ועדת הכספים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 211, 2022-01-25 13:30

אלכס קושניר: שלום לכולם, אני עובר לסעיף הבא בסדר היום שהוא דיון בנושא פעילות לשכת הפרסום הממשלתית בשנים 2022-2021 – פילוח תקציבי, מגזרים ושפות.

אלכס קושניר: אני חייב לומר שביקשתי ויזמתי את הדיון הזה מכמה טעמים: קודם כל פניתי ללשכת הפרסום הממשלתית בבקשה לשלוח אלי את הנתונים של הפילוח.

אלכס קושניר: קיבלתי מצבור של קבצי אקסל שלא באמת מעידים ולא ניתן להסיק מהם שום דבר.

אלכס קושניר: יש לנו תחושה סבירה להניח שחלוקת המשאבים בין המגזרים השונים והשפות השונות לאמצעי המדיה השונים, שזה גם אמצעי מדיה בשפה הרוסית וגם בשפה הערבית, וגם במגזר החרדי בעיתונות המודפסת – אינה שוויונית.

אלכס קושניר: צר לי מאוד היה לקבל את התשובה של לשכת הפרסום הממשלתית, אותו מצבור קבצי אקסל לא ברורים שממנו הייתי צריך להסיק לבד מה כתוב שם.

אלכס קושניר: ביקשתי דברים פשוטים מאוד: השוואה לפי אחוזים בין גודל המגזר לבין התקציב שמושקע בכל מגזר, בחלוקה לאמצעי מדיה שונים, אם זה רדיו ואם זה ערוצי טלוויזיה, ערוצי אינטרנט, תקשורת כתובה – לא קיבלתי את זה.

אלכס קושניר: אני חושב שזה לא תקין שרשות ממשלתית אינה מעבירה את הנתונים לבקשתם של חברי הכנסת, ולכן ביקשתי לקיים את הדיון הזה.

אלכס קושניר: אני מקווה מאוד שעכשיו נראה נתונים טובים יותר, ברורים יותר, כי לא יכול להיות שיש פה מגזרים שלמים שמופלים.

אלכס קושניר: צריך להבין: לא רק מדובר באמצעי התקשורת עצמם, אלא בעיקר מדובר בצרכני התקשורת שצריכים לקבל את המידע הממשלתי באופן הנגיש ביותר, בשפות המובנות ביותר לאותו מגזר, וגם באמצעי המדיה הרלוונטיים לאותו המגזר.

אלכס קושניר: לכן אני מקווה מאוד שהפעם, לשכת הפרסום הממשלתית תציג לנו נתונים אמיתיים, כאלה שהם באמת ייתנו לנו כלים כדי שנוכל להשוות ולבחון את הפעילות של לשכת הפרסום הממשלתית בשנים שציינתי – 2020, 2021.

אלכס קושניר: ואם אנחנו נראה שקיימת כאן אפליה, אז אנחנו גם נדרוש לתקן את זה לשנים קדימה.

אלכס קושניר: חברי הכנסת, מישהו רוצה להגיד משהו?

אלכס קושניר: ג'ידא, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה לך, יושב-ראש הוועדה, האמת היא שהדיון התחיל מכמה וכמה שיחות של שנינו בחודשים האחרונים, ואז התחלנו לדבר על הנושא הזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: והדבר הראשון – שקיפות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: שקיפות של נתונים, של חלוקת המשאבים והקריטריונים לחלוקה בתוך משרד ממשלתי כאשר אנחנו מדברים על ייצוג הולם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ומסתבר אחרי שאני ביקשתי מהממ"מ נתונים מדויקים על הוצאות הפרסום של לשכת הפרסום הממשלתית בחמשת השנים האחרונות, מסתבר שאין שקיפות בקריטריונים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו, אחרי שהלפ"ם – לשכת הפרסום הממשלתית, יגידו את דברם, נתמקד בכמה דברים, אבל אני רוצה לבקש מעכשיו שהם יתמקדו בעיקר בנושא של עוגת התקציב עצמה, וגם החלוקה, איך מתחלק התקציב?

ג'ידא רינאוי-זועבי: על פי איזה נתונים יש, ולמה בעצם השוני הזה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: למה למשל שכשמדברים על תקשורת כללית, אז 28% מהתקציב הולך לעיתונות, ואילו 55% הולכים לדיגיטל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ואילו בחברה הערבית, בכלי התקשורת הערבית, מתוך התקציב שהוא בלאו הכי 5% בלבד מהתקציב הכללי – 46% הולכים לעיתונות ורק 26% לדיגיטל בשנת 2019.

ג'ידא רינאוי-זועבי: יש המון דברים שהם לא מובנים, ואני שמה פה סימן שאלה כדי שאנחנו נבהיר את הסוגיה אחת ולתמיד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, הדיון הזה משמעותי וחשוב, ארצה למקד אותו בנקודה מסוימת, אבל באופן עקרוני תפקידה של לשכת הפרסום הממשלתית הוא לתת את המידע שהממשלה מבקשת לתת לכל חלקי האוכלוסייה.

משה גפני: החברה הישראלית מורכבים מחלקים שונים: יש את היהודים, ויש את הערבים; יש שפות שונות; יש דתיים ויש שאינם דתיים; יש כאלה שמשתמשים רק במדיה אחת ולא משתמשים באחרים.

משה גפני: ואם רוצים להעביר מידע, צריך לקחת את כל הדברים האלה בחשבון, ולצערי הרב זה לא נלקח בחשבון.

משה גפני: למה זה כל כך קריטי?

משה גפני: קודם כל בגלל הנושא עצמו, צריך למסור מידע, אז צריך למסור מידע לכולם.

משה גפני: אבל יש דבר יותר חמור, היינו עדים לזה בשנה שעברה כשהיה את הסיפור של הקורונה.

משה גפני: חלק גדול מהבעיה היה בהסברה.

משה גפני: חלק גדול מהבעיה שלא הגיעו, למשל לציבור החרדי לא הגיעו, לא הגיעו כי יש סוג מדיה בציבור הזה, שהוא לא משתמש במדיה אחרת.

משה גפני: אין לו טלוויזיה וכל מה שנלווה לעניין הזה.

משה גפני: ולכן היה מחסור גדול בציבור החרדי בהסבר גם על הקורונה עצמה וגם אחרי זה שהתחילו החיסונים, והציבור החרדי מתחסן, הציבור החרדי עשה את ההנחיות ונוצרה מזה גם בעיה חברתית מאוד קשה, שאנחנו מרגישים רע מאוד.

משה גפני: אגב, לא קשור למדיה, אז הייתה ההתקפה נגד הרב קנייבסקי, שאמר שהחינוך צריך להיות דבר חשוב, בהתאם להנחיות משרד - - - היום פתאום התברר שהוא צדק, לא ראיתי כמה שקמו וביקשו ממנו סליחה על העניין הזה.

משה גפני: הרי את מה שהוא אמר אז, אומרים היום גם בממשלה הנוכחית, שום דבר לא יפגע בזה שלא נסגור את מערכת החינוך.

משה גפני: אני לא נכנס לעניין הזה, זה דיון אחר לחלוטין.

משה גפני: הדיון שמפריע לי מאוד זה עצם העובדה שלפעמים אנשים בלפ"ם, וכאשר מדובר על פיקוח נפש, כאשר מדובר על מחלת הקורונה שאז עוד גם לא היו חיסונים, כל מה שצריך לעשות, כל הדברים האלה – אז הביאו את המידע בטלוויזיה או הביאו ברדיו באיזשהו מקום, וחלק גדול מהציבור החרדי בכלל לא ידע מהדברים האלה.

משה גפני: כשהוא התוודע לזה, וההנחיות היו לפעול על פי הנחיות משרד הבריאות.

משה גפני: הדבר הזה הוא חמור.

משה גפני: הוא חמור בסיכום הדברים שלי.

משה גפני: הוא חמור בעצם העובדה שצריך להעביר מידע, צריך להעביר לציבור הערבי כמו שצריך, צריך להעביר לעולים החדשים מברית המועצות לשעבר כמו שצריך.

אלכס קושניר: אגב, לא רק מברית המועצות – צריך גם בשפה הצרפתית, בשפה האנגלית, צריך לכל העולים.

אלכס קושניר: אני אומר שלא רק מברית המועצות.

משה גפני: אני אומר שאותו דבר בציבור החרדי שאצלו הבעיה היא חמורה שבעתיים בגלל שיש ציבור גדול בציבור החרדי שלא משתמש במדיה אחרת, אלא במדיות מאוד מוגדרות.

אלכס קושניר: יש לי שאלה של ידע כללי: יש בעיה של שפה עברית?

אלכס קושניר: זאת אומרת, האם יש צורך לפרסם דברים ביידיש?

משה גפני: יכול להיות, אני לא יודע.

משה גפני: אני לא מבין יידיש, אני לא מדבר יידיש, אני מבין אולי יידיש.

משה גפני: אבל הציבור החרדי הצעיר פחות - - - אבל להגיע עם המידע עצמו – גם בעברית.

משה גפני: להגיע עם המידע, להגיע לאמצעי תקשורת שהציבור החרדי צורך.

משה גפני: הציבור החרדי לא צורך דברים אחרים.

משה גפני: ומי שעוסק במקצוע הזה צריך לדעת את הניואנסים.

משה גפני: בשביל זה הם לשכת הפרסום הממשלתית, כדי להגיע לכולם וצריך להגיע לכולם.

משה גפני: אני הולך לברך אותך פעם שניה היום, וזה מתחיל להיות מסובך.

אלכס קושניר: אני מתחיל לחשוד, זאת הפעם השלישית.

