ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 157, 2022-01-25 09:00

מיכאל ביטון: כן, אבל קצר ולעניין.

יגאל להב: קודם כל, ההבדל הוא מהותי.

יגאל להב: הצפיפות ביו"ש היא פי שמונה ממה שאנחנו חושבים שאנחנו מכירים.

יגאל להב: מבאר שבע ועד אילת על כל השטח יש בערך אלף שש מאות תושבים, אצלנו שלוש מיליון.

יגאל להב: אני לא צריך לדבר על חוסר ההשקעה, אבל צריך לראות כמה שהיא קריטית לאזורים שלנו.

יגאל להב: בואו נעבור רגע שקף אחד נוסף.

יגאל להב: זו המהות של הטעות.

יגאל להב: המהות של הטעות אומרת איך כספים מתגלגלים, למעשה, בארץ בהשקעות.

יגאל להב: כאשר מחוז יו"ש מתוקצב בארבע מאות שבעים אלף תושבים ופה אנחנו שלוש מיליון, כי זה שניים וחצי פלסטינאיים וחצי מיליון יהודים, ישראליים, אז אתם יכולים להבין את הפער איפה מתחילה הטעות.

יגאל להב: זאת אומרת, אם מחוז צפון יש בו פי ארבע יותר שוטרים ממחוז יו"ש, ובפועל מחוז יו"ש הוא פי שניים יותר מאשר מחוז צפון, אז תבינו שהטעות היא פי שש.

יגאל להב: חוסר ההבנה בכלל מה הוא יו"ש הוא לאורך שנים, עכשיו אתה היית אצלי גם בתפקידך הקודם, אתה מכיר את דעתי, הצגתי אותה מול ישראל כץ, מירי רגב וכל שר שממונה על התפקיד הזה, על מנת שיבינו, שמעבר לזה שאנחנו לקוח שגוי, אנחנו לא מספרים.

יגאל להב: אז קודם כל, מקור הטעות האמתי הוא במספרים, לאורך שנים מספרים לכולם שביו"ש חיים ארבע מאות שבעים וחמש אלף, שוכחים שעל אותה תשתית כבישים יש עוד שניים וחצי מיליון.

יגאל להב: בואו נעבור עוד שקף.

יגאל להב: אז על זה דיברתי, שאין השקעות, גם דיברתי עם מירב מיכאלי אמרתי לה מתי שהיא רוצה, נביא לה מסוק, לטוס מעל יו"ש, בוא נמצא איפה משקיעים פה מיליארדים, אני יודע שאין השקעות בכלום.

יגאל להב: מעבר לזה, התשתיות לא סלחניות, שתיכף אני אגע בזה.

יואב בן צור: אתה מצפה שהיא תשקיע?

יואב בן צור: מי שבעד שלום, צריך להשקיע ביו"ש.

יואב בן צור: זה לכולם, זה טוב לכולם, זה בכלל לא - - -

מיכאל ביטון: אני אשמח מאוד.

מיכאל ביטון: יש לי שתי אחיות בקרני שומרון, אני אשמח מאוד שיטפלו בהן.

יגאל להב: אני רוצה רק להשלים, חברים, אני פשוט לא רואה את כולם.

יגאל להב: זו מפת המציאות מ-2019, אז אי אפשר להאשים אותי עכשיו שאני בא עכשיו בטענות רק לממשלה הנוכחית.

יגאל להב: אני בא לאורך שנים בטענה שביו"ש לא משקיעים כלום, אבל על מנת שתבינו את המשמעות.

יגאל להב: בואו נעבור עוד שקף אחד, אם אפשר.

יגאל להב: נושא זיוף תאונת הדרכים.

יגאל להב: אני לפני חמש שנים שלא הבנתי איך שום כביש ביו"ש לא הופך להיות אדום, ביקשתי לראות את המספרים של התאונות, זה התחיל עם עוקף א-נבי אליאס.

יגאל להב: עוקף א-נבי אליאס הייתה התנגדות פלסטינאית, הצלחנו לתגבר רק אחרי שהתברר שעל קטע דרך של פחות מאלף מטר, יש שישים ושלוש תאונות בשנה.

יגאל להב: בג"ץ ישר נרתע והודיע, מכיוון שזה מציל חיים עברים ויהודים, הוא מאשר את הכביש הזה.

יגאל להב: אז, המשכנו לחפש איך זה יכול להיות שממשיכים להרג, ואין שום השקעה לכביש של ארבעה נתיבים.

יגאל להב: הגעתי עד למבקר המדינה, מתברר שאני בודק את כביש 55 מינואר עד ספטמבר, אצלי רשומים שישים ומשהו תאונות דרכים עם נפגעים ובמשטרה מופיעים תשע.

יגאל להב: וזו מהות הטעות, מתברר שכשיש תאונה בין פלסטינאי לפלסטינאי, שהם פי חמש מאתנו על הציר עם תרבות נהיגה קצת יותר קטלנית מאצלנו, לא סופרים אותם בכלל.

יגאל להב: עכשיו, לא רק שלא סופרים אותם, לא מגיע בכלל בוחן משטרה לתאונה.

יגאל להב: זאת אומרת, נגמרת תאונה, יש הרוגים פלסטינאים, נהג עבר פס לבן והתנגש חזיתית והרג אותה, האירוע נגמר בסוכן ביטוח שמעמיס את המכוניות, למחרת הנהג ההורג עולה על רכב חדש.

יגאל להב: לפני שנתיים נפגשתי עם מבקר המדינה, אמרתי שיעשה לזה סוף, מופיע בדוח שלו, שהטעות העיקרית היא שמשרד התחבורה והרלב"ד, מוסיפים מקדם של אחת נקודה ארבע לתאונות, מתוך הבנה שיש עוד תאונות.

יגאל להב: הוא היה צריך להכניס מקדם של שש מאות אחוז, ואז התאונות היו באות לידי ביטוי.

יגאל להב: עכשיו, למה זה גורם?

מיכאל ביטון: יגאל, אם זה כביש שממשלת ישראל סללה אותו ומנהלת אותו בתמרור, למה היא לא עושה חקירה על כל תאונה שמתרחשת על הכביש הזה?

יגאל להב: כי הערבים לא מעניינים אותם.

מיכאל ביטון: אנחנו קוראים למי שזה באמת אכפת לו, יש הרבה שאכפת להם, גם מהפלסטינאים, אתה יודע.

יגאל להב: אני לא רואה אותם עושים פה משהו.

יגאל להב: אין ביו"ש כביש של ארבעה נתיבים.

יגאל להב: על הציר הזה, שאתה רואה אותו פה, זה ציר חמישים וחמש, ותיכף המכונית פה מצד שמאל, אי אפשר לראות את הסרטון, אבל יש בה שתי ילדות מאחורה ב-31 ביולי, אין למחרת, כבר לא הולכות לבית הספר, כי הן הרוגות.

יגאל להב: פה נגמר האירוע, הדבר היחידי שעשו, אתה רואה פה שלט מתן זכות קדימה, זה הפך להיות שלט עצור.

יגאל להב: עכשיו יכניסו כיכר.

יגאל להב: שני נתיבים, נתיב אחד לכל צד, כביש שמשרת מאתיים תשעים אלף תושבים, שזה יותר מרעננה, כפר סבא והרצליה ביחד, שם אפילו האחוז - - -

מיכאל ביטון: יגאל, אנא תגיד כמה משפטי סיכום שלך.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים לאפשר לעוד כמה אנשים.

יגאל להב: תעבירו את השקף הבא בבקשה.

יגאל להב: מה המשמעות?

יגאל להב: ברגע שלא מעבירים מידע אמיתי על התאונות, אין תקציבים לכבישים, כי כולם בטוחים שאצלנו הכל ורוד, אין מוקדי סיכון, אין כבישים של ארבעה נתיבים, אין בכלל ירידות מכביש שש מזרח, אין מעקות הפרדה.

יגאל להב: כביש אין לא סלחנים, אנשים נהרגים בגלל שהכביש לא יודע לשרוד, אין שוליים.

יגאל להב: עכשיו עוד שקף אחד, ותבינו גם מה זה עושה למשטרה.

מיכאל ביטון: תחזור לשקף הקודם.

מיכאל ביטון: אין אכיפה בשישי שבת.

יגאל להב: אין אכיפה בשישי שבת.

מיכאל ביטון: מה שנקרא "איש הישר בעיניו יעשה".

יגאל להב: כל אחד זה מרוצי המכוניות של יו"ש, נפתחים בשישי שבת, מגיעים אנשים מקלקיליה, ג'לג'וליה, טירה וכולם.

מיכאל ביטון: זה חמור מאוד, מה שאתה אומר.

יגאל להב: כולם כמאתיים קמ"ש, אין מכוניות משטרה כמעט.

מיכאל ביטון: חמור מאוד.

יגאל להב: זה צילום שאי אפשר להראות אותו, אבל פה אני יוצא לחלץ בחור נכה מאתנו, שלא היה מעורב בתאונה, הוא היה מעורב בתאונה של פלסטינאים בין פלסטינאים, בסוף הגיעה המשטרה.

יגאל להב: אתם רואים מי משתתף באירוע, צה"ל, מד"א, כב"ה, סוכן ביטוח, גרר פלסטינאי או הסהר האדום, אין משטרת ישראל.

יגאל להב: עכשיו, למה זה קורה שאין משטרה?

יגאל להב: בואו נעבור עוד שקף אחד.

יגאל להב: ברגע שאין דיווח אמתי, המשטרה לא מקבלת תקנים ואז מחוז צפון, שהוא חצי מאתנו, מקבל תקנים של פי ארבע.

יגאל להב: אין תקנים לניידות תנועה, אין בוחני תנועה אין אכיפה, בכל יו"ש אין אכיפה אלקטרונית.

מיכאל ביטון: מטורף.

יגאל להב: לא יכול להיות מצב שיש שלוש מיליון תושבים שמקבלים התייחסות כאילו הם, אני לא רוצה להגיד את הנגב כי אתה מהנגב, אבל הם לא מקבלים.

יגאל להב: אתה יודע לחורה יש יותר תשתיות כבישים מאשר לנו.

יגאל להב: אני הייתי המנכ"ל של המגזר הבדואי ב---, אין מה להשוות בכלל.

יגאל להב: נשמע לכם נורמלי שאין כביש של ארבעה נתיבים בכל יו"ש?

יגאל להב: אין מעקות הפרדה, אחר כך מתפלאים שיש תאונות דרכים חזיתיות.

מיכאל ביטון: יגאל, הדברים שלך חזקים ומובנים והם חמורים, ואנחנו כבר מכניסים לסיכום שלנו את כל הנושאים שהעלית, כולל הדרישה לתקנים לבוחני תנועה, לניידות תנועה, להתחלת אכיפה באמצעים אלקטרוניים, לאכיפה בשישי שבת, ותצייד אותנו בוועדה עם כל ההבחנות שלך ואנחנו נקבל תגובה גם מאנשי המקצוע.

מיכאל ביטון: מה שאתה מתאר הוא הפקרות, זה מצב מחפיר, זה מצב שמדינת ישראל החליטה שלא האזרחים היהודיים ולא הפלסטינאים מעניינים אותה.

מיכאל ביטון: אז, שרוממות השכנות והחיים הכלכליים, ורוממות אם אין הסכמים מדיניים לפחות בואו נעשה פה חיים נורמליים, אנחנו לא נורמליים לפי מה שאתה מתאר.

יגאל להב: בהחלט לא נורמליים, ואנשים משלמים בחיים.

יגאל להב: אנחנו לא נורמליים ואנחנו הפקרנו את חיי האדם ביהודה ושומרון, לא משנה מי זה הבן אדם, אבל הפקרנו אותם.

יגאל להב: זו התמונה.

יגאל להב: תודה.

יגאל להב: אריה כהן ראש מועצת מגילות, בבקשה.

אריה כהן: תודה רבה, אדוני יושב הראש.

אריה כהן: בכל אופן, אני רציתי להתייחס לדברים של יגאל, אני מאוד מקבל אותם.

אריה כהן: גם אצלנו המצב הוא כזה שכל חמישי שישי יש תחרות אופנועים בין צומת הלידו לצומת ירחו, אין סוף נפגעים שלא נספרים, חוסר משילות מוחלט ולא רק עניין של תאונות וכו', זה חוסר משילות שמובילה פשוט להפקרות שהיא רבתית.

אריה כהן: אני רק רוצה לציין שכאילו אני חושב שבסוף גם ממשלת ישראל וגם צבא ההגנה לישראל יש ביהודה ושומרון אחריות.

אריה כהן: אני חושב שמה שאנחנו הצענו פה, אנחנו מציעים לעשות את זה באופן יותר רחב וגם שיתוף פעולה בין המשטרה לצבא.

אריה כהן: כי אחרת בסוף, גם אם מגיע שוטר, מסביבו יש חמישים פלסטינאים, תאמינו לי, הוא לא עושה את תפקידו, בסדר?

אריה כהן: הוא לא יכול לעצור אותו, הוא לא יכול לרשום דוח, הוא מפחד, הוא מת מפחד בניידת היחידה שלו.

אריה כהן: אני חושב שצריך להגביר כוחות פה באופן מאוד משמעותי.

אריה כהן: כמובן, שכל התשתיות כביש 90, זה פשוט זוועת אלוהים איך שנוסעים, חוזרים ואיך שמתייחסים לזה.

אריה כהן: אני מאוד מבקש שהדבר הזה יהיה באמת על סדר היום.

אריה כהן: מיכאל, אני מודה לך באופן אישי שאתה מעלה את זה ושזה מאוד חשוב.

מיכאל ביטון: רק בשביל ההוגנות יש ארבעה חברי כנסת שהעלו את הנושא הזה לסדר היום בכנסת, אורית סטרוק, גלית דיסטל אטבריאן, מאיר פרוש ויואב בן צור, אז יש להם את הזכות להציף את הנושא הזה בכנסת.

מיכאל ביטון: תודה, אריה.

מיכאל ביטון: יצחק פריד, סגן ראש המועצה האזורית גוש עציון.

יצחק פריד: שלום, תודה רבה גם על ההזדמנות, כבוד יושב הראש וחברי הכנסת הנכבדים.

יצחק פריד: אני חושב שכל מילה שאני הוסיף רק תוריד ממה שיגאל אמר.

יצחק פריד: אני רוצה לגעת בנקודות, רק באמת כדי להוסיף.

יצחק פריד: דבר ראשון, כמו שיגאל אמר, ממחקר שלנו, פלסטינים לא נספרים לכבישים אדומים וזה פשוט מדהים כמה זה מחדל גדול.

יצחק פריד: ככה אין פה כבישים אדומים, ככה לא מגיעים תקציבים, אנחנו בתור רשות פועלים כדי לספור.

יצחק פריד: המוקד הביטחוני שלי סופר תאונות, מוציא לי כל חודש דוח, על מנת שאני אביא את הנתונים למדינת ישראל, על מנת שמשהו יזוז וחייבים להיכנס לתחום הזה ולהפוך את הקערה בדבר הזה.

יצחק פריד: כי, אם נספור את התאונות, בעוד צורה אובייקטיבית, המצב יהיה עגום הרבה יותר, לצערנו אולי ככה משהו יזוז.

יצחק פריד: עוד כמה נקודות, התשתית ברובה ישנה.

יצחק פריד: אני מחלק כאן בין ציר שישים שהוא כביש גדול ועמוס לבין צירים אחרים, שיש שם הרבה צירים ישנים עם הרבה התפתחות כלכלית פלסטינית אגב, ואז זה גורם לפריצות לכבישים, זה גורם לתאונות לקרות, כי הכבישים נהיים יותר ויותר עמוסים.

יצחק פריד: דבר נוסף, חוסר אכיפה, יגאל דיבר על הדבר הזה.

יצחק פריד: כביש 60, חייבים להתייחס אליו, זה כביש, זו אוטוסטרדה פראית.

יצחק פריד: הכביש הזה עמוס מאוד וכל הכניסות אליו גורמות לתאונות מאוד מאוד רציניות.

יצחק פריד: פלסטינים ותרבות נהיגה, גם יגאל התייחס לזה, יש כאן תרבות נהיגה שאם לא תהיה אכיפה מאוד מאוד גדולה, היא תמשיך להתפרע ואנחנו נמצא את עצמנו באסון.

יצחק פריד: דבר אחרון, שאני רוצה באמת להגיד תודה, יש מהנדס אחד במחוז יו"ש, קוראים לו בנצי רון, אני מניח שרוב הנוכחים מכירים אותו, שכל דבר שאנחנו מעלים הוא מגיע.

יצחק פריד: אבל יש על הכתפיים הקטנות שלו המון המון עבודה, ולכן דברים לא קורים.

יצחק פריד: אני רק אתן דוגמה אחת: יש לי צומת אדום, נקראת צומת ה-T צומת עמוס, אנחנו כבר שנתיים יש לנו אישור לכיכר שם, פשוט העסק לא מתקדם.

יצחק פריד: העסק תקוע, תאונות ממשיכות.

מיכאל ביטון: יש אישור לכיכר וכסף לכיכר, או אישור בלי כסף?

יצחק פריד: אישור וכנראה עם כסף.

יצחק פריד: אני כבר שנה וחצי לוחץ על כל הרשויות שנמצאות, שבנצי יסביר להם - - -

מיכאל ביטון: מי הגורם המבצע, מי מוציא את הפרויקט, מי עושה את המכרז?

יצחק פריד: אז אני אגיד, נתיבי ישראל כמובן.

יצחק פריד: נתיבי ישראל יצרו איתנו קשר, העברנו הערות לתכנית.

יצחק פריד: דרך אגב, לא קיבלנו התייחסות לתכנית, אישרו אותה בלי ההתייחסויות שלנו, ביקשנו שיתייחסו אלינו - - -

מיכאל ביטון: אנחנו נכניס את זה לסיכום, את הפרויקטים שתקועים ואת התת ביצוע, ויציגו לנו את הפרויקטים האלה שכבר יש להם תקציב וסעיף תקציבי ואין ביצוע שלהם.

מיכאל ביטון: אנחנו נבדוק גם את הנושא הזה.

מיכאל ביטון: יצחק, תודה לך, שמור על גוש עציון, שהייתה שם לפני שהמדינה שלנו קמה.

מיכאל ביטון: קיבוץ כפר עציון, ומה היה שם בארות יצחק או משואות יצחק?

מיכאל ביטון: תמיד אני מתבלבל.

מיכאל ביטון: היה קיבוץ חילוני שם, רבדים, נכון?

מיכאל ביטון: עד היום אנחנו מחפשים אותו, את הקיבוץ הזה.

יצחק פריד: נכון.

יצחק פריד: מיכאל, אנחנו רוצים להחזיר את השומר הצעיר לגוש עציון.

מיכאל ביטון: הם היו שם פעם, היה קיבוץ חילוני.

יצחק פריד: כן, יש פה זכות ראשונים ושורשים לשומר הצעיר, אנחנו מקבלים אותם אתנו בשמחה.

מיכאל ביטון: יש אנשי מופת בגוש עציון ותבוא על הברכה.

מיכאל ביטון: אחד מהרבנים שאני הכי מעריך בחיי, למעשה שניים, הרב עמיטל והרב ליכטנשטיין, שניהם יש להם זכויות גדולות בגוש עציון.

מיכאל ביטון: תודה רבה, יצחק פריד.

מיכאל ביטון: עכשיו אני רוצה לפנות לחברי הכנסת, יוזמי הדיון, אורית סטרוק, בבקשה.

אורית סטרוק: טוב, אני קודם כל רוצה להודות לחברי הכנסת שהצטרפו אליי ליוזמת הדיון הזה, חבר הכנסת יואב בן צור, שנמצא כאן, וחברי הכנסת פרוש וגלית דיסטל שלא יכלו להגיע.

אורית סטרוק: האמת שיזמתי את הדיון הזה פעמיים, בפעם הראשונה יזמתי את הדיון לאחר התאונה המחרידה של בני הזוג יניב ואודיה ועודד וילדיהם שנהרגו, לצערנו הרב, ושני ההורים עדיין פצועים.

אורית סטרוק: באותה העת זה לא התקבל, בפעם השנייה יזמתי את זה אחרי שהייתה תאונה גם כן מחרידה של פלסטינים בכביש 90, ואז קצת כנראה נפתח הלב והדיון התקבל.

מיכאל ביטון: רק הלב אבל, בינתיים הכיס לא נפתח.

אורית סטרוק: בדיוק.

מיכאל ביטון: לא ליהודים ולא פלסטינאים.

מיכאל ביטון: לא משנה מה עמדתך, אתה בטוח צריך להשקיע בזה.

מיכאל ביטון: אם אתה רוצה לדאוג לשכנות וליציבות מדינית וכלכלית, תשקיע.

אורית סטרוק: נכון.

אורית סטרוק: עכשיו אני רוצה להגיד לך, אדוני יושב הראש, אני הדפסתי את המצגת שמונחת לפנינו כאן בטאבלטים, ולמה הדפסתי אותה, על מנת להראות לך את השורה הזו.

אורית סטרוק: זו המצגת של הרלב"ד ופה כתוב ש-"המידע אינו כולל תאונות דרכים בהן מעורבים כלי רכב פלסטינאים בלבד".

מיכאל ביטון: זה השורש הרע.

אורית סטרוק: זה שורש הרע.

מיכאל ביטון: וזה כביש שנסלל, מתומרר ומתוחזק על ידי ממשלת ישראל, אבל היא לא רוצה לתעד בו מוות של פלסטינאים, זה משנה את הסטטיסטיקה.

אורית סטרוק: אני לא מצליחה להבין, הפלסטינאים הם לא בני אדם?

אורית סטרוק: כשהם מתים הם לא מתים?

אורית סטרוק: כשהם נפצעים הם לא נפצעים?

אורית סטרוק: אני לא מבינה את הדבר הזה.

אורית סטרוק: עכשיו, מה היא התוצאה, התוצאה היא כמו שאמרו כאן ויותר מזה.

אורית סטרוק: התוצאה היא חסר בניידות, חסר בשוטרים וחסר באמצעים אלקטרוניים.

מיכאל ביטון: כי זה הפרמטר לתקצוב.

אורית סטרוק: וחסר בכבישים תקניים, שבלשון המקצועית זה נקרא כביש סלחן.

אורית סטרוק: מה זאת אומרת סלחן?

אורית סטרוק: שאם הנהג לא בסדר, אז הכביש מתקן אותו ומאזן אותו כי יש - - -

מיכאל ביטון: כן, הפרדת נתיבים.

אורית סטרוק: חסר בכבישים סלחניים, בסדר?

אורית סטרוק: והתפרקות על הכבישים שהיא לא תתואר, באמת.

אורית סטרוק: כשאתה נוסע בכבישים האלה, אני אומרת לך בתור אחת שנוסעת בהם יום יום, אני יותר מפחדת מתאונת דרכים מאשר מפיגועים, חד משמעית.

אורית סטרוק: אני לא יודעת באיזו שנייה - - -

מיכאל ביטון: את צודקת.

מיכאל ביטון: אדם אמוציונאלי הוא פוחד מפיגוע, אדם רציונאלי הוא רואה את הסטטיסטיקה הוא פוחד מתאונה.

אורית סטרוק: זה גם בלי סטטיסטיקה, בעיניים, אני לא יודעת באיזו שנייה יצוץ מולי רכב שמתנהג כאילו אין דין ואין דיין ואין סכנה ואין כלום.

אורית סטרוק: עכשיו, על גבי כל הדברים הנוראיים האלה, נוספת תופעה מיוחדת ליהודה ושומרון שהיא מחדל נוראי, ושאדוני יושב הראש, אני שמחה שהדיון הזה הגיע אליך, כי אני מאמינה ביכולת שלך להיות האיש שסוף סוף ידפוק על השולחן ויתחיל לשים לה קץ, וזו תופעת ה"משטובות".

אורית סטרוק: המשטובות היא תופעה שמתחילה בתוככי מדינת ישראל הקטנה, כי שם במקום חובת גריסה, גריטה לרכבים האלה שלא יכולים להמשיך לנסוע על הכביש, כי הם בעצם לא תקניים - - -

מיכאל ביטון: מוברחים.

אורית סטרוק: במקום זה מאפשרים, אין חובה, אין מה שאוכף עליך לוודא שהרכב הזה מת ומושמד, אז הוא מוברח ליהודה ושומרון.

מיכאל ביטון: הייתה תאונה קשה מאוד עם משטובה.

אורית סטרוק: אתה רואה את המשחטות האלה בצדי הכבישים, אתה לא מאמין למה שאתה רואה בעיניים, ואחר כך מחזירים אותו על הכביש.

אורית סטרוק: זה רכב שאין שום סיכוי בעולם שהוא לא יעשה תאונה.

מיכאל ביטון: את יודעת מה מדאיג אותי, אורית?

מיכאל ביטון: כאשר הייתי חייל ב-1987 בגולני, אז הלכנו למבצעים על המשחטות רכב, אז כלום לא השתנה מ-1987.

מיכאל ביטון: עולם כמנהגו נוהג.

אורית סטרוק: שום דבר לא השתנה, כי מיכאל, אתה צריך לסגור קודם כל את הטפטוף בברז בתוך הקו הירוק.

מיכאל ביטון: ואנחנו רוצים להעביר חוק לגריטת רכבים.

אורית סטרוק: בדיוק, כי אחרת זה לא ייאמן.

אורית סטרוק: זאת אומרת, אתה לא יכול להפיל את הכל על החיילים.

מיכאל ביטון: אבל גם אם יש שם רכבים, צריך להחרים אותם.

מיכאל ביטון: כל משטובה בכביש להחרים.

מיכאל ביטון: שוטרי תנועה מחרימים רכבים, אני לא מבין את זה.

יואב בן צור: גם גריטה עולה כסף.

מיכאל ביטון: קודם כל, תחרים, שים אותו במגרש.

מיכאל ביטון: כל משטובה בלי רישיון להחרים.

אורית סטרוק: עכשיו מעבר לזה, ישנה בעיה של אכיפה על הנהגים הפלסטינים.

אורית סטרוק: זאת אומרת, אתה יכול לתת להם דוחות, אם במקרה השארת ניידות תנועה על הכביש, כי דרך אגב, רוב ניידות התנועה נמצאות בתוך הישובים.

אורית סטרוק: זה מאוד יפה לתת לנו קנסות בתוך הישובים, אבל על הכבישים הבין עירוניים אתה כמעט ולא רואה אותן.

אורית סטרוק: מהמידע שיש לי, הם גם הלכו והצטמצמו במקום להתרחב, כמו שגם תקציבים שכבר תוקצבו לצמתי פנייה שמאלה, מה שנקרא, או למוקדי סיכון, איכשהו הצטמצמו והתאיידו.

מיכאל ביטון: בתקציב המדינה הנוכחי?

אורית סטרוק: עד כמה שאני יודעת, ואני רוצה שנברר את זה.

אורית סטרוק: בסופו של דבר, נניח שכבר יש לך ניידת, היא תפסה פלסטיני שעבר על החוק והיא נתנה לו דוח, איך אוכפים את הדוח הזה?

מיכאל ביטון: ישנה רק דרך אחת לאכוף אותו, לא בקנס.

מיכאל ביטון: הפלסטינאי הדבר שהכי חשוב לו, שהוא לא יהיה רשום במינהל כפושע.

מיכאל ביטון: אם הוא יהיה רשום כפושע, אין לו זכות לעבוד בארץ ואין זכות לילדיו להיכנס.

מיכאל ביטון: יכול להיות שאלו יהיו הסנקציות, אבל זה דורש חוקים, והחוקים ביהודה ושומרון בסוף נקבעים על ידי אלוף הפיקוד, ואנחנו צריכים לעסוק בדבר הזה.

אורית סטרוק: נכון מאוד, לכן אני כל כך שמחה, מיכאל, שהדיון הזה מתקיים אצלך, כי אני יודעת שתיקח אותו ברצינות ולא תרפה, כי חיי אדם מכל הסוגים חשובים לך.

מיכאל ביטון: בוודאי.

אורית סטרוק: ואתה יודע לעבוד גם מול השלטונות בארץ וגם מול השלטונות ביהודה ושומרון, על מנת שנתחיל לעשות פה סדר, כי זה מחדל מתמשך שגובה חיי אדם, ולא משנה מי הם האנשים.

אורית סטרוק: תודה רבה.

מיכאל ביטון: צודקת מאה אחוז.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת, יואב בן צור, מורי ורבי, אלופי ומיודעי.

מיכאל ביטון: כל מי שלימד אותו דבר אחד, כתוב בגמרא, אם אדם לימד אותך משהו אחר - אתה קורא לו מורי ורבי אלופי ומיודעי.

מיכאל ביטון: אני למדתי ממך יותר מדבר אחד מיואב.

יואב בן צור: זכות גדולה שאת אומר לי מה שאתה אומר, ממש זה מרגש ומחמיא לי מאוד, אבל פה אנחנו עוסקים בדברים אחרים ופה אולי אתה תהיה מורי ורבי, ואז אני אקרא לך גם אלופי ומיודעי.

יואב בן צור: גברתי, חברת הכנסת סטרוק, תודה על הנושא שהעלית.

יואב בן צור: אני נוסע בכבישי השומרון לא אחת, יש לי שתי אחיות שגרות בקרני שומרון ועוד משפחה שגרה בעמנואל ומדי פעם יוצא לי לנהוג באותם כבישים, ואני אומר לכם הנושא שהתכנסנו אליו הוא נושא קריטי חוצה עמים.

יואב בן צור: אפשר לדבר כאן על אשמים השונים, על הכבישים המפותלים שבדרך כלל הם ללא גדל בטיחות מפרידה, שאנחנו יודעים שגדר הבטיחות הוא מפרידה מבטון ומצמצת מאוד את כמות תאונות החