

אורית סטרוק: יש לך את אבתיסאם מראענה.

אורית סטרוק: אנחנו לא רוצים את זה.

אחמד טיבי: הקואליציה רוצה.

ניר אורבך: חברי הכנסת, אני רוצה להתקדם.

ניר אורבך: חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להבין, ההמלצה שלכם היא ועדת הפנים וחוץ וביטחון, נכון?

יצחק פינדרוס: לא ביטחון פנים.

ארבל אסטרחן: פנים או חוץ וביטחון או משותפת לשתי הוועדות.

יצחק פינדרוס: של פנים וביטחון.

ניר אורבך: רגע אחד, בואו נעשה את זה בצורה מסודרת.

ניר אורבך: לארבל יש גם תשובה לשאלה של שמחה.

ניר אורבך: בסוף הסבב של חברי הכנסת, ניתן לארבל לדבר בצורה מסודרת, כולל תשובה לשאלה של חבר הכנסת פינדרוס.

ניר אורבך: חברת הכנסת סטרוק, בבקשה.

ניר אורבך: אני מבקש לקצר.

אורית סטרוק: אני בהחלט אקצר, אבל אני רק מזכירה לך שבמקרים חשובים, אתה יכול לבקש לדון גם על חשבון מליאה, וזה נושא חשוב.

אורית סטרוק: אני מזכירה לך, יש לך אופציה כזאת ואתה לא מנצל אותה הרבה, אבל יש מקרים שאפשר לנצל.

אורית סטרוק: בראש ובראשונה אני רוצה לתקן את חברתי שרת הפנים שקד.

אורית סטרוק: היא התבטאה בידיעות אחרונות, שהחוק הזה נועד למנוע מימוש הדרגתי של זכות השיבה.

אורית סטרוק: אני רוצה לתקן אותה – אין דבר כזה זכות שיבה, כי אין לפלסטינים שום זכות של שיבה.

אורית סטרוק: יש תהליך שיבה, שהם מנסים לקדם.

אורית סטרוק: ואכן, החוק הזה נועד למנוע אותו.

אורית סטרוק: זה תיקון סמנטי חשוב, ואני מציעה לכל חבר כנסת ציוני, שמכבד את עצמו, להימנע מהשימוש בביטוי זכות השיבה.

אורית סטרוק: אין זכות כזאת.

אורית סטרוק: לגופם של דברים, החוק הזה חוקק בכנסות האחרונות, מאז התיקון האחרון, בוועדה משותפת לוועדת - -

ארבל אסטרחן: הוארך בהמלצה.

אורית סטרוק: - - נכון, נכון.

אורית סטרוק: בוועדה משותפת לחוץ וביטחון ופנים.

אורית סטרוק: אבל אנחנו צריכים לזכור, שוועדת הפנים חולקה לשני חלקים: פנים וביטחון פנים.

אורית סטרוק: אני משתתפת באופן קבוע ושיטתי בישיבות של ועדת ביטחון הפנים, למרות שאנחנו לא חברים.

אורית סטרוק: אני הולכת לכל הסיורים.

אורית סטרוק: היינו בסיור בנגב, היינו בסיור בלוד, היינו בסיור בגליל.

אורית סטרוק: אנחנו שומעים מכל מפקדי המשטרה את מה שהשב"כ באיזה שו-שו אמר לאילת שקד.

אורית סטרוק: אנחנו יודעים את זה, ויש לנו בעיה ביטחונית קשה עם הסיפור של מה שמכונה איחודי משפחות – ההזרמה הבלתי פוסקת של פלסטינים, בעיקר פלסטיניות, לתוככי מדינת ישראל.

אורית סטרוק: זה יוצר בעיה ביטחונית קשה, אבל הבעיה הזאת, אדוני היושב-ראש, היא בתחום ביטחון הפנים.

אורית סטרוק: בכלל, כל סוגיית ביטחון הפנים הפכה להיות סוגיה ביטחונית קשה מאוד.

אורית סטרוק: מאז שומר החומות אנחנו רואים את זה, וכל גורמי הביטחון מכירים בזה, ורק בסיור האחרון שעשינו בגליל במחוז צפון, שאלתי את מפקד המחוז מה ההשפעות שהם רואים, של התנועה האסלאמית מאז שהיא נכנסה לקואליציה.

אורית סטרוק: האם הם רואים השפעות ותופעות כאלה ואחרות, בקרב החברה הערבית.

אורית סטרוק: אתה יודע מה הוא ענה לי, הוא ענה לי: זאת שאלה שאני לא מוסמך לענות לך עליה, זאת שאלה לשב"כ.

אורית סטרוק: זה מה שאמר על השותפים שלך לקואליציה.

אורית סטרוק: לכן, אני חושבת שמבחינה עניינית, לפני שנכנסים לסוגיות של סיכומים עם חברי חבר הכנסת שמחה רוטמן, שהופרו, הוועדה הנכונה לדון בבעיה הזאת, היא הוועדה שבעצם מאגדת את שתי הוועדות שעסקו בזה יחד – הוועדה לביטחון פנים.

אורית סטרוק: יש לנו שם יושבת-ראש מאוד חרוצה ונחושה, שיודעת להעביר חוקים כמו שצריך.

אורית סטרוק: אני מאוד ממליצה שזה יהיה שם בלי קשר.

אורית סטרוק: זה נדון בשתי ועדות ביחד, כי לא הייתה ועדה לביטחון פנים, אבל עכשיו שיש ועדה לביטחון פנים, זה קלאסי להידון שם.

אורית סטרוק: אם אתם נורא מתעקשים שזה יהיה גם בוועדת החוץ והביטחון, אפשר לעשות את שתי הוועדות כוועדה משותפת.

אורית סטרוק: אבל לעשות את זה רק בוועדת החוץ והביטחון, כאשר אנחנו מדברים על סוגיות של ביטחון פנים, אדוני, זה המשך ישיר של העבודה בעיניים שאתם עושים על כולנו לאורך כל הקדנציה הזאת, כאילו אתם לא מבינים מה קורה בתוככי הארץ, מה קורה עם השותפים הפוליטיים שלכם, לאן הם גוררים אתכם, לאן הם גוררים את המדינה, שאתם נותנים לווליד טאהא לנהל את ועדת הפנים, ואומרים שהוא ראוי לנהל אותה, ועוד כהנה וכהנה.

אורית סטרוק: לפחות בחוק הזה, כשבה

אורית סטרוק: צבעה במליאה הייתם ישרים עם עצמכם, והצבעתם יחד איתנו, סוף-סוף - - -

ניר אורבך: לפני שבעה חודשים אתם חברתם למשותפת.

אורית סטרוק: לפני שבעה חודשים אתם ניהלתם – ניר.

ניר אורבך: את תדברי עוד ועוד ועוד, אבל הציבור לא מטומטם.

ניר אורבך: יש גם גבול לטמטום שאת חושבת שהציבור שרוי בו.

ניר אורבך: ההיסטוריה, חומה ומגדל – אתם כבר לגמרי ירדתם מהפסים.

אורית סטרוק: אני מסכימה שהציבור לא מטומטם.

אורית סטרוק: הציבור יודע שלפני שבעה חודשים אתם עשיתם הסכמים - -

ניר אורבך: - - - אני מכבד אותך, אבל די.

אורית סטרוק: - - עם מרצ ועם רע"מ.

ניר אורבך: ואתם עשיתם עם המשותפת.

אורית סטרוק: שחוררו - - -

שמחה רוטמן: לא עשינו איתם שום סיכום.

שמחה רוטמן: שום סיכום לא עשינו עם המשותפת.

אורית סטרוק: לא נכון.

שמחה רוטמן: לא עם הוועדה המשותפת וגם לא עם המשותפת.

אורית סטרוק: לפני שבעה חודשים אתם עשיתם הסכמים עם מרצ ועם רע"מ, שהפכו את החוק לאות מתה, ובסך הכול הצעת החוק של שמחה באה לתקן את העוול שאתם עשיתם, ולהפוך את החוק לחוק רלוונטי ומועיל.

אורית סטרוק: עכשיו אנחנו דנים בשאלה איפה הוא ידון, ואני מציעה שהוא ידון בוועדה לביטחון פנים, שבעצם מאגדת את שתי הפונקציות שעד עכשיו היו מחולקות בין פנים לחוץ וביטחון, או שלכל הפחות הוא ידון בוועדה משותפת לחוץ וביטחון ולביטחון פנים.

אורית סטרוק: וזה עוד לפני שמדברים על העניין הפשוט שהסכמים פוליטיים צריך לכבד.

ניר אורבך: תודה רבה.

ניר אורבך: חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אני מצטרף לדעתם שצריכה להיות ועדה משותפת, או לפנים או לביטחון פנים, אבל צריכה להיות ועדה משותפת.

ניר אורבך: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

מוסי רז: אדוני יושב-הראש, לא חשבתי לדבר, אבל מכיוון שנשמעו כאן דברים, אני חושב שצריך להגיב עליהם.

מוסי רז: השרה שקד אמרה היום בידיעות אחרונות את האמת, שמדובר בעניין דמוגרפי.

שמחה רוטמן: תגיד לפרוטוקול את התאריך, כי זה לא קורה שאומרים לידיעות אחרונות את האמת.

שמחה רוטמן: תגיד: היום, כך וכך.

שמחה רוטמן: שיירשם.

מוסי רז: היום 9 בפברואר?

מוסי רז: אני לא טועה?

שמחה רוטמן: מה התאריך העברי?

מוסי רז: ח' באדר א'.

איתמר בן גביר: להגיד יהודית אתה יודע, או שזה גם לא - - - מדינה יהודית זה גם חשוב.

מוסי רז: יפה.

מוסי רז: ישראל היא מדינה יהודית דמוקרטית.

שמחה רוטמן: דמוקרטית כבר לא.

שמחה רוטמן: בדיון על ה-NSO נדבר.

מוסי רז: היא צריכה להיות דמוקרטית, ומכיוון שנשמעו כאן דברים, אני רוצה להגיד שהחוק הזה כולו מדבר על דמוגרפיה.

מוסי רז: אני יכול להבין איכשהו דמוגרפיה, כשהיא באה מצד המרכז הפוליטי, שאומר:

מוסי רז: אנחנו רואים בסוף שצריך לחלק את הארץ הזאת.

מוסי רז: אבל הרי אתם אומרים: כל ארץ ישראל שלנו.

מוסי רז: איך יכול להיות שח"כית שאני מעריך את דעותיה – לא מקבל – שגרה בחברון, מה בדיוק הדמוגרפיה?

מוסי רז: השכן שלה יכול להתחתן ולגור לידה ברחוב – סילקו אותו כבר גם מהרחוב – אבל יכול לגור ברחוב ליד.

אורית סטרוק: אנחנו לא סילקנו אף אחד מהרחוב.

אורית סטרוק: הבתים שאנחנו גרים בהם, הם בתים שיהודים נטבחו בהם בתרפ"ט, והערבים שגרים מולנו, ההורים שלהם והסבים שלהם היו שותפים לטבח הזה.

אורית סטרוק: בבקשה, מוסי, תדייק.

אורית סטרוק: אני גרה בבית שבו נרצחו יהודים בתרפ"ט.

אורית סטרוק: תודה.

מוסי רז: אני לא אמרתי אחרת, אבל כנראה שעל הראש המסלק בוער כיסוי הראש.

אורית סטרוק: לא סילקנו אף אחד.

אורית סטרוק: אלה הבתים שלנו וזאת העיר שלנו.

שמחה רוטמן: מוסי, הטבח בתרפ"ט היה מסיבות דמוגרפיות?

אורית סטרוק: חברון היא העיר העברית הראשונה בעולם.

אורית סטרוק: אנחנו לא מסלקים אף אחד.

אורית סטרוק: זאת עיר האבות והאימהות שלנו.

מוסי רז: האמת כל כך קשה, שחשוב לך לצעוק, שלא ישמעו מה אני אומר.

אורית סטרוק: הבתים שאנחנו גרים בהם, אלה בתים שבהם נטבחו יהודים על ידי ערבים בתרפ"ט.

אורית סטרוק: תודה.

מוסי רז: האמת כל כך קשה, שכתוב לך לצעוק כדי שלא ישמעו מה שאני אומר.

מוסי רז: בסדר.

אורית סטרוק: האמת קשה.

אורית סטרוק: יהודים נרצחו בתרפ"ט, זה נכון.

אורית סטרוק: האמת קשה.

מוסי רז: את יכולה לצעוק, הכול בסדר.

מוסי רז: הרי מה נפשך?

מוסי רז: לא סילקת אף אחד מהבית, מה נפשך אם הפלסטינית שגרה 20 מטר ממך בחברון, תתחתן ותגור בחברון, או תתחתן ותגור ברהט?

מוסי רז: הרי את אומרת שזה אותו הדבר.

מוסי רז: לא אני אומר שזה אותו הדבר.

ניר אורבך: חבר הכנסת מוסי רז, בוא נתמקד בזה.

מוסי רז: נטו עוד לא דיברתי אפילו עשרים שניות.

מוסי רז: הטענה כאילו מדובר כאן בנושא ביטחוני, שהופרכה היום למעשה, איננה נכונה.

מוסי רז: כי הרי אנחנו מדברים, למשל - - -

יצחק פינדרוס: אז אתה בעד ועדת הפנים, כמו שביקש אחמד טיבי.

יצחק פינדרוס: דרך אגב, מנסור עבאס לא פה.

יצחק פינדרוס: למה הוא לא מבקש ועדת הפנים?

מוסי רז: אנחנו מדברים, למשל, על 16 אלף איש לפחות, אולי קצת יותר – אני לא בקי לגמרי במספר – שנמצאים פה.

מוסי רז: השב"כ אישר את הימצאותם כאן.

מוסי רז: הביטחון אישר את הימצאותם כאן.

מוסי רז: הם לא גרמו כאן לשום אירוע ביטחוני כזה או אחר.

שמחה רוטמן: עדיין.

מוסי רז: אבל מוגבל מעמדם.

מוסי רז: יש להם בעיה, למשל ברישיון נהיגה, בעבודה.

מוסי רז: היו בעיות בביטוח בריאות, והם עכשיו בדרך להיפטר.

מוסי רז: איך זה בדיוק עוזר ביטחונית?

מוסי רז: איך זה עוזר ביטחונית, כשאומרים לאישה שנמצאת פה עשרות שנים, לעיתים היא עברה גם את גיל 55 – אני מדבר על מקרים שנמצאים בבג"ץ – נכון, את פה עשרות שנים, את מעל גיל 55, אבל את מסוכנת ביטחונית אז לא ניתן לך מעמד.

מוסי רז: ואיך יפגע המעמד בביטחון של המדינה?

מוסי רז: אין פה קשר לביטחון, ואתם יודעים מה?

מוסי רז: אפילו אין קשר לדמוגרפיה.

מוסי רז: יש פה קשר לגזענות בלבד.

ניר אורבך: חבר הכנסת מוסי רז, תודה רבה.

אורית סטרוק: אני מבינה שמבחינתך אפשר להחזיר את החלטת האו"ם - - -

מוסי רז: ביום שני בעשר אני אקיים מסיבת עיתונאים או מסיבת ח"כים, תשאלי את כל השאלות ואני אענה את כל התשובות.

אורית סטרוק: לא, זה מצוין.

יצחק פינדרוס: אני חושב שאנחנו משחקים פה במשחק.

יצחק פינדרוס: יושב-ראש ועדת הפנים היה צריך לשלוח לכאן נציג.

יצחק פינדרוס: אני מבין שאחמד טיבי התחיל לייצג את רע"מ, וזה דבר מעניין.

יצחק פינדרוס: אתמול אחמד טיבי אמר את האמת, הוא שאל שאלה: מה זה קשור לביטחון?

יצחק פינדרוס: הוא צודק.

יצחק פינדרוס: לשיטתו הוא צודק.

יצחק פינדרוס: אם המחבלים משכם הם אנשים חפים מפשע ולא טרוריסטים, אלה שנהרגו אתמול, באמת אין קשר בין החוק הזה לביטחון.

יצחק פינדרוס: הוא צודק במאה אחוזים.

שמחה רוטמן: נטו דמוגרפי.

יצחק פינדרוס: אם מי שיורה על יהודים הוא לא מחבל, והוא בסך הכול אזרח תמים שעשה את עבודתו האזרחית, אז באמת - - -

אוסאמה סעדי: מי שחיסל אתמול שלושה ערבים זה זה, ולא ההפך.

שמחה רוטמן: שלושה ערבים תמימים.

שמחה רוטמן: מה היה חטאם?

אורית סטרוק: מסיבות גזעניות חיסלו אותם.

אורית סטרוק: מסכנים, רחמנות עליהם.

אורית סטרוק: שלושה ערבים, שכל חטאם שהם עשו שימוש בנשק.

אורית סטרוק: מסכנים, באמת.

ניר אורבך: אנחנו נתקדם.

ניר אורבך: אורית, יש עוד חברי כנסת כאן, ואני רוצה להגיע גם להצבעה.

ניר אורבך: שלושת חברי הכנסת האחרונים שמדברים הם חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אחריו חבר הכנסת איתמר בן גביר ולסיכום חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

ניר אורבך: אני לא מגביל בזמן, אבל אני מבקש להיות ממוקדים, כי זמננו מתקצר והולך.

אוסאמה סעדי: תודה, אדוני היושב-ראש, כל הזמן אמרנו שאין שום סיבה ביטחונית לחוק הזה, אלא סיבה דמוגרפית, והיום יצאה האמת לאור.

אוסאמה סעדי: שרת הפנים בעצמה אמרה ששיקולים דמוגרפיים עומדים מאחורי החוק הזה.

אוסאמה סעדי: כל הנימוק הביטחוני הזה, אני מזכיר לכם, חבריי חברי הכנסת, מדברים גבוהה גבוהה בנושא הזה.

אוסאמה סעדי: מדובר בכ-15 אלף משפחות, שנמצאות כאן במשך עשרות שנים.

אוסאמה סעדי: בכל שנה או בכל שנתיים הם מגישים בקשות לחידוש ההיתרים, בין אם זה היתר של מת"ת, בין אם זה א'5.

אוסאמה סעדי: הולכים ומביאים עוד מסמכים שמוכיחים מרכז חיים, כמו שאתה יודע.

אוסאמה סעדי: הם גם עוברים בדיקה ביטחונית.

אוסאמה סעדי: בכל שנה הם עוברים אותו תהליך, אותו ויה דולורוזה של מסע ייסורים, ובודקים אותם בציציות.

אוסאמה סעדי: אם יש מישהו או משהו, חשד וכולי, ישר - - -

שמחה רוטמן: אבל בלי החוק לא היו עושים את זה.

שמחה רוטמן: כל התהליך הזה הוא רק בזכות החוק.

אוסאמה סעדי: מה פתאום?

אוסאמה סעדי: זה היה כל הזמן.

אוסאמה סעדי: זה לא נכון.

אוסאמה סעדי: גם כשהיה תהליך מדורג, זה היה.

אוסאמה סעדי: למה עשו תהליך מדורג?

אוסאמה סעדי: כדי לבדוק את כל הדברים האלה.

אוסאמה סעדי: אין לחוק שום דבר עם זה.

שמחה רוטמן: רק דמוגרפיה.

אוסאמה סעדי: זה דמוגרפי וגזעני.

אוסאמה סעדי: אתם אומרים לאזרחים פלסטינים משני עברי הגבול: אסור לכם להתחתן, אסור לכם להתאהב, אסור לכם להקים משפחה.

אוסאמה סעדי: הייתי כל הזמן בוועדות האלה, בוועדה המשותפת.

אוסאמה סעדי: הקואליציה לא יכולה להעביר את זה לוועדת החוץ והביטחון, כשאין לנו שם נציגים.

אוסאמה סעדי: במי זה פוגע?

אוסאמה סעדי: זה פוגע בכם?

אוסאמה סעדי: זה פוגע באנשים שאנחנו מייצגים.

אוסאמה סעדי: אתם אפילו לא נותנים לנו אפשרות לבוא, לקיים דיון, להגיש הסתייגויות ולהצביע.

אוסאמה סעדי: אני מתפלא על החברים ברע"מ, שהם לא כאן.

אוסאמה סעדי: זה נושא פרופר אפריורי ברור.

מוסי רז: חבר הכנסת ווליד טאהא חולה.

אחמד טיבי: יש ח"כים אחרים.

אוסאמה סעדי: יש ח"כים אחרים.

אוסאמה סעדי: אני מאחל לו בריאות, ואנחנו בקשר טוב.

אחמד טיבי: שיהיה בריא.

אחמד טיבי: שישלחו מכתב.

אחמד טיבי: מקובל ששולחים מכתב לוועדה.

אוסאמה סעדי: שיגיש מכתב יושב-ראש ועדת הפנים, שהוא מבקש את ההצעות האלה.

אחמד טיבי: למה אנחנו צריכים לבקש את זה?

אוסאמה סעדי: שיבוא נציג אחר.

אוסאמה סעדי: הוא נדבק, הוא מאומת – הרבה בריאות.

אוסאמה סעדי: בנושא כזה שיבואו.

אוסאמה סעדי: אמרו שאנחנו נגד החוק הזה, כי זה חוק גזעני.

אוסאמה סעדי: שיבואו ויגידו כאן שהם רוצים להעביר את החוק לוועדת הפנים.

אחמד טיבי: זאת גם עמדת היועץ המשפטי.

אוסאמה סעדי: לחילופין, ועדה משותפת של פנים וביטחון פנים.

אוסאמה סעדי: בשביל מה פיצלו לביטחון פנים?

אוסאמה סעדי: בשביל נושאים כאלה.

אוסאמה סעדי: לקחת את זה בכלל מוועדת הפנים זאת שערורייה.

ניר אורבך: חבר הכנסת סעדי, תודה רבה.

ניר אורבך: חבר הכנסת איתמר בן גביר, בבקשה.

איתמר בן גביר: באנו עכשיו ממעלה פולה, ואני רוצה להגיב כאן קודם כול על הדברים של חבר הכנסת רז.

איתמר בן גביר: אתה צודק, חבר הכנסת רז, יש גזענות בחברון.

איתמר בן גביר: הגזענות היא נגד יהודים.

איתמר בן גביר: אם יותר מ-97% מהעיר אנחנו לא יכולים להיכנס, וערבי נכנס, אם באמת היית איש זכויות אדם, אם היית באמת דמוקרט, ליברל נאור, אתה היית קופץ, זועק ואומר שזאת גזענות וזאת אפליה בין דם לדם.

איתמר בן גביר: אבל זה לא מעניין אותך, כי אלה ערבים ויהודים.

איתמר בן גביר: ערבים מקבלים מעמד סוג א' במדינה הזאת, ויהודים – איך אומרים?

איתמר בן גביר: לא תמיד כך.

איתמר בן גביר: בדיוק אותו הדבר כמו שהיה היום בנגב.

איתמר בן גביר: תוך שלוש שעות המשטרה הגיעה.

איתמר בן גביר: חצי ממחוז דרום הגיעו, פינו, הרסו, החריבו.

איתמר בן גביר: אלפי בתים של הבדואים?

איתמר בן גביר: זה בסדר גמור.

איתמר בן גביר: לגבי חוק האזרחות, אני שומע כאן דיבורים על גזענות, כאשר לא מזכירים את הנתונים.

איתמר בן גביר: לדוגמה, ראש השב"כ אומר ש-40% מפורעי שומר החומות הם תוצאה של האחמ"שים הללו.

איתמר בן גביר: מישהו שהיה מסתכל מבחוץ ורואה את כל חברי הכנסת מהשמאל ומהמשותפת, מבקשים להעביר לוועדת הפנים – עוד פעם ועדת הפנים ועוד פעם ועדת הפנים – היה חושב ומבין שיש כאן איזשהו מגרש ביתי בוועדת הפנים, של שונאי ישראל.

איתמר בן גביר: אבל אנחנו, כמובן, משתדלים לא לחשוד כך.

איתמר בן גביר: אין ספק שזה לא שייך לוועדת הפנים, זה שייך לוועדה ביטחונית.

איתמר בן גביר: העירו כאן הערה לא נכונה, כי אפשר להגיש הסתייגויות גם אם אדם לא חבר בוועדה.

איתמר בן גביר: לכן, לא מובנת לי ההתרעמות הזאת.

איתמר בן גביר: הדבר השלישי, חייבים להביע מחאה.

איתמר בן גביר: כמדומני, חבר הכנסת סעדי דיבר על ערבים שכנראה הסתובבו ברחוב עם פרחים, וצה"ל החליט לחסל אותם.

שמחה רוטמן: פרחים בקנה.

איתמר בן גביר: אלה מחבלים שרצו לרצוח, שבאו לרצוח.

איתמר בן גביר: טוב מאוד שחיסלו אותם, וחבל שלא חיסלו 300 כאלה.

איתמר בן גביר: תודה.

ניר אורבך: חבר הכנסת בועז טופורובסקי, אחריו נשמע את ארבל ונעבור להצבעה.

ניר אורבך: בבקשה.

בועז טופורובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש, לגבי חוק האזרחות, ברור שזה חוק שהוא אינו פשוט, אבל בניגוד לכל מה שנאמר כאן, כל עוד אנחנו חיים במציאות שבה, אם ערבי ייקלע בטעות לתל אביב, הכול יהיה בסדר ולא יקרה שום דבר, אך לעומת זאת, אם יהודי ייקלע בטעות לשכם, כנראה דמו בראשו, זה חוק ביטחוני.

אוסאמה סעדי: תשאל את השב"כ כמה מקרים שבהם יהודים נכנסו, והכוחות של הרשות הפלסטינית תפסו אותם, והחזירו אותם?

בועז טופורובסקי: כוחות של הרשות – לא צריך כוחות.

בועז טופורובסקי: אם ערבי ייכנס לנתניה, לא צריך כוחות ביטחון כדי להוציא אותו.

בועז טופורובסקי: הוא פשוט יוכל להסתובב.

בועז טופורובסקי: לא יקרה שום דבר.

בועז טופורובסקי: אבל אם אני, בלי תיאום או בלי שמישהו ייתן לי איזושהי הגנה, אכנס לבית לחם, יכול להיות שאני לא אצא משם.

בועז טופורובסקי: זאת המציאות שבה אנחנו חיים.

שמחה רוטמן: ולכן הצבעת נגד החוק שלי.

בועז טופורובסקי: אני לא אוהב את זה.

בועז טופורובסקי: אני אומר לך, אני לא אוהב את זה.

בועז טופורובסקי: זה אבסורד שאנחנו חיים בעולם הזה.

בועז טופורובסקי: אני רוצה שיהיה שלום, אני רוצה שנחיה ביחד, ואני גם מאמין באמונה שלמה, שרוב האנשים משני הצדדים רוצים לחיות יחד בשלום, אבל כל עוד המציאות כזאת - - -

אוסאמה סעדי: המציאות הזאת, קוראים לה כיבוש.

בועז טופורובסקי: וכל עוד המציאות היא כזאת, החוק הזה הוא חוק ביטחוני.

בועז טופורובסקי: ראוי שהוא יהיה בוועדת החוץ והביטחון, ולכן זאת עמדת הקואליציה.

בועז טופורובסקי: החוק הזה ידון בוועדת החוץ והביטחון, שבראשה עומד רם בן ברק.

אורית סטרוק: תסביר למה לא ביטחון פנים.

אורית סטרוק: למה לא ביטחון פנים?

אורית סטרוק: חברה שלך למפלגה.

אוסאמה סעדי: למה זה היה בוועדה משותפת?

אחמד טיבי: למה בוועדת החוץ והביטחון?

אוסאמה סעדי: כל הזמן זה היה בוועדה המשותפת.

אוסאמה סעדי: רק עכשיו אתם מעבירים את זה לחוץ וביטחון.

אורית סטרוק: חברה שלך למפלגה, למה לא לשים את זה אצלה?

ניר אורבך: חברת הכנסת סטרוק, תני לחבר הכנסת טופורובסקי, בבקשה.

אורית סטרוק: אני מנסה למקד אותו בשאלה.

בועז טופורובסקי: הינה ההוכחה.

בועז טופורובסקי: גם חוץ וביטחון נמצאת אצל יש עתיד, וגם ועדת ביטחון פנים נמצאת אצל יש עתיד.

בועז טופורובסקי: ועדיין, מקצועית ועניינית לחוק הזה, ראוי שהוא יהיה בוועדת החוץ והביטחון מהסיבות שהרגע הסברתי.

אחמד טיבי: למה אתה מדיר את ועדת הפנים?

אחמד טיבי: היא גם בקואליציה.

בועז טופורובסקי: אני לא מדיר.

בועז טופורובסקי: אני מסתכל איפה ראוי שהחוק הזה ידון.

אחמד טיבי: מה זה ראוי?

אחמד טיבי: שקד היא שרת הפנים, הוועדה היא ועדת הפנים.

אחמד טיבי: זה מרשם האוכלוסין.

בועז טופורובסקי: יש חוקים שאני נלחם, שהם יגיעו לוועדת הפנים, ויש חוקים שאני נלחם שיגיעו לוועדות אחרות.

בועז טופורובסקי: אני מסתכל על זה עניינית.

ניר אורבך: חבר הכנסת טופורובסקי, תודה רבה.

ניר אורבך: ארבל, בבקשה.

ניר אורבך: תתייחסי גם למה ששאל חבר הכנסת שמחה רוטמן וגם למה שהעיר פינדרוס.

ארבל אסטרחן: כמו שאמר חבר הכנסת רוטמן, החוק הקודם נחקק בוועדת הפנים ב-2003.

אחמד טיבי: שמעתם?

אחמד טיבי: בוועדת הפנים חוקק.

אורית סטרוק: בימים שוועדת הפנים הייתה נורמלית.

אחמד טיבי: גם עכשיו היא נורמלית.

איתמר בן גביר: בטח, בטח היא נורמלית.

איתמר בן גביר: תומכי טרור בראשה, היא נורמלית.

איתמר בן גביר: עם מחבלים בראשה היא נורמלית.

איתמר בן גביר: בטח.

אחמד טיבי: הוא אומר על יו"ר ועדת הפנים שהוא מחבל.

שמחה רוטמן: אתם אמרתם על מחבלים שהם - - -

איתמר בן גביר: אני אגיד את זה, זה חופש הביטוי שלי.

בועז טופורובסקי: לקרוא ליו"ר ועדה בכנסת מחבל?

איתמר בן גביר: מחבל.

איתמר בן גביר: הוא מחבל.

איתמר בן גביר: זאת האמת.

איתמר בן גביר: אני מוכן להסיר את החסינות שלי, שיתבע אותי.

איתמר בן גביר: שיתבע אותי, איך אני?

ניר אורבך: איתמר, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ניר אורבך: אני לא עושה את זה בדרך כלל.

איתמר בן גביר: איך אני?

ניר אורבך: אני מבקש, בלי להעיר הערות עד שהיא מסיימת.

אוסאמה סעדי: מה זה הערות?

אוסאמה סעדי: צריך לזרוק אותו.

איתמר בן גביר: לזרוק אותך לסוריה, מה אתה עושה כאן?

איתמר בן גביר: שגיסך סידר לך עבודה?

איתמר בן גביר: שהגיס שלך סידר לך עבודה?

אורית סטרוק: אתה אמרת על מחבלים שהם סתם ערבים, אז מה אתה רוצה?

אורית סטרוק: אתה עכשיו אמרת על שלושה מחבלים שהם סתם ערבים.

שמחה רוטמן: יש לי פשרה שתרגיע, הם בדיוק כמו האנשים שהרגו בשכם.

שמחה רוטמן: בסדר?

בועז טופורובסקי: מה זה הדיבור?

בועז טופורובסקי: למה אתם מדברים בוועדה ככה?

ניר אורבך: חבר'ה, לא בוועדה.

שמחה רוטמן: אני לא מבין מה הם צועקים.

אחמד טיבי: המשמעות של מה שאמר חבר הכנסת רוטמן, אל תתעלם.

אחמד טיבי: הוא קורא לחסל ח"כים ערבים.

אחמד טיבי: הוא קורא לחסל.

איתמר בן גביר: איזה היגיון הפוך.

ניר אורבך: כמו שהתעלמתי מהדברים שאתה אמרת במליאה, אני יכול להתעלם מהדברים שהוא אמר פה עכשיו.

אחמד טיבי: מה זה עניינך הדברים שאמרתי במליאה?

ניר אורבך: אני אומר לך שיש לי עניין.

אחמד טיבי: אז תוציא הודעה, תגיד שאתה לא מסכים איתי.

אחמד טיבי: הוא אמר שצריך לחסל ח"כים ערבים.

שמחה רוטמן: לפרוטוקול, לא צריך לחסל ח"כים ערבים.

איתמר בן גביר: רק מחבלים.

איתמר בן גביר: הוא אמר לחסל מחבלים.

ניר אורבך: איתמר, די.

אורית סטרוק: מחבלים, מחבלים.

אורית סטרוק: רק מחבלים צריך לחסל.

ארבל אסטרחן: ב-2015, ביום שבו החליטה הכנסת להאריך את תוקף החוק, התקבלה אותה החלטה זכורה בוועדת הכנסת, ואחר כך במליאה, ולפיה ההארכות הנוספות ידונו לפני שהן עולות למליאה בוועדה משותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת הפנים, בראשות חוץ וביטחון.

ארבל אסטרחן: ואכן, מ-2016 כל ההארכות נעשו בפרוצדורה הזאת.

ארבל אסטרחן: להצעת החוק יש בוודאי היבטים ביטחוניים.

ארבל אסטרחן: כאשר הציג אותה נציג הממשלה, השר כהנא, המילים הראשונות שלו היו: "בפנינו מונח היום חוק בעל חשיבות ביטחונית מהמעלה הראשונה".

ארבל אסטרחן: לכן, העמדה שלנו הייתה שזה יכול ללכת לפנים, שעוסקת בנושא אזרחות, וחוקקה את החוק הזה מלכתחילה, וזה יכול ללכת לוועדת החוץ והביטחון בשל ההיבטים הביטחוניים של הנושא, וזה יכול גם ללכת לוועדה משותפת לפנים ולחוץ וביטחון.

אורית סטרוק: ומה עם ביטחון פנים?

אורית סטרוק: לא העליתם בדעתכם?

אורית סטרוק: הרי הקמנו ועדה כזאת.

ארבל אסטרחן: נכון.

אורית סטרוק: הביטחון שמתן כהנא דיבר עליו הוא ביטחון פנים.

אורית סטרוק: הוא לא דיבר על סוריה.

שמחה רוטמן: בוודאי, זה על הזירה הפנימית.

ניר אורבך: אורית, ביקשתי את הפרשנות של ארבל, ולא את הפרשנות שלך.

אורית סטרוק: אני שואלת, אני בסך הכול שואלת.

שמחה רוטמן: בשורה התחתונה, ועדת החוץ לבד מעולם לא דנה בחוק הזה.

שמחה רוטמן: ועדת הפנים לבד דנה, ועדה משותפת דנה, ועדת החוץ והביטחון לבד מעולם לא דנה.

בועז טופורובסקי: לא היה חוק כזה, זה חוק חדש.

אחמד טיבי: זה אותו חוק.

אוסאמה סעדי: מילה במילה.

אוסאמה סעדי: מה אתה מטעה?

אוסאמה סעדי: שקד אמרה שזה מילה במילה.

שמחה רוטמן: ועדת החוץ והביטחון מעולם, בשום סיטואציה, לא דנה בחוק הזה לבד.

מוסי רז: לא נכון, התאריך שונה, אוסאמה.

שמחה רוטמן: אני חושב שבהקשר הזה, את ועדת החוץ והביטחון היה צריך להוריד מהאופציות.

שמחה רוטמן: או משותפת ואז יש שאלה אם פנים או ביטחון פנים.

שמחה רוטמן: חוץ וביטחון לבד מעולם לא דנה בחוק הזה, וזאת אמירה שחשוב שתיאמר, גם על ידי הייעוץ המשפטי.

אורית סטרוק: עוד נקודה, ארבל, במחילה.

אורית סטרוק: אני רוצה להבין, בבקשה, מה הסיבה לכך שלא עלה בדעתכם – אני מבינה שזה דיון משפטי – הרעיון של ביטחון פנים, שפשוט תואם אחד לאחד את האירוע, והאם לאור זה שהזכרתי לכם שקיימת ועדה כזאת, אתם מוכנים לשקול את זה בהיבט המשפטי?

אורית סטרוק: הרי זה בדיוק זה.

אורית סטרוק: כשמתן כהנא דיבר על בעיה ביטחונית, הוא לא דיבר על מה שקורה בסוריה, לא בלבנון, לא בירדן, אפילו לא ביהודה ושומרון.

אורית סטרוק: הוא דיבר על בעיה ביטחונית בתוככי מדינת ישראל.

שמחה רוטמן: זאת גם חוות הדעת של השב"כ.

אורית סטרוק: זאת ליבת הנושא שבו עוסקת הוועדה לביטחון פנים.

שמחה רוטמן: והיא דנה בזה כל הזמן.

שמחה רוטמן: זה נושא שעולה שם כל הזמן – המעורבות של מאוחדי משפחות בפשיעה לאומנית ובטרור.

שמחה רוטמן: זה נושא שנמצא שם על השולחן כל הזמן.

שמחה רוטמן: זאת הייתה צריכה להיות ההמלצה הראשית.

מוסי רז: חבר הכנסת רוטמן, יש לך טעות אחת.

מוסי רז: כשוועדת הפנים דנה בזה, נושא ביטחון הפנים היה שייך אליה.

שמחה רוטמן: נכון, אז עכשיו יש ביטחון פנים.

ניר אורבך: תודה רבה לכולכם, אנחנו נעבור כעת להצבעה.

ניר אורבך: מי בעד להעביר את הצעות החוק לוועדת החוץ והביטחון, ירים את ידו.

ניר אורבך: בעד העברת הצעות החוק לוועדת החוץ והביטחון – 3

ניר אורבך: ההצעה להעביר את הצעות החוק לוועדת החוץ והביטחון אושרה.

ניר אורבך: הצעות החוק עברו לדיון בוועדת החוץ והביטחון.

אחמד טיבי: רוויזיה.

ניר אורבך: אנחנו נתכנס פה שוב.

איתמר בן גביר: רגע, יש ערעור שלי.

אורית סטרוק: גם לי יש ערעור.

ניר אורבך: נכון.

ניר אורבך: על מועד הרוויזיה נודיע בסוף הישיבה.

אחמד טיבי: למה לא להצביע על עוד הצעה?

אחמד טיבי: אפשר להצביע על עוד.

אחמד טיבי: האופציה של ועדה משותפת פנים.

ניר אורבך: אפשר, בבקשה.

ניר אורבך: אנחנו נצביע עכשיו מי בעד להעביר את זה לוועדה המשותפת לפנים ולחוץ וביטחון, בראשות ועדת החוץ והביטחון.

ארבל אסטרחן: אנחנו לא קובעים מי היושב-ראש.

ארבל אסטרחן: ההצעה להעביר את הצעות החוק לוועדה משותפת לפנים וחוץ והביטחון לא אושרה.

ניר אורבך: ההצעה נפלה.

אחמד טיבי: רוויזיה.

אורית סטרוק: רוויזיה.

ניר אורבך: בסדר.

ניר אורבך: תכף נודיע על מועד הרוויזיה.

ניר אורבך: הצעה נוספת היא לוועדה משותפת לחוץ וביטחון ולביטחון פנים, בראשות ועדת ביטחון הפנים.

ניר אורבך: נא להצביע.

ניר אורבך: ההצעה להעביר את הצעות החוק לוועדה משותפת לביטחון פנים וחוץ והביטחון לא אושרה.

ניר אורבך: ההצעה נפלה.

אורית סטרוק: רוויזיה.

ניר אורבך: אנחנו נודיע על הרוויזיה בסוף הדיון.

ניר אורבך: מי בעד הוועדה לביטחון פנים לבד, ירים את ידו.

ניר אורבך: ההצעה להעביר את הצעות החוק לוועדה לביטחון פנים לא אושרה.

ניר אורבך: ההצעה נדחתה.

אורית סטרוק: רוויזיה.

ניר אורבך: אנחנו נקבע את מועד הרוויזיה בסוף הדיון.

ניר אורבך: ערעורו של חה"כ איתמר בן גביר על החלטת נשיאות הכנסת שלא לאשר דחיפות הצעתו לסדר היום בנושא "חלוקת חוברות ארגון "בצלם" לשופטים בבית משפט מחוזי חיפה".

ניר אורבך: אנחנו עוברים כעת לסעיף האחרון על סדר-היום: ערעור על החלטת נשיאות הכנסת שלא לאשר דחיפות הצעתו לסדר-היום, בנושא: חלוקת חוברות ארגון בצלם לשופטים בבית המשפט המחוזי בחיפה.

ניר אורבך: חבר הכנסת בן גביר, אני מבקש בקצרה.

איתמר בן גביר: אני אעשה את זה מאוד קצר, אדוני היושב-ראש.

איתמר בן גביר: באמת מדובר כאן בסוגיה, שברור לכולנו שהיא סוגיה ציבורית, סוגיה שהכנסת צריכה לעסוק בה, ולא ברור למה הנשיאות לא אישרה את הדיון עליה.

איתמר בן גביר: אנחנו מדברים על חלוקת חוברות של בצלם בבית המשפט המחוזי בחיפה.

איתמר בן גביר: לתדהמתי, למרבה התדהמה, הנשיא שפירא לא רק לא הכחיש את הידיעה, אלא בעצם אישר ואמר: הגיעו אליי חוברות, אני דאגתי שהן יחולקו לשופטים.

איתמר בן גביר: הוא טוען שזה לא נעשה ממניעים פוליטיים, אבל יש לי רק שאלה: אם מחר בבוקר ארגון בצלמו, רגבים, חוננו – לא משנה מי – היו מחלקים או שולחים חבילות של חוברות, ומבקשים להעביר לשופטים, הנשיא היה מאשר את זה?

איתמר בן גביר: הרי זה בניגוד לחוק.

איתמר בן גביר: הרי זה בניגוד לכל הנהלים, הרי זה בניגוד להיגיון הפנימי.

איתמר בן גביר: שופט בא ודן בעניינים של מתיישבים, של חיילי צה"ל, ופתאום הוא מקבל חוברות נגד צה"ל ונגד המתיישבים?

איתמר בן גביר: החשיפה של הכתב יאיר אלטמן בישראל היום, היא חשיפה חשובה ביותר.

איתמר בן גביר: אין שום ספק שבנושא הזה בדיוק, על כך קמה הכנסת, כדי להציף את הדברים האלה לסדר-היום, להביע דעה לכאן או לכאן.

איתמר בן גביר: יכול להיות שיש מקום לאפשר חלוקת חוברות של כולם.

איתמר בן גביר: אולי גם מפלגות פוליטיות יתחילו לחלק חומר לשופטים?

איתמר בן גביר: אבל זה צריך לעמוד על דוכן הכנסת, זה צריך לעמוד על סדר יומה של הכנסת.

איתמר בן גביר: החלטת הנשיאות ממש ממש לא ברורה.

איתמר בן גביר: אדוני יודע, אני לא בא אל אדוני בכל פעם.

איתמר בן גביר: יש לא מעט החלטות של הנשיאות לא להתעסק בזה, ודוחים לי כל מיני.

איתמר בן גביר: אני חושב שזה הערעור הראשון שלי, ואני לא מציף את הוועדה כאן בערעורים, ולא על כל נושא.

איתמר בן גביר: אבל כאן יש לזה חשיבות.

איתמר בן גביר: זה נושא ציבורי, ונדמה לי שכולם, מימין ומשמאל, צריכים להיות שותפים בכך שצריך להציף את הנושא הזה.

איתמר בן גביר: על כך הגשתי את הערעור.

איתמר בן גביר: תודה.

ניר אורבך: תודה.

ניר אורבך: חברת הכנסת ג'דא רינאוי זועבי, סגנית יושב-ראש הכנסת, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת איתמר בן גברי, כמובן שבנשיאות אנחנו מקבלים כל שבוע הרבה מאוד נושאים, שכולם חשובים, כולם דחופים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בסופו של דבר, אנחנו צריכים להחליט מה להעלות בשבוע הזה ומה לא להעלות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו תמיד מנסים כמה שיותר לבחור בנושאים פה אחד, בקונצנזוס גם של הקואליציה וגם של האופוזיציה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה גם מה שעשינו השבוע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו לא יכולנו לקבל את הנושא שהצעת.

איתמר בן גביר: למה?

איתמר בן גביר: למה, חברת הכנסת זועבי?

איתמר בן גביר: איפה הייתה הבעיה?

איתמר בן גביר: נדמה לי שתסכימי איתי, שזה נושא ציבורי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: שאלת, חבר הכנסת איתמר בן גביר, ואני משיבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו מקבלים עשרות בקשות להעלות לדיונים הן בוועדות והן במליאה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כולם חשובים וכולם דחופים, ובסופו של דבר אנחנו צריכים להחליט.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ההחלטה היא כמעט תמיד בקונצנזוס של כל הסגנים וכל הסגניות, גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: השבוע בחרנו פה אחד את הנושאים שבחרנו, ואנחנו מנסים כמה שיותר גם לגוון, כך שיהיו הצעות בנושאים שמובאים גם מהאופוזיציה וגם מהקואליציה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

איתמר בן גביר: אני רוצה להגיב, אדוני היושב-ראש, במשפטים קצרים.

ניר אורבך: בבקשה, ונעבור להצבעה כי אנחנו מוגבלים בזמן.

איתמר בן גביר: אומר דברים במשפטים קצרים.

ניר אורבך: חבר הכנסת בן גביר, אנחנו לא יכולים להמשיך כי הוגבלנו, ויש לנו גם רוויזיות.

ניר אורבך: קיבלנו רק חצי שעה מהמליאה.

ניר אורבך: אני גם רוצה להמשיך את השיח הזה איתך, שלא במסגרת הוועדה.

ניר אורבך: בסדר?

ניר אורבך: נעבור להצבעה, מי בעד לקבל את הערעור.

ניר אורבך: הערעור של חבר הכנסת בן גביר לא אושר.

ניר אורבך: הערעור נדחה.

איתמר בן גביר: רוויזיה.

ניר אורבך: בסדר גמור.

ניר אורבך: אנחנו נתכנס ב-11:30 לכל הרוויזיות.

ניר אורבך: אני נועל את הישיבה, תודה רבה לך, חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי, סגנית יושב-ראש הכנסת.

ניר אורבך: תודה.

ניר אורבך: ניפגש ב-11:35 בכפוף לאישור היו"ר.

ניר אורבך: אנחנו מחדשים את הישיבה על רוויזיות.

ניר אורבך: אני משחרר אותך מהישיבה, סגנית היושב-ראש.

ניר אורבך: חבר הכנסת בן גביר משך את הרוויזיה.

ניר אורבך: אנחנו נשמח אם תישארי, אבל את לא מחויבת לפי התקנון.

ניר אורבך: חבר הכנסת טיבי, אנחנו מתחילים עם הרוויזיה הראשונה, שהוגשה בשותפות על ידי חבר הכנסת טיבי וחברת הכנסת סטרוק, בנושא הראשון.

ניר אורבך: ההצבעה הראשונה הייתה האם להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון.

ניר אורבך: אנחנו פה על זמן שאול.

ניר אורבך: חבר הכנסת פינדרוס, בואו נתקדם.

ניר אורבך: ההצעה אושרה ולכן הוגשה רוויזיה על ידי חברי הכנסת טיבי וסטרוק.

ניר אורבך: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: אני חושב שהנושא הוא לא ביטחוני.

אחמד טיבי: חוק האזרחות חוקק לראשונה ב-2003 בוועדת הפנים.

אחמד טיבי: הוא שייך למרשם האוכלוסין – כניסה ויציאה, סטטוס ומעמד תושבות, אזרח וכדומה.

אחמד טיבי: לכן, הדבר הטבעי הוא שזה ידון בוועדת הפנים.

אחמד טיבי: אני שוב רוצה להביע צער, על כך שנציג רע"מ לא נמצא כאן, ולא הייתה דרישה שזה יעבור לוועדת הפנים.

אחמד טיבי: למה רק המשותפת צריכה לדרוש שהנושא הזה יעבור לוועדת הפנים, כשזה המקום הטבעי של הדיון הזה?

אחמד טיבי: אני רוצה שחבר הכנסת ווליד טאהא יטפל בזה, לא רם בן ברק ולא מירב בן ארי ולא אף אחד אחר.

אחמד טיבי: זה המקום הטבעי.

ניר אורבך: תודה רבה, חבר הכנסת טיבי.

ניר אורבך: חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה, עשרים שניות.

ניר אורבך: תודה.

יצחק פינדרוס: אני חושב שאנחנו נמצאים בתיאטרון האבסורד.

יצחק פינדרוס: הכנסת מתנהלת לפי צרכים קואליציוניים, ולא לפי איך שכנסת אמורה להתנהל.

יצחק פינדרוס: עכשיו הכול הסכמים – ראשי הקואליציה סיכמו ככה.

יצחק פינדרוס: כנראה מי שמייצג פה את רע"מ, זה אחמד טיבי, ורע"מ לא נמצאת פה, אבל קודם כול ככנסת.

יצחק פינדרוס: זאת בדיוק החלוקה בוועדות, זה בדיוק כל הדברים האחרים.

יצחק פינדרוס: התיאטרון פה פשוט מטורף.

יצחק פינדרוס: יש איזה צורך קואליציוני, היושב-ראש עושה הסכמים פנימיים ביש עתיד, ואנחנו צריכים להיות חלק מהתיאטרון הזה.

יצחק פינדרוס: הדבר הזה צריך להיות נדון בוועדת הפנים או בוועדה משותפת.

יצחק פינדרוס: אני לא מצליח להבין את הדבר הזה.

יצחק פינדרוס: בגלל צורך קואליציוני?

ניר אורבך: תודה.

ניר אורבך: אנחנו עוברים להצבעה.

ניר אורבך: מי בעד הרוויזיה ירים את ידו.

ניר אורבך: הרוויזיה של חברי הכנסת אחמד טיבי ואורית סטרוק לא אושרה.

ניר אורבך: הרוויזיה נדחית.

ניר אורבך: אנחנו עוברים לסעיף השני, להעביר את זה לוועדה משותפת לוועדת הפנים והגנת הסביבה ולוועדת החוץ והביטחון, בראשות ועדת הפנים והגנת הסביבה.

ניר אורבך: ההצעה נפלה – שניים הצביעו נגד, ואחד בעד.

ארבל אסטרחן: זה כבר עבר עכשיו לוועדת החוץ והביטחון באופן סופי.

אחמד טיבי: אולי היה צריך להפוך את סדר ההצבעות.

ניר אורבך: יכול להיות, ולכן, למרות שאולי כבר זה מעשה עשוי.

ניר אורבך: חבר הכנסת טיבי, שהגיש רוויזיה, אתה רוצה לומר מספר מילים?

אחמד טיבי: לחילופי חילופין, אם זה לא בוועדת הפנים, שם חוקק החוק, לפחות לוועדת הפנים ולעוד ועדה אחרת, כפי שהיה בשנים האחרונות.

אחמד טיבי: אני לא רוצה שינתקו את החוק הזה מוועדת הפנים.

אחמד טיבי: בוועדת החוץ והביטחון אין אף חבר כנסת ערבי, והנושא מטפל אך ורק בערבים, פוגע אך ורק בערבים.

אחמד טיבי: לכן, לחילופי חילופין ועדה משותפת.

ניר אורבך: תודה רבה.

ניר אורבך: שוב, למעלה מן הצורך, כנראה, נעשה הצבעה על הרוויזיה.

ניר אורבך: מי בעד הרוויזיה, מי נגד.

ניר אורבך: הרוויזיה של חברי הכנסת אחמד טיבי ואורית סטרוק לא אושרה.

ניר אורבך: הרוויזיה נפלה.

אחמד טיבי: אם היה פה נציג של רע"מ, היינו מנצחים ומעבירים את זה לוועדת הפנים.

ניר אורבך: סעיפים 3 ו-4 הם על ידי חברת הכנסת סטרוק, שלא נמצאת כעת.

ניר אורבך: לכן, הרוויזיות נופלות.

ניר אורבך: לפני שאני נועל את הישיבה, חלק מהדברים פה באים להטריל את הקואליציה, מתוך ידיעה שזה לא יקרה אחרי הרבה שנים בהן לא טופלו דברים.

ניר אורבך: גם היום, כחלק מהדברים האלה, יעלה חוק חיבור חשמל לבתים של ההתיישבות הצעירה.

ניר אורבך: החוק הוא של יריב לוין.

ניר אורבך: יריב הוא אולי הראשון שיודע איך הדברים מתנהלים.

ניר אורבך: במשך שנים, במשך שנים, גם בתפקידיו האחרים וגם כיושב-ראש הכנסת, וגם קצת כיושב-ראש הקואליציה, יריב לא עשה את זה.

ניר אורבך: הם יודעים שבמסגרת הזאת זה לא יועבר בחוק, והדרך לעשות את זה היא בצו אלוף ולא בחקיקה ראשית.

יצחק פינדרוס: למה?

יצחק פינדרוס: עשר מעלות ימינה.

ניר אורבך: השבוע יש ישיבה במשרד המשפטים כדי לגבש נוסח מוסכם לצו האלוף, ואני מקווה שזה יקרה במהרה.

ניר אורבך: אנחנו יודעים שאין שום טעם בהעלאת החוק החשמל היום במליאה.

ניר אורבך: זה אך ורק כדי לטרלל את המערכת ותו לא.

ניר אורבך: אני נועל את הישיבה, המשך יום מוצלח, להתראות.

ניר אורבך: תודה רבה.