משה גפני: שנייה.

אלכס קושניר: הפעם ראשונה הייתה על חוק נאווי.

משה גפני: לא, על חוק נאווי לא בירכתי אותך.

אלכס קושניר: אמרת שזה דיון חשוב.

אופיר כץ: בירכת בברכה השנייה, הזכרת גם.

היא בירך על הדיון, לא אותך.

הוא אמר על הדיון.

אלכס קושניר: לא, לא, אתה לא היית פה, אל תיכנס לזה.

אופיר כץ: אני הייתי, הוא בירך.

אלכס קושניר: אתה כן.

אתה לא רוצה לסכסך.

אלכס קושניר: וזאת הפעם השלישית, אני באמת מתחיל לחשוד.

אופיר כץ: גפני, אני עם קושניר הפעם – זאת הפעם השלישית.

משה גפני: זאת בעיה.

משה גפני: רגע, אבל אין ברירה.

משה גפני: זה דיון חשוב.

משה גפני: זה דיון שצריך להיעשות, לא להפסיק עם זה.

משה גפני: ומה שאמרת בתחילת הדברים, שלא קיבלת גם את הפרטים – זה דבר חמור ממש.

משה גפני: אסור שהנושא הזה ירד מסדר היום עד שיימצא פתרון.

משה גפני: אני יודע שתמיד יהיו בעיות, אבל לפחות שיהיו כללים.

אלכס קושניר: חייבים להיות קריטריונים.

משה גפני: תודה רבה.

אלכס קושניר: אופיר כץ, בבקשה.

אופיר כץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני מתחבר לדברים, טוב שאתה עושה את הדיון הזה, זה דיון חשוב.

אופיר כץ: אני חותם על כל מה שאמרתם, כל מה שאתה אמרת, כל מה שאמרה חברת הכנסת זועבי, ומה שאמר חבר הכנסת גפני.

אופיר כץ: אני חותם על כל מילה שאמרתם, אם בנושא השקיפות והפריסה, ולהגיע לכמה שיותר קהלים, שאנחנו כמדינה רוצים להעביר מסרים בכל שפה אפשרית ובכל כלי או אמצעי שאנשים משתמשים בשביל לקבל מידע.

אופיר כץ: צריך להנגיש להם את המידע שאנחנו רוצים להעביר, זה האינטרס שלנו.

אופיר כץ: יתרה מזאת, דווקא בקורונה, על אחת כמה וכמה שאחד מהכלים המשמעותיים והחשובים בהתמודדות עם הקורונה הוא ההסברה.

אופיר כץ: הסברה בכל סוג, אם זה הנחיות, תו ירוק, בידודים, בדיקות, חיסונים.

אופיר כץ: גם הממשלה הקודמת, גם הממשלה הנוכחית, השקיעו המון משאבים – אם זה בהצהרות, בזמן, בכסף, בפרסום ובצדק, על מנת להגיע לכמה שיותר אזרחים, להעביר את כל ההנחיות והרצונות שלנו.

אופיר כץ: אם זה היה למשל החיסונים, הסברים על הבידודים, על התו הירוק, ההנחיות השתנו והיה חשוב להגיע לאזרחים כמה שיותר, וזה בסדר, וככה צריך להיות.

אופיר כץ: אני שואל פה את לפ"ם, האם במאבק כזה חשוב, שאנחנו רוצים להגיע לכמה שיותר אזרחים, האם יש לנו את הלוקסוס להחליט שערוץ מסוים, אנחנו מחרימים ולא מפרסמים אצלו?

ינון אזולאי: איזה ערוץ?

אופיר כץ: ערוץ 14.

אופיר כץ: חודש אחרי הקמת הממשלה, הם הפסיקו לפרסם אצלם.

אופיר כץ: אני לא מבין, הקורונה היא רק לערוצים מסוימים שאנחנו רוצים להעביר מסרים דרכם?

אופיר כץ: הצופים של ערוץ 14, לא מגיע להם שגם הם יראו את הפרסומים וההנחיות שהממשלה רוצה להעביר לאזרחים?

אופיר כץ: האם אנחנו מערבבים פה שיקולים אחרים על חשבון בריאות האזרחים?

אופיר כץ: כי אם המטרה שלנו היא להעביר את ההנחיות לכמה שיותר אזרחים, אז מה פתאום ערוץ שצופים בו המון אנשים, מה פתאום הם מחליטים שלא מפרסמים אצלו?

אופיר כץ: אני רוצה תשובה על זה.

אופיר כץ: מדוע חודש אחרי הקמת הממשלה הפסיקו לפרסם בערוץ 14?

ינון אזולאי: או שלחילופין אפשר שאלה - - -

אלכס קושניר: חכה.

ינון אזולאי: לא, רק שאלה לחילופין – כמה השקיעו מאז החלפת הממשלה בערוץ 14?

ינון אזולאי: אולי זה יותר - - -

אלכס קושניר: קודם כל, הם כמובן יידרשו לשאלה ששאלת, אבל אני מזכיר לכם שהדיון הוא הרבה יותר רחב מערוץ כזה או אחר.

אופיר כץ: - - - אמרתי בתחילת דבריי - -

ינון אזולאי: אני מבטיח להרחיב אותו כמה שיותר.

אופיר כץ: - - שאני מסכים עם כל מה שאמרתם.

אלכס קושניר: חבר הכנסת גפני כבר התחיל לפניך.

ינון אזולאי: אין בעיה, אנחנו נרחיב, אתה תראה שיש עוד.

אופיר כץ: אמרתי שאני מסכים לכל מה שאמרתם בתחילת דבריכם.

אופיר כץ: אני מתחבר ואני מצטרף.

אופיר כץ: מעבר לזאת, אני רוצה שיענו לי: למה הם הפסיקו את הפרסום בזמן המאבק בקורונה, כשצריך להעביר את המידע וצריך להנגיש לאזרחים?

אופיר כץ: למה הם ויתרו והחליטו לא לפרסם בערוץ 14 שיש לו הרבה צופים?

אופיר כץ: תודה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: שלמה קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: תודה אדוני היושב-ראש, תודה על הדיון הזה, פניתי לשר התקשורת בשאילתה בנושא, בנושא שערוץ 14 מוחרם מהתקציבים של לפ"ם.

שלמה קרעי: אני מסכים איתך והדיון חשוב, אתה דואג למגזר הרוסי, דואגים למגזר החרדי, למגזר הערבי, אבל צריך לדאוג לכולם.

שלמה קרעי: לפ"ם זה הכסף שלנו, זה הכסף של האזרחים, והכסף צריך לחזור לאזרחים במידה שווה, לא רק לפי היחס באוכלוסייה, אלא לפי מה שצריך להגיע לכולם.

שלמה קרעי: אם מגזר מסוים צריך הסברה יתרה בגלל הקורונה או בגלל כל נושא, זה צריך להגיע אליו.

שלמה קרעי: אני בעד המאבק עבור כל המגזרים, אבל ערוץ 14 הוא ייעודי, זה שונה, זה ייחודי.

שלמה קרעי: כי זה לא רק פחות תקציב, זה מחרימים את התקציב שם.

שלמה קרעי: כשפניתי לשר התקשורת, הוא עלה והתחיל לתת גימטריות במליאה ואמר: לפ"ם, זה 150.

שלמה קרעי: אמרתי לו: כן, אתה מטהר – אדוני השר – את השרץ ב-150 טעמים.

שלמה קרעי: ידוע בגמרא שרבי מאיר היה יודע לטהר את השרץ בק"נ טעמים, ב-150 טעמים.

שלמה קרעי: שר התקשורת ולפ"ם באים והתשובה שלהם למעשה היא שעלו התעריפים.

שלמה קרעי: התשובה הזאת - - -

אלכס קושניר: עוד מעט נשמע.

שלמה קרעי: רגע, עלו התעריפים של ערוץ 14 ולכן הם הפסיקו לפרסם שם.

ינון אזולאי: השאלה לעומת מה?

שלמה קרעי: קודם כל, לא הייתה לשר תשובה.

שלמה קרעי: התעריפים עלו כבר בחודש מרץ.

שלמה קרעי: היו עדכונים, כמו בכל מקום, עודכנו תעריפים בחודש מרץ.

שלמה קרעי: חודש מרץ, אפריל, מאי ויוני – המשיכו לפרסם כרגיל.

שלמה קרעי: מתי החליטו להחרים?

שלמה קרעי: מתי העזו במשרד התקשורת להחרים את ערוץ 14?

שלמה קרעי: בחודש יולי, מחודש יולי והלאה.

אלכס קושניר: זה עוד היה ערוץ 20.

שלמה קרעי: כשעוד היה ערוץ 20.

שלמה קרעי: אנחנו מדברים על אותו גוף.

שלמה קרעי: אני חושב שזאת שערורייה.

שלמה קרעי: אנחנו לא יכולים לאפשר לדבר כזה לקרות, לא יכול להיות שכמות כל כך גדולה של צופים של מגזר כזה גדול שצופה בערוץ הזה, לא מקבל את המידע ממשרדי הממשלה.

שלמה קרעי: התירוץ הזה לא מתקבל על הדעת, הגם שהוא שקרי, כי העדכונים לא נעשו ואז הפסיקו.

שלמה קרעי: וגם אם יש בעיות, תגיעו לפתרון.

שלמה קרעי: לא יכול להיות שאזרחי ישראל לא מקבלים מידע, לא על הקורונה, לא על המאבק בפשיעה, או לא על כל דבר אחר שמשרדי הממשלה עושים בגלל שמישהו מחליט שכאן לא.

שלמה קרעי: אם זה היה ערוץ 12 שהיה מעלה את התעריפים, אף אחד לא היה מעז להפסיק את הפרסומים.

אלכס קושניר: הנקודה ברורה.

אלכס קושניר: נירה שפק, בזום.

נירה שפק: שלום, אני קראתי את הדוח של הממ"מ, וגם את החומר שנשלח, ויש לי שלוש שאלות.

נירה שפק: ראשית, כל נושא ההיערכות לחירום בהיבט אוכלוסיות מיוחדות ובכלל בשגרה, הנושא עלה גם אצלי בוועדה למוכנות העורף, וחברת הכנסת שירלי פינטו, העידה שבנושא הקורונה, וגם בנושא ההסלמות – אין מענה לאנשים חרשים, העידו בנושא גם אנשים עיוורים.

נירה שפק: אני שואלת: איך מסומן ואיך רלוונטי, ומה נעשה בנושא?

נירה שפק: והאם משרדי הממשלה – מכיוון שאין תקציבים – הגדירו תקציבים מיוחדים שעומדים לחירום באופן כללי?

נירה שפק: והאם יש קישורים, אם אין בכל פרסום, לסרטונים או להסבר לאנשים עם צרכים מיוחדים?

נירה שפק: והדבר האחרון: ראיתי את הטבלה של הפרסומים.

נירה שפק: ואני שואלת על הנתח של המקומונים וההנגשה בדגש על הפריפריה ולשכבות מוחלשות.

נירה שפק: אבקש לקבל על אלה תשובות.

נירה שפק: תודה.

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: חבר הכנסת אשר, בבקשה.

שלום אדוני היושב-ראש, תודה על הדיון, אני חושב שהמספרים מדברים בעד עצמם, והקדימו לפני ואמרו שהחלוקה לפי מגזרים ייעודיים היא פחות ממחצית מחלקם באוכלוסייה במקרה הטוב.

והדבר הזה, הוא לא יכול להיות כשמדובר על תקציב ממשלתי, של הסברה, בין אם זה קורונה ובין אם זה לא קורונה.

בקורונה היה קצת טיפה תיקון תוך כדי, אבל גם זה עוד עדיין רחוק ממה שהציבור צריך כדי להיות מעודכן.

ובכלל, גם בלי קשר למגפות, כל דבר שנכון שילדים ידעו אותו – אם למשל הנושא של פרסומי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, אני לא יודע אם זה קשור לכאן או לא קשור לכאן, זה גם בא לידי ביטוי.

משקיעים הרבה מאוד במדיה מסוימת, במקרה בטלוויזיה או בדברים מהסוג הזה, ואז זה לא מגיע להרבה מאוד ילדים שצריכים לדעת את הדברים הללו.

והדבר הזה לא יכול להיות, ואנחנו כבר כמה שנים מעירים על העניין הזה, ועדיין לא ראינו שינוי.

בקורונה היה קצת שינוי, אבל ממש עדיין רחוק מהשינוי עצמו.

גם מבקר המדינה המליץ שמטה ההסברה הלאומי ימפה ויאפיין קהלי יעד שונים בישראל, ויפעל לגיבוש תוכניות הסברה אפקטיביות בעבור כל אחד מהם.

זאת נקודה נוספת שהיא לא רק הכסף או מספר ההשקעה, אלא גם סוג ההשקעה.

בגלל שלפעמים אתה בא, ואני יודע שאחת התשובות תהיה, שברגע שזה לא מדיה טלוויזיונית, אז זה פחות יקר, אז ממילא פחות הוצאות.

אלכס קושניר: אז בוא נבדוק בנפח, בכמות הפרסום.

בדיוק.

לכן אני אומר, זה לא בנפח של כמה היה בטלוויזיה או לא, אלא מה נתת כחלופה לזה.

אם אני למשל לוקח דוגמה מהדוח של ממ"מ: בשלטי חוצות במגזר הכללי ההשקעה היא 5.3%, בציבור הערבי 1.95% ובציבור החרדי 1.5%.

זאת אומרת שדווקא פה, אם אתה יודע שטלוויזיה היא פחות פרקטית לעניין הזה, אז תשקיע בשלטי חוצות פי חמש או פי שש ממקום אחר, כי ככה אתה מגיע יותר לאוכלוסייה.

אותו הדבר בכל חלוקה והסתכלות.

בעיתונות אתה רואה את זה שיש יותר עלייה.

מה שאני אומר זה לא רק לגבי הכמות והנפח וכולי, צריך לבוא עם ניתוח ומאפיינים של הציבור.

אגב, שאלת לגבי יידיש.

אני יכול לספר לך, שכשאני הייתי ראש עיריית בני ברק, הייתה אז כוננות לטילים, אני לא זוכר כבר איזו מלחמה זו הייתה.

ואלוף פיקוד העורף היה יאיר גולן, חבר הכנסת יאיר גולן.

ובתקופה שלו, ביוזמה שלנו, משותפת איתנו, פיקוד העורף הוציא הנחיות לגבי איך נכנסים לחדר אטום וכולי, ההנחיות יצאו בדיסקים ביידיש לציבור החסידי שילדיו לומדים ביידיש.

כי זה היה מכוון מאוד לילדים.

אגב, גם זה דבר שצריך לקחת אותו בחשבון בשפות, וכמו שאמרת, חלוקה של שפות של כל העולים, לאו דווקא העולים מרוסיה.

בכל מקרה, מה שאני אומר - - -

משה גפני: הסתדרת עם יאיר גולן?

ינון אזולאי: כן, הם דיברו אז יידיש, אז הם הסתדרו.

ינון אזולאי: עכשיו תראה איך הם לא מסתדרים.

כנראה שבתקופה ההיא כן.

היה שיתוף פעולה מדהים עם עיריית בני ברק.

לפחות אני יכול לדבר בשם עיריית בני ברק.

ינון אזולאי: של אז.

אבל זה לא אומר על היום שום דבר.

בכל מקרה - - -

אלכס קושניר: בואו נתקדם, אנחנו רוצים גם לשמוע אותם, לא את עצמנו.

תגיד לי, למה מערבבים פה פוליטיקה בוועדה הזאת, אני לא מבין.

משה גפני: לא, זה לא, זה רק החלק האומנותי.

לסיכום, חייב להיות שינוי דרסטי בהשקעה.

שינוי גם בציבור הערבי וגם בציבור החרדי לפי חלקם באוכלוסייה, זה דבר ראשון.

דבר שני, שתהיה תוכנית ממוקדת ומיפוי ממוקד – איך מגיעים לציבורים האלה באמצעים הנכונים שחייבת את תפיסת עולמם.

זה חשוב מאוד כי זה ישנה את צורת ההשקעה בתוכו, היא תהיה הרבה יותר אפקטיבית ואני גם מצטרף, אני לא יודע מה זה ערוץ 14, אבל אני מצטרף למה שנאמר כאן, כי אני חושב שעוד אחרת יגידו שאתם עושים את זה בכוונה כדי שהציבור שלנו לא ידע את ההנחיות ויתמעטו ימנים במדינה הזאת.

כדי שזה לא יגיע לזה, זה באמת חייב להיות, בגלל שהחומר שלפ"ם מוציא לקהל – זה לא של אבא של אף אחד, זה דבר שצריך להיות או הצלת חיים או אינפורמציה לאיכות החיים ולחיים עצמם.

לכן זה חייב להגיע לכולם, על פי חלקם באוכלוסייה.

ינון אזולאי: ולדימיר, אין לכם רוב – תישאר.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: ינון, אתה רוצה להוסיף משהו?

ינון אזולאי: כן.

ינון אזולאי: עברתי על הדוח של הממ"מ, באמת עבודה טובה.

ינון אזולאי: וג'ידא, ישר כוח על שהזמנת את העבודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

ינון אזולאי: הממ"מ, כרגיל, עושים עבודה טובה ומיוחדת.

ינון אזולאי: הם תמיד מציפים את מה שאנחנו חושבים.

ינון אזולאי: ומה שאנחנו אומרים עליו "אולי", הם עושים שזה יהיה "בטוח".

ינון אזולאי: ואנחנו רואים את זה.

ינון אזולאי: ראינו את זה בחברה הערבית, במגזר החרדי, וגם בעולים.

ינון אזולאי: אתה רואה את הכמויות, את השקלים שמשקיעים שם וסך האחוזים – 10%, 11%, שנה אחת שבאמת קפצו וכמעט זה מצב של התאבדות על התקציב, זה היה 15%.

ינון אזולאי: פשוט הזוי.

ינון אזולאי: כשאם תקבץ את כל האוכלוסייה היא מגיעה ליותר.

ינון אזולאי: וגם כשאומרים: אם תצא ותבדוק כמה הם משקיעים בעיתונות ובמדיה הכללית, הרי הסכומים שם אסטרונומים.

ינון אזולאי: היה צריך לפחות בחלק מזה לשים במדיה – אם אני מדבר על החברה חרדית, ששם אני בטוח שהמחירים בה יותר זולים, ובעיתונות שהמחירים בה יותר זולים.

ינון אזולאי: היה צריך לתת שם יותר, יותר הסברה.

ינון אזולאי: אנחנו נמצאים פה ומעבירים כל מיני צווים של בריאות, של הגנת הסביבה – אתה לא תראה שמשקיעים באמת את הכסף במקומות האלה, בסופו של דבר, במגזרים האלה.

ינון אזולאי: וכשאמר אופיר על ערוץ 14, אגב, זה ערוץ שדנה וייס לא משדרת שם, רק שתדע, זה אחד מהערוצים האלה.

מי זאת דנה וייס?

ינון אזולאי: אני סומך עליך, אלה ערוצים שאתה בקי בהם, עזוב.

משה גפני: - - -

ינון אזולאי: הוא שאל מה זה ערוץ 14.

ינון אזולאי: אמרתי לו: דנה וייס לא משדרת שם.

ינון אזולאי: אם תשמע משהו, היא גם בערוץ 11 לא משדרת.

ינון אזולאי: אבל בעיקרון, ב-12, שם תראה את רוב התקציבים נמצאים.

ינון אזולאי: אני כן הייתי רוצה שלפ"ם יגידו לנו באחוזים כמה הם משדרים ב-12, 11, 14 – אז זה היה ב-20, אפשר להשלים את זה, וגם ברדיו.

ינון אזולאי: הייתי מבקש לדעת כמה הם ברשתות החרדיות נמצאים, כמה ברשתות הערביות.

ינון אזולאי: ואגב, גם לפי מקומי ובפריפריה.

ינון אזולאי: אני חושב שיש אנשים שעדיין לא שומעים את הכללי, הם שומעים את הרדיו האזורי, ואיך אני יודע את זה?

ינון אזולאי: כשאנחנו מתראיינים במקומות האלה, אנחנו מקבלים פידבקים חיוביים מאוד מהראיונות שלנו.

ינון אזולאי: אנחנו מקבלים גם שליליים.

ינון אזולאי: אבל כשאנחנו מאותו ציבור שבעצם שומע אותנו.

ינון אזולאי: לכן אני אומר: זה צריך להיות לא במקום אחד.

ינון אזולאי: התקציב לא שלהם והם לא יכולים להחליט עליו - - - צריכה להיות חלוקה מסודרת ששם אנחנו רוצים לשמוע ולהבין איך היא נמצאת.

ינון אזולאי: חלוקה אמיתית ונכונה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: לשכת הפרסום הממשלתית, בועז המנכ"ל, בבקשה.

ינון אזולאי: למה הוא לא בא לפה?

אלכס קושניר: זאת השאלה הראשונה שאני רוצה לשאול.

בועז סטמבלר: שלום רב.

אלכס קושניר: בועז.

בועז סטמבלר: בבקשה.

אלכס קושניר: ראשית מה שלומך?

אלכס קושניר: שנית, אני חושב שלא כל יום בכנסת מקיימים דיון על לשכת הפרסום הממשלתית, לכן היה ראוי לראות אותך כאן פיזית, למרות כל המגבלות, כדי שנוכל באמת באופן בלתי אמצעי, לשאול את השאלות.

אלכס קושניר: אבל אני מקווה שיש לך תשובות, אז בבקשה.

בועז סטמבלר: יש לי תשובות, לא בטוח שתאהבו אותם.

בועז סטמבלר: אתחיל: לגבי הנתונים, כבוד היושב-ראש, אתה אמרת שלא קיבלת את הנתונים באופן הראוי.

בועז סטמבלר: לצערי, זה האופן שאנחנו נותנים את הנתונים.

בועז סטמבלר: אנחנו לא יכולים לחשוף מחירים - - -

אלכס קושניר: לא, סליחה בועז, אני לא מוכן לזה.

אלכס קושניר: לא ביקשתי לחשוף מחירים.

אלכס קושניר: ביקשתי השוואה – אגב, הממ"מ עשו את העבודה במקומכם.

אלכס קושניר: למה הממ"מ מסוגלים להביא את המספרים האלה, ואתם כגוף שאמון על התקציבים האלה, וגוף שמחויב לדווח, לא מסוגלים לעשות את העבודה הזאת?

אלכס קושניר: קיבלתי ממך עשרה אקסלים שהייתי צריך לשבת איתם ביחד ולנסות להשוות - - -

בועז סטמבלר: - - -

אלכס קושניר: שנייה בועז; ושם לא ראיתי את ההשוואה למגזרים השונים.

אלכס קושניר: שלחת לי רק את מה שקשור לדוברי הרוסית וזה לא מה שביקשתי, ועל זה אני מתרעם.

אלכס קושניר: ולמה הממ"מ מסוגלים לעשות דוח כזה, שמפלח לפי אוכלוסיות, ואתם כגוף שאמון על התקציב הציבורי, לא מסוגלים לעשות את זה?

אלכס קושניר: למה אנחנו צריכים לחפש את זה?

אלכס קושניר: אני לא מצליח להבין את זה.

בועז סטמבלר: שלחנו בדיוק מה שביקשת.

אלכס קושניר: אוקיי, בסדר.

בועז סטמבלר: אני אומר לך, אתם ביקשתם לפרט כל קמפיין וקמפיין, לכן הייתה רשימה ענקית של קמפיינים.

אלכס קושניר: בועז, מתישהו תבוא אלי לפגישה, אראה לך מה ביקשתי ומה שלחת.

בועז סטמבלר: אני אשמח.

אלכס קושניר: אבל עזוב, בוא נתמקד בשאלות שלפיננו.

בועז סטמבלר: אוקיי.

בועז סטמבלר: דבר שני, אתחיל עם המגזר החרדי.

בועז סטמבלר: חבל שהרב גפני לא מדייק, אולי מחוסר ידיעה בדברים שהוא אומר.

ינון אזולאי: הרב גפני, הוא מדבר אליך.

ינון אזולאי: הוא אמר שאתה לא מדייק.

ינון אזולאי: תכף תשמע למה אתה לא מדייק.

בועז סטמבלר: נכון.

משה גפני: אני לא מדייק?

ינון אזולאי: ככה הוא אמר, תכף תשמע למה אתה לא מדייק.

ינון אזולאי: כדאי שתקשיב לו ותדע למה אתה לא מדייק.

בועז סטמבלר: כי הרב גפני אמר שלא פרסמנו אצל החרדים.

בועז סטמבלר: אנחנו פרסמנו בכל פלטפורמה שבה החרדים צורכים את המדיה.

בועז סטמבלר: אם זה הודעות IVR בטלפונים הכשרים; ואם זה בתחנות הרדיו; ואם זה פשקוולים ואם זה במכוניות כריזה.

בועז סטמבלר: אני ביום שישי בצוהריים יצאתי לוודא בעיניים שלי בבני ברק שהמכונית נוסעת ונכנסת בשבילים וברחובות קטנים.

אלכס קושניר: בועז, בועז - - -

משה גפני: לא הבנתי מה זה - - -

אלכס קושניר: שנייה, חבר הכנסת גפני - - -

משה גפני: לא הבנתי מה זה מידע דרך פשקווילים.

אלכס קושניר: אני מצפה - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: מה זה פשקווילים?

אלכס קושניר: נשאלו פה שאלות - - - רגע, רגע.

ינון אזולאי: פשקווילים זה מה שבדרך כלל זורקים על הרצפה.

ינון אזולאי: מה שבאיכות הסביבה - - -

אלכס קושניר: שנייה, בועז, אני מבקש - - -

בועז סטמבלר: סליחה, אתם מדברים בחוסר ידיעה ובחוסר הבנה.

ינון אזולאי: כנראה שהוא לא יודע מה זה פשקווילים.

בועז סטמבלר: אני לא אתן לעשות אותנו אסקופה נדרסת, ואני אגיד את מה שיש לי להגיד.

אלכס קושניר: בועז, אתה קודם כל תשמע את מה שלי יש להגיד.

בועז סטמבלר: נכון, בהחלט.

אלכס קושניר: יופי, תודה רבה.

אלכס קושניר: אז אני מבקש שתתחיל לא בלחלק ציונים לחברי הכנסת, אלא מזה שאתה מציג את הנתונים של פעילות הלפ"ם לשנים 2020-2019, בחלוקה לשפות, מגזרים ואמצעי מדיה.

אלכס קושניר: זה מה שביקשנו.

אלכס קושניר: בבקשה.

בועז סטמבלר: אבל אתם באים אלי בטענות מסוימות - - -

משה גפני: לא באים, רוצים אינפורמציה.

אלכס קושניר: אני רוצה שתענה לשאלות בבקשה.

ינון אזולאי: אף אחד לא הזכיר את השם שלך.

אלכס קושניר: תציג את הנתונים.

משה גפני: הוא המנכ"ל?

בועז סטמבלר: כן, אני המנהל.

בועז סטמבלר: וכל האחריות היא עלי ואני שומע שם: מה פתאום אתם מחליטים לבד לחלק את המדיה.

בועז סטמבלר: אנחנו לא מחלקים - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: למה אתה שוב חוזר למגננה?

אלכס קושניר: אני רוצה שתציג את הנתונים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תציג את הנתונים, בקשה מאוד פשוטה.

בועז סטמבלר: איזה נתונים?

בועז סטמבלר: על איזה נתונים אתה מדברים?

בועז סטמבלר: אתם דיברתם על שפות ועל מגזרים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מה התקציב?

ג'ידא רינאוי-זועבי: מה הפילוח לפי מגזרים?

אלכס קושניר: נכון.

אופיר כץ: מה התקציב של לפ"ם?

ג'ידא רינאוי-זועבי: זהו, זה כל מה שביקשנו.

ספר לנו על לפ"ם, מה זה?

מה התקציב?

איך הוא מחולק?

איך הוא מקבל החלטות?

ג'ידא רינאוי-זועבי: למה אתה מתגונן?

בועז סטמבלר: אוקיי, אז אתה רוצה שאני אספר לך אחרי שכבר הרגת אותנו.

בועז סטמבלר: אז בוא אתחיל לספר לך: לפ"ם היא לשכת הפרסום הממשלתית.

בועז סטמבלר: היא מפעל עסקי של הממשלה.

בועז סטמבלר: היא לא מקבלת תקציב ממשרד האוצר אלא מתקציבי המשרדים שמבקשים קמפיינים של פרסום.

בועז סטמבלר: היא עושה קמפיינים למשרדי הממשלה ולתאגידים סטטוטוריים ציבוריים.

בועז סטמבלר: לפ"ם פועלת מכורח דמי הטיפול שהיא גובה מהלקוחות שלה.

אלכס קושניר: ולעניין הנתונים?

בועז סטמבלר: כשאתה אומר נתונים, אני רוצה להבין למה אתה מתכוון בדיוק?

אלכס קושניר: אני רוצה להבין, אבל אני רוצה לשאול אותך שאלה אחרת: אתה ידעת על קיום הדיון הזה כבר בשבוע שעבר, רק עכשיו אתה רוצה לשאול אותי למה אתה מתכוון?

בועז סטמבלר: לא, משלשום, שלשום זימנו אותי לזה.

אלכס קושניר: באמת?

בועז סטמבלר: כן.

אלכס קושניר: אז אתה לא בודק מתי מזמנים אתכם לדיון.

אלכס קושניר: סדר היום של ועדת הכספים פורסם ביום רביעי שבוע שעבר.

בועז סטמבלר: אני צריך לבדוק?

בועז סטמבלר: המכתב הגיע למזכירה שלי ביום ראשון בצוהריים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו התכוננו.

אלכס קושניר: אתה יודע מה בועז?

אלכס קושניר: משלשום, רק עכשיו אתה שואל אותי למה אתה מתכוון?

אלכס קושניר: רק עכשיו אתה שואל?

אלכס קושניר: למה באת לדיון?

אלכס קושניר: אני רוצה לשאול: למה באת לדיון?

בועז סטמבלר: להסביר על חלוקת המדיה.

בועז סטמבלר: כי אני ידעתי - - -

אלכס קושניר: אז תסביר על חלוקת המדיה.

בועז סטמבלר: אני מנסה להסביר.

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: אתה מנסה בינתיים לתת ציונים לחברי הכנסת.

בועז סטמבלר: לא, אז אני חוזר בי, אני לא נותן ציונים, אוקיי?

אלכס קושניר: בבקשה.

בועז סטמבלר: דיברתם עכשיו על ערוץ 14.

בועז סטמבלר: הדברים שאמרו חברי הכנסת אופיר כץ ושלמה קרעי, אינם מדויקים.

בועז סטמבלר: ואני מבקש להשיב להם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז תדייק, בבקשה.

בועז סטמבלר: אתם מאשימים אותנו בדבר שהוא לא נכון.

בועז סטמבלר: ערוץ 14 מסרב, שוב אני אומר:

בועז סטמבלר: מסרב לקבל את הפרסומות של לפ"ם בגלל שאנחנו מסרבים להעלאת מחירים חד-צדדית.

בועז סטמבלר: אנחנו בימים אלה מקיימים איתם משא ומתן.

בועז סטמבלר: היינו בפגישה איתם שבוע שעבר וביום ראשון האחרון ומחר יש לנו עוד פגישה, מתוך כוונה לסדר וסיים את המחלוקת.

בועז סטמבלר: ערוץ 20, טרם הממשלה הנוכחית – ואין שום קשר לממשלה, ואין שום הנחתה, ואין שום בקשה ושום דבר אחר – העלה מחירים באופן חד-צדדי.

אופיר כץ: הם הערוץ היחידי שהעלה מחירים?

בועז סטמבלר: כן.

בועז סטמבלר: חד-צדדי באמצע השנה – כן.

בועז סטמבלר: ללא משא ומתן וללא עדכון – אין דבר כזה.

אופיר כץ: איך החוזה אצלכם?

אופיר כץ: לשנה לכל ערוץ?

בועז סטמבלר: כן.

אופיר כץ: אז אחרי שסגרתם איתם חוזה, באמצע שנה הם אמרו שהם מעלים את המחיר כשהם תחת חוזה?

בועז סטמבלר: נכון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אדוני היושב-ראש, לי קשה מאוד עם השיח הזה.

אלכס קושניר: שנייה, ג'ידא – לא.

אלכס קושניר: סליחה, אני מנסה בסבלנות להגיע לנתונים אדוני המנהל.

אלכס קושניר: אפשר לקבל נתונים על חלוקה למגזרים ושפות, לפי אמצעי מדיה לשנים 2020 ו-2021?

בועז סטמבלר: אתה רוצה את המספרים?

בועז סטמבלר: אין לי את המספרים כאן.

בועז סטמבלר: זה לא יעזור לך.

אלכס קושניר: בסדר, הבנתי.

אלכס קושניר: תודה, בועז.

אלכס קושניר: אני מבקש מהממ"מ להציג את הנתונים.

אלכס קושניר: ואזמן אתכם לדיון הבא, אני רוצה לראות אותך פיזית, ואני רוצה לראות אותך מציג את הנתונים בצורה ברורה.

אלכס קושניר: אני מזכיר לך: התקציב שאתה מנהל, שהוא בעצם תקציב של משרדי ממשלה אחרים, זה תקציב של משלם המיסים.

אלכס קושניר: אנחנו כחברי כנסת לא צריכים לחפור בשוחות כדי לקבל תשובות לשאלות הפשוטות שאנחנו שואלים.

אלכס קושניר: זה לא הגיוני.

אלכס קושניר: כשאתה בא לדיון - - -

בועז סטמבלר: הנתונים מפורסמים וגלויים לכל.

ינון אזולאי: אם הם מפורסמים אז תגיד אותם, למה אתה מסתתר אחריהם?

אלכס קושניר: אתה כרגע אמרת שאין לך נתונים.

אלכס קושניר: גם אם קיבלת את הזימון ביום ראשון – לא יכול להיות שרק עכשיו אתה שואל אותי מה הנתונים.

אלכס קושניר: יש רשויות אחרות שמתקשרות אלי ואומרים לי: תקשיב, אני לא מוכן, אני צריך עוד זמן בשביל להתכונן, ואני תמיד מתחשב ונותן זמן.

אלכס קושניר: אתה, אפילו לא פנית אלי ולא דיברת איתי, ולא עם הוועדה.

אלכס קושניר: זה זלזול, לא בי באופן באישי, זה זלזול בוועדה, זה זלזול בכנסת, וזה לא מקובל.

אלכס קושניר: ולכן אתה תשמע עכשיו את הנתונים שתציג מחלקת המחקר והמידע של הכנסת, ואתה תבוא לדיון הבא עם מצגת מסודרת שתשלח לחברי כנסת יומיים לפני הדיון כדי שנוכל להתכונן ולראות ולפקח על מה שאתם עושים ואיך אתם עושים.

אלכס קושניר: ממ"מ, בבקשה.

אסנת אלגום מזרחי: צוהריים טובים, שמי אסנת אלגום מזרחי, ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, אציין רק שהנתונים שאני מציגה הם מתוך המסמך שהזכרתם קודם, מסמך שהכנתי עבור חברת הכנסת זועבי.

אסנת אלגום מזרחי: הנתונים מתייחסים לשנים 2018 עד 2021, אני חייבת רק לציין ולכן היה לי חשוב לעלות לכאן פיזית ולהגיד שמבחינת שיתוף פעולה, היה לנו שיתוף פעולה עם הלפ"ם.

אסנת אלגום מזרחי: זה לא מסמך ראשון שאני מכינה בנושא, זה מסמך שני.

אסנת אלגום מזרחי: לפני כשנה וחצי הכנו מסמך נוסף בעניין.

אלכס קושניר: אני שמח שלפחות יש מישהו שהם משתפים איתו פעולה.

אסנת אלגום מזרחי: יש לנו שיתוף פעולה מול טליה לוינס.

אופיר כץ: רגע, את הנתונים שלכם – מאיפה השגתם?

אסנת אלגום מזרחי: מול הלפ"ם.

אסנת אלגום מזרחי: מול טליה לוינס, מנהלת תחום המדיה בלפ"ם, שאני מניחה שהיא גם נמצאת איתנו בדיון בזום.

אסנת אלגום מזרחי: חשוב לחדד את העניין שהנתונים הגיעו אלינו.

אסנת אלגום מזרחי: הם מגיעים אלינו גם בצורה כזאת של טבלאות אקסל.

אסנת אלגום מזרחי: אנחנו ביחד עם לפ"ם כמובן מבררים ובודקים את הנושא של העיבודים ושאנחנו אכן מבינים נכון.

אלכס קושניר: מפה אני מסיק שהם בעצמם לא מבקרים את עצמם.

אלכס קושניר: אם הם לא עושים לעצמם תמונה כללית של החלוקה, והכול שולחים באקסלים, זה אומר שהם בעצמם לא - - -

זה אסטרטגי מאה אחוז.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ורק הממ"מ עושה את העיבודים ואת הניתוח.

אסנת אלגום מזרחי: אם אנחנו נסתכל, נעשה זום-אין על שנת 2020 – הייתי מכינה לכם מצגת אבל זה לפעם הבאה, זה לתיאום שלנו מול הוועדה – אתם יכולים להסתכל ביחד איתי, בשנת 2020 אנחנו מדברים כרגע במיליוני שקלים: סך ההוצאה על פרסום של לשכת הפרסום הממשלתית עמדה על 208.5 מיליון שקלים.

אסנת אלגום מזרחי: זה בעמוד שמונה, לוח שש: הוצאות פרסומי לפ"ם לפי מגזרים וסוגי מדיה.

אסנת אלגום מזרחי: הפילוח שלנו כאן הוא גם בפילוח של סוגי מדיה, וגם בפילוח למגזרים.

אסנת אלגום מזרחי: כולם רואים, שנת 2020, יש לנו כאן בסך הכול הוצאה על פרסום שעמדה על 208.5 מיליון שקלים.

אסנת אלגום מזרחי: אנחנו יכולים גם לראות שיש פילוח לפי מדיה.

אגב, 2020 זה עם הקורונה?

אסנת אלגום מזרחי: נכון מאוד.

חשוב שתציגי גם את 2019.

אסנת אלגום מזרחי: יש לנו גם את 2019 וגם את 2018.

אני רואה, אבל כשאת אומרת – כי 2019 זה הטיס האוטומטי.

בקורונה הם קצת עלו כי היה לחץ בעניין הזה.

אסנת אלגום מזרחי: נכון מאוד, חבר הכנסת אשר צודק בהחלט.

אסנת אלגום מזרחי: היה לנו שינוי בשנת הקורונה ויש לכך גם התייחסות במסמך בהמשך, בפרק שמדבר ספציפית על תקופת משבר הקורונה.

אסנת אלגום מזרחי: אציין גם שהמסמך הקודם שכתבתי בנושא התמקד בחברה החרדית ובחברת דוברי האמהרית.

אסנת אלגום מזרחי: הוא נכתב בזמנו לבקשת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי וטלי פלוסקוב.

אסנת אלגום מזרחי: כאן יש לנו התמקדות ספציפית בתקופת הקורונה בחברה הערבית, אבל כמובן שיש אזכור לחלוקה לכל המגזרים, ולכן אם נסתכל בהשוואה, בשנת 2019, ההוצאה הכוללת – לשאלתך, חבר הכנסת אשר – לא הייתה שונה, היא עמדה על 203.4 מיליון שקלים.

אסנת אלגום מזרחי: בשנת 2020 – 208.5 מיליון שקלים.

אסנת אלגום מזרחי: ובשנת 2021, יש לי נתונים חלקיים מינואר עד נובמבר, אבל גם שם אנחנו כבר רואים עלייה – 217 מיליון שקלים מאחר שבתקופת הקורונה היו בהחלט הוצאות נוספות על ההסברה לפי מגזרים.

ינון אזולאי: למרות שעיקר הקורונה היה ב-2020.

אסנת אלגום מזרחי: נכון, בתחילת 2020, פברואר 2020.

אסנת אלגום מזרחי: ובאמת נכתב דוח מבקר המדינה על הנושא של הסברה למגזרים.

אסנת אלגום מזרחי: חלק מהביקורת שעלתה בדוח הייתה על הנושא של עיתוי ההסברה.

אסנת אלגום מזרחי: מבחינת הדוח, גם גורמים שונים, לא רק לפ"ם, לקח קצת זמן להבין שיש צורך בהסברה מותאמת, במיוחד לקבוצות אוכלוסייה מסוימות.

טוב, לפ"ם לא אחראי על העיתוי.

ינון אזולאי: ברור.

אסנת אלגום מזרחי: נכון.

מי שאחראי על העיתוי אלו המשרדים.

אסנת אלגום מזרחי: בהחלט, משרדי הממשלה.

אסנת אלגום מזרחי: כולל משרד הבריאות.

ינון אזולאי: עשיתם בדיקה אם העלייה הייתה - - - במשרד הבריאות?

אסנת אלגום מזרחי: כן.

אסנת אלגום מזרחי: יש גם בנספח של המסמך התייחסות - - -

ינון אזולאי: ראיתי בדוח שהמשרד לבריאות נתן שם - - -

אלכס קושניר: יש בעיה בזה שהם מפעל עסקי.

אלכס קושניר: יעקב, אם הם חיים מעמלות, אז זה ברור שהם ישקיעו במקומות שיש בהם יותר עמלה מבחינת גובה הפרסום.

אסנת אלגום מזרחי: רק אציין בלוח שש, ואם יהיו לכם שאלות, כמובן אשמח לענות – אם נסתכל לרגע בזום-אין רק על מגזרים, על החלוקה לפי קבוצות אוכלוסייה.

אלכס קושניר: מה זה האחוזים בסוגריים?

אסנת אלגום מזרחי: האחוזים בסוגריים מתחת לכל אחד מסוגי המדיה, זה מה שיעור ההוצאה היחסי מתוך כלל ההוצאות.

אסנת אלגום מזרחי: אם לדוגמה, טלוויזיה.

אלכס קושניר: על פי מגזר, הבנתי.

אסנת אלגום מזרחי: גם על פי מגזר וגם על פי סוג מדיה.

אסנת אלגום מזרחי: יש לנו בטבלה הבאה בלוח שבע, את סך ההוצאות של פרסומי לפ"ם על מגזרים – רק על המגזרים.

אסנת אלגום מזרחי: וכאן יש לנו גם באחוזים.

אסנת אלגום מזרחי: לצורך העניין, אם במגזר הערבי, בחברה הערבית, 15 מיליון שקלים הייתה ההוצאה, זה בעצם שיעור ההוצאה מתוך סך הכולל של הפרסום עמד על 7% מתוך הסך הכולל.

כשחלקם באוכלוסייה?

אסנת אלגום מזרחי: כשחלקם באוכלוסייה עומד על 21%.

יפה.

ינון אזולאי: זה שליש.

אסנת אלגום מזרחי: עוד דבר שחשוב להדגיש, שזו גם תשובה שקיבלתי מלפ"ם, שכמובן הפרסום חייב להיות מותאם למאפייני האוכלוסיות.

אסנת אלגום מזרחי: למשל, בחברה החרדית אין צריכת מדיה בטלוויזיה ולכן עיקר הפרסום יהיה יותר בעיתונות או בפשקווילים בשפות מסוימות – דיברנו על יידיש, שמעתי שהזכרתם קודם.

אסנת אלגום מזרחי: כנ"ל לגבי החברה הערבית.

אסנת אלגום מזרחי: לכל מגזר כמובן יש את הפלטפורמה שלו.

משה גפני: סליחה, איך את מגיעה לזה?

משה גפני: לפשקווילים?

משה גפני: מה זה?

אסנת אלגום מזרחי: ממה שהבנתי מלפ"ם – אני מניחה שנוכל לשאול את לפ"ם ישירות – חוץ מעיתונות ספציפית ועלונים, עלוני שבת לדוגמה.

אסנת אלגום מזרחי: יש גם - - -

אלכס קושניר: רגע, אתם לא יודעים מה זה פשקווילים?

אלכס קושניר: כולכם יודעים מה זה פשקווילים.

משה גפני: לא, אני לא יודע.

משה גפני: עם כל הכבוד, אני לא יודע.

משה גפני: אנחנו מדברים על לשכת הפרסום הממשלתית, צריך להגיע לבן אדם ברחוב.

משה גפני: איך אתה מגיע אליו עם פשקווילים?

משה גפני: מה זה הדבר הזה?

אלכס קושניר: אני לא יודע, אתה תסביר לי.

משה גפני: אני רוצה רגע להכניס אותך קצת לחברה החרדית – תצא אבל אחרי זה מהר – המציאות היא שכשאני רואה פשקוויל שנזרק ברחוב, אין לו כתובת, אין לו אבא, אם יש לו אבא והוא חתום - - -

אלכס קושניר: אתה טוען שזה לא אפקטיבי.

משה גפני: זה כלום.

משה גפני: זה סתם.

משה גפני: זה פשוט לעשות צחוק מהחברה הזו.

אלכס קושניר: אגב, השאלה היא גם מי מדפיס את זה?

משה גפני: כאן שאלת את השאלה הנכונה.

משה גפני: לכן כשמשת

משה גפני: משים כל הזמן במילה פשקוויל – זה מעליב.

משה גפני: למה זה מעליב?

משה גפני: בגלל שאם אומרים: הוציאו פשקוויל שצריך ללכת להתחסן – מישהו יסתכל על זה בכלל?

ינון אזולאי: הפשקוולים זה מתנגדי החיסונים לצורך העניין.

ינון אזולאי: בחברה החרדית, זה אותם אלה שזורקים את זה דקה לפני שבת, זורקים את זה ברחוב, ואין לך חתימות שם ושום דבר, זה שטויות.

אני חושב שהלפ"ם היה צריך להשתמש במילה פליירים.

ינון אזולאי: או מנשרים.

או מנשרים כתובים.

משה גפני: יש דברים שחתומים עליהם.

אולי לזה הם מתכוונים, אבל הם קוראים לזה פשקוויל.

הם אוהבים תמיד לדבר איתנו בשפה כזאת של - - -

ינון אזולאי: אולי זאת שפת היידיש שהם התכוונו.

אסנת אלגום מזרחי: שוב, בעניין הזה אני לא מוסמכת לענות בשם לפ"ם.

אלכס קושניר: היות ואנחנו מקבלים תשובות מאוד ענייניות מלפ"ם, אז אין לנו ברירה אלא לנהל את הדיון - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: סליחה, התחלת להגיד לגבי החברה הערבית.

אסנת אלגום מזרחי: לגבי התקציבים.

אסנת אלגום מזרחי: רק לעניין הזה, דוגמה שלפ"ם נתנו לי – שוב, אפשר לשאול אותם ישירות – זה למשל חוץ מפרויקט מיוחד שהם מינו לחברה החרדית, הם נתנו דוגמה גם של שיחות טלפון, לטלפונים הכשרים.

ינון אזולאי: זה לא פשקוויל.

אסנת אלגום מזרחי: נכון, זה לא.

ינון אזולאי: זה פשקוויל וירטואלי.

אסנת אלגום מזרחי: או כרוז שעובר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: רגע, ספציפית לגבי הנתונים שהצגת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בלוח שבע, אני רוצה שנסתכל - - -

אלכס קושניר: רגע, עוד לא סיימנו עם לוח שש, חכי.

אלכס קושניר: יש לי שאלות על לוח שש.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אוקיי, אחכה ללוח שבע.

אלכס קושניר: רק כדי שאבין שאני מבין נכון:

אלכס קושניר: אני מסתכל על מגזר דוברי הרוסית, דיגיטל ואינטרנט, אני רואה פה 0.5 מיליון שקלים כמעט, מתוך 61 מיליון, נכון?

אסנת אלגום מזרחי: 0.5 מיליון שקלים מתוך 3.6 מיליון, שזה הסך הכול שהוקדש עבור החברה הרוסית.

אלכס קושניר: כן, אבל זה גם מתוך 61 מיליון שהושקעו בדיגיטל ואינטרנט לכלל המגזרים.

אסנת אלגום מזרחי: נכון.

אסנת אלגום מזרחי: גם לפי חלוקת מדיה.

אלכס קושניר: בחישוב גס זה אחוז?

אסנת אלגום מזרחי: נכון.

אלכס קושניר: עכשיו אני מסתכל על הנתונים, ודוברי רוסית בישראל זה בסביבות 1.2 מיליון איש.

אלכס קושניר: זאת אומרת, אנחנו מדברים על 12%, 13% מהאוכלוסייה, שהטראפיק האינטרנטי של אתרים החדשותיים בשפה הרוסית הם בסביבות 10%.

מה, הם לא דוברי עברית?

אלכס קושניר: האתר הוא ברוסית, והטראפיק האינטרנטי הוא 10%.

אלכס קושניר: אני מסכים איתך, חלקם צורכים מדיה גם בעברית וגם ברוסית.

אבל זה לא יכול להיות אחוז.

אלכס קושניר: אבל זה לא יכול להיות שיש פה אחוז אחד בקושי.

אלכס קושניר: זה פחות מאחוז.

אלכס קושניר: אחוז אחד בקושי כשיש אוכלוסייה של 12% מכלל האוכלוסייה שחלקה הגדול צורך את המדיה בשפה הרוסית.

אלכס קושניר: הם אגב, אזרחי ישראל כמו כל שאר האזרחים.

אלכס קושניר: והטראפיק האינטרנטי, זה אומר שהביקוש לאתרים האלה, החדשותיים בשפה הרוסית הוא גבוה מאוד, כי הוא פחות או יותר בהלימה לחלק באוכלוסייה.

אלכס קושניר: לכן אני לא מצליח להבין מה הקריטריונים של ההחלטות של הפרסום.

אלכס קושניר: ואחד הדברים שאני רוצה להגיד, שיכול להיות שבגלל שמדובר במפעל עסקי של הממשלה שפועל על בסיס עמלות, ובעצם משתמש בתקציבים – הרי תראו מה קורה: לוקחים תקציב פרסום של משרד ממשלתי כלשהו ואז מחליטים איפה הוא יפורסם ואיך.

אלכס קושניר: ולשכת הפרסום הממשלתית לוקחת על זה עמלה.

אלכס קושניר: אני מעריך שהעמלה היא באחוזים, וככל שהמחיר גבוה יותר, כנראה כך האחוז הוא גבוה יותר.

אלכס קושניר: יכול להיות שאני טועה, אבל אני מעריך שפחות או יותר זה הכיוון.

אלכס קושניר: ולכן מופעל פה שיקול כלכלי כנראה, ושוכחים שבסופו של דבר המערכת הזאת נוסדה רק בשביל דבר אחד: ליידע את ציבור אזרחי ישראל על הפרסומים הממשלתיים – אם זה קורונה ואם זה לא קורונה, כל משרד מחליט מה הוא מפרסם.

אלכס קושניר: לכן יש פה שאלה מאוד קשה, ואני מקווה שלפ"ם עדיין נמצאים בדיון ועדיין מקשיבים לנו ולא נעלבו.

אלכס קושניר: אני מבקש לדיון הבא כשהם יבואו, אני רוצה לשמוע: מה הם בדיוק הקריטריונים שעומדים בבסיס ההחלטות של פרסומים לפי שפות ולפי אמצעי מדיה.

אלכס קושניר: זה קריטי כדי להבין איך אתם פועלים.

משה גפני: אני מסכים לחלוטין.

משה גפני: מה שאתה אומר עכשיו, זה עוד יותר חשוב מהנתונים עצמם.

משה גפני: הנתונים – בסדר, צריך את הנתונים ולא קיבלנו אותם, לא יודע מה הטענות על זה שאנחנו מבקשים את זה.

משה גפני: אבל, הקריטריונים הם יותר קריטיים.

משה גפני: נתחיל להבחין איך קובעים.

משה גפני: למה נותנים לחברה הזאת ככה, ולחברה הזאת ככה, ולמה נותנים וכולי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: וגם בתוך החברה, למה נותנים לפשקווילים האלה.

אלכס קושניר: אני מסתכל על הסך הכול, דוברי רוסית: 3.6 מיליון שקלים מתוך 208 מיליון שקלים.

אלכס קושניר: זה קצת יותר מאחוז.

אלכס קושניר: אתה יודע מה?

אלכס קושניר: נגיד והם החליטו שבמקום להשקיע באתרי אינטרנט, צריך להשקיע בטלוויזיה, לא יודע איפה, לא משנה.

אלכס קושניר: אבל סך ההוצאה לא יכולה להיות כשמדובר באוכלוסייה של יותר מ-10% או 12% – משקיעים פחות מאחוז.

ינון אזולאי: - - - אמהרית, זה בכלל שערורייה מה שהולך שם.

אלכס קושניר: כן, צריך לראות.

אלכס קושניר: צריך לבדוק כמה דוברי אמהרית יש, מה המשמעויות של זה, והאם התקציב פה הולם את הצורך.

ינון אזולאי: באמהרית – ותקן אותי אם אני טועה – בשונה מאשר בציבור הרוסי, בקרב דוברי אמהרית יש עדיין המון שקשה להם עם השפה העברית.

ינון אזולאי: יש להם ממש את הקודים שלהם, ואתה רואה שאפילו אתה לא יכול להגיע אליהם.

ינון אזולאי: לא במשרד הבריאות ולא ב - - -

אלכס קושניר: תראה, יכול להיות שפה אני דווקא יכול להבין, כי אין עיתונות.

אלכס קושניר: השאלה אם אין עיתונות בכלל או שלא משקיעים בעיתונות.

אלכס קושניר: כתוב פה דיגיטל ואינטרנט, השאלה אם אין אתרים בשפה האמהרית או שפשוט לא משקיעים שם?

אלכס קושניר: אותו דבר לגבי שלטי חוצות - - -

ינון אזולאי: זאת תשובה שהם יכולים לתת לנו כי הם עשו את הבדיקות האלה.

אלכס קושניר: אתה מניח.

ינון אזולאי: אם הם היו.

ינון אזולאי: כן.

משה גפני: הייתה עתירה בתקופת הקורונה לבג"ץ נגד הלפ"ם על זה.

משה גפני: ויש גם כותרות שהיו שם: ההשקעה בהסברה על קורונה לערבים ולחרדים – רק חצי ביחס לחלקם באוכלוסייה.

אפילו פחות.

משה גפני: בועז יכול לבוא בטענות עלי.

אלכס קושניר: אתם לפחות בחצי.

אלכס קושניר: אנחנו בפער של פי עשר.

ינון אזולאי: בדרך כלל אתם מסבירים.

משה גפני: אנחנו נמצאים באותה קטגוריה.

משה גפני: אנחנו לא מבקשים.

משה גפני: על כל פנים מה שהבנתי ממך, אנחנו לא מבקשים לקבל החלטה, אנחנו מבקשים לדעת: כמה כסף ניתן, כמה תקציבים ניתן לחברה כזאת או לדוברות שפות כאלה?

משה גפני: ומה הם הקריטריונים שעל פיהם קובעים?

משה גפני: זה הדבר האלמנטרי, אני לא יודע למה הוא בא אלי בטענות, מה אמרתי לא טוב?

משה גפני: חוץ מזה שאני מתקומם כל כולי נגד המילה פשקווילים.

אלכס קושניר: את זה הבנו.

אלכס קושניר: אם יש משהו ברור מהדיון הזה זה זה.

אלכס קושניר: ג'ידא, בבקשה.

ינון אזולאי: גפני אומר:

ינון אזולאי: אין חכם כבעל ניסיון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ברשות

ג'ידא רינאוי-זועבי: כם אני רוצה להבין שני נתונים מהדוח.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעמוד עשר ו-11.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הראשון: בלוח שש, שיעור הוצאות פרסומי לפ"ם לפי מגזרים מתוך סך הכול הוצאות על פרסום ב-2018.

ג'ידא רינאוי-זועבי: רק תשימו לב - - -

אלכס קושניר: אז לא עמוד עשר, עמוד שמונה.

אלכס קושניר: לוח שש – הוצאות פרסום של לפ"ם לפי מגזרים וסוגי מדיה לשנת 2020.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נכון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ואז יש עוד לוח.

אסנת אלגום מזרחי: בעמוד עשר, שנת 2021.

אסנת אלגום מזרחי: נכון.

אסנת אלגום מזרחי: אם את רוצה את השנה הכי עדכנית, אז זה מופיע בעמוד עשר בלוח שמונה.

אסנת אלגום מזרחי: הנתונים הם חלקיים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני רוצה לשאול על שיעור הוצאות הפרסומים של הלפ"ם בחברה הערבית מסך כל ההוצאה הכוללת על פרסום.

ג'ידא רינאוי-זועבי: וגם בלוח שבע, אם תשימו לב שהוצאות הפרסום ב-2019 במגזר הכללי על עיתונות זה 16% לעומת דיגיטל 31%.

ג'ידא רינאוי-זועבי: למה החליטו שאצל הערבים עיתונות זה 46%?

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה למרות שאני לא יודעת כמה אנשים באמת קוראים עיתונות מודפסת, לעומת דיגיטל שכולנו נמצאים בדיגיטל, גם הערבים, אני אפתיע אתכם, ואחוז ההוצאה הוא רק 26%.

ג'ידא רינאוי-זועבי: על פי איזה קריטריונים?

אסנת אלגום מזרחי: חשוב לי רק לציין בדיוק בעניין הזה, שאני כנציגת מרכז המחקר והמידע של הכנסת, קיבלתי מלפ"ם את הנתונים בדיוק לפי הפילוחים שביקשתי, גם לפי סוגי מדיה, וגם לפי מגזרים ושפות.

אסנת אלגום מזרחי: אבל לא קיבלתי מהם את מה שעומד מאחורי הנתונים מבחינת הקריטריונים.

אלכס קושניר: ברור, השאלה היא לא אליך.

אדוני היושב-ראש, חוץ מהקריטריונים שדיבר על זה הרב גפני, והמספרים בסוף, צריך להיות פה בעצם מה הרציונל בכל דבר.

זאת אומרת – איך אתה לכל אוכלוסייה - - -

אלכס קושניר: זה בעצם הקריטריונים.

כן, אבל הקריטריון הוא בסוף.

אבל קודם כל – תלמד.

תיקח את אנשי המקצוע, תלמד.

הנה, היא אומרת למשל, אצלה בעיתונות, היא חושבת שיש הרבה פחות קריאה ובציבור החרדי זה יותר גבוה, והם באמת נתנו יותר בציבור החרדי.

השאלה אם נתנו מספיק?

צריכה להיות תוכנית, אולי לא עסקית, אבל תוכנית רציונלית איך אתה מגיע לאוכלוסיות האלה.

ואז תתרגם אותה לכסף.

משה גפני: מה שעולה מהדיון הזה הוא ברור.

משה גפני: ברור לחלוטין.

משה גפני: ואני אומר את זה עוד מבלי שקיימנו את הדיון שאתה מתכוון לקיים, והוא שיש פה אפליה לרעה של דוברי שפות, של מגזרים שונים, שכנראה היה למישהו יותר נוח ללכת על המדיה הגדולה.

משה גפני: כנראה.

משה גפני: ואת המדיה הקטנה שהיא בעצם יכולה לעלות בחיי אדם, בזה לא נגעו, השאירו את זה מופלה לרעה.

משה גפני: אני רואה את זה מכל הפרסומים: גם בקרב ערבים, גם בקרב חרדים, גם בקרב דוברי רוסית, צרפתית ואמהרית.

משה גפני: כל הדברים האלה הוזנחו ואני לא מבין למה.

משה גפני: למי היה עניין בזה?

אלכס קושניר: טוב, אני פונה לבועז בזום.

אלכס קושניר: בועז, היו פה הרבה מאוד אמוציות בדיון, אבל אני חושב שאתה מבין למה.

אלכס קושניר: המידע שאנחנו מקבלים הוא מידע חלקי.

בועז סטמבלר: לא, לא, רגע, סליחה.

אלכס קושניר: בועז, תן לי שנייה לסיים משפט, אתן לך לדבר.

אלכס קושניר: המידע שאנחנו מקבלים הוא מידע חלקי, העבודה שנעשתה כאן על ידי הממ"מ – הייתי מצפה שתוצג על ידי לפ"ם.

אלכס קושניר: התחושה היא שאתם בעצמכם לא מבקרים את עצמכם, כי אחרת היינו מקבלים את המידע הזה בלחיצת כפתור.

אלכס קושניר: אבל אם זה לא המצב, אז אני קודם כל מבקש שזה כן יקרה לקראת הדיון הבא.

אלכס קושניר: אני רוצה למקד את השאלות לדיון הבא כדי שלא תהיינה לנו הפתעות.

בועז סטמבלר: תן לי רק להתייחס.

אלכס קושניר: בועז, אתן לך לדבר.

אלכס קושניר: התחושה פה של כולם, והתחושה גם מתבטאת במספרים שאנחנו רואים אל מול עניינו שיש פה באמת העדפה, כנראה לא נכונה – אני לא רוצה להשתמש במילה אפליה – וללא הלימה לצרכים באוכלוסייה, וגם לא בטוח שלפי אמצעי המדיה הנכונים.

אלכס קושניר: ונתנו פה כמה דוגמאות, גם ג'ידא וגם חבר הכנסת גפני וגם אני, כשדיברנו שיש פה פער גדול בין כמות האוכלוסייה לבין כמות הכסף שמושקע באותה אוכלוסייה.

אלכס קושניר: אני רוצה להבין לקראת הדיון הבא, ארבעה דברים: ראשית, כמו שאמר חבר הכנסת אשר – מה הרציונל שעומד בפניכם לקבלת ההחלטה, קודם כל, איך לפרסם?

אלכס קושניר: ודבר שני: מה לפרסם?

אלכס קושניר: ודבר שלישי: באיזו שפה לפרסם?

אלכס קושניר: זאת אומרת, איך הכוונה היא באיזו מדיה?

אלכס קושניר: שתיים, התוכן, ושלוש זה הכסף שמושקע לצורך פרסום כזה או אחר באוכלוסייה כזו או אחרת.

משה גפני: אלה הקריטריונים.

אלכס קושניר: הדבר השני זה הקריטריונים.

אלכס קושניר: האם כל החלטה שאתם מקבלים היא החלטה אד-הוק, על פי קמפיין, או שיש איזושהי טבלת קריטריונים בסיסית שעליה אתם מסתמכים ועל פיה אתם פועלים?

אלכס קושניר: דבר שלישי, אלה אותם נתונים.

אלכס קושניר: נכון שיש פה נתונים של הממ"מ.

בועז סטמבלר: אלה נתונים שלנו, לא של הממ"מ.

בועז סטמבלר: אנחנו העברנו להם את זה.

אלכס קושניר: בועז, אין שום בעיה.

אלכס קושניר: אבל מי שריכז אותם - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: וניתח אותם.

בועז סטמבלר: לא, הם מרוכזים גם לפני.

אלכס קושניר: בועז, אתה לא קוטע אותי כשאני מדבר.

בועז סטמבלר: אם תתנו לי לעשות שיתוף מסך, אני אראה לכם אותם.

אלכס קושניר: שנייה, אתה לפני רגע אמרת שאין נתונים.

בועז סטמבלר: יש לי את הנתונים, לא הבנתי שלזה היא מתכוונת.

אלכס קושניר: אוקיי, בסדר.

אלכס קושניר: הדוח שנעשה על ידי הממ"מ, על בסיס הנתונים שלכם היה אמור להיות מוגש על ידכם ולא על ידי הממ"מ.

אלכס קושניר: תודה רבה לממ"מ שעשיתם את זה, אבל אתם הייתם צריכים לעשות את זה.

ינון אזולאי: שלא יסתכסכו.

ינון אזולאי: היא פרגנה ללפ"ם, שלא חלילה יעשו לה בעיות ולא יביאו לה יותר נתונים.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים איך זה הולך.

אלכס קושניר: אם יש לכם השגות על הדוח - - -

בועז סטמבלר: - - - אנחנו נותנים נתונים לכל מי שמבקש.

אלכס קושניר: אם יש לכם השגות על הדוח הזה אז תגידו, אם לא, אז פשוט תציגו את הנתונים, כולל שנת 2021 שאני מבין שלממ"מ יש נתונים חלקיים כרגע, ואני חושב שלכם כבר יש נתונים מלאים לקראת הדיון הבא.

אלכס קושניר: דבר נוסף אני רוצה להגיד לך, וגם כשהייתי מנכ"ל משרד הקליטה נתקלתי בדבר הזה, הנושא של עמלות שלפ"ם לוקחת.

אלכס קושניר: לא כל כך ברור לי המבנה הזה בכלל.

ינון אזולאי: ממי היא לוקחת?

ינון אזולאי: מהמשרדים?

אלכס קושניר: ממשרדי הממשלה.

אלכס קושניר: אני רוצה להבין מה - - -

אופיר כץ: זה נקרא עמלת קיום.

אלכס קושניר: אני רוצה להבין מה תקציב התפעול שלכם ואיך אתם בונים אותו, והאם אתם גוף עסקי, אז תציגו לי בבקשה דוח רווח והפסד לשנת 2019, לשנת 2020 ולשנת 2021.

אלכס קושניר: אלה הדברים שאני מבקש לקראת הדיון הבא.

אלכס קושניר: בדיון הבא, אני מבטיח לך, שאנחנו חברי הכנסת לא נדבר בהתחלה, ניתן לך להציג את הנתונים.

אלכס קושניר: אני מקווה מאוד שתעמוד בציפיות שלנו ונוכל באמת להתקדם.

אלכס קושניר: לא יכול להיות שיש פה תקציב ציבורי שמחולק ואף אחד לא באמת מבין איך זה נעשה.

אופיר כץ: נקווה שעד הדיון הבא ייפתר גם העניין מול ערוץ 14.

ינון אזולאי: נשמח לראות אותך בראיון ב-14, כך נראה שזה נפתר.

אלכס קושניר: כן.

אלכס קושניר: ואני מבקש בדיון הבא, שאתה בועז והצוות שלך שיהיו נוכחים כאן פיזית כדי שנוכל להתקדם.

אלכס קושניר: הדיון ייקבע בשבועות הקרובים.

אלכס קושניר: תודה רבה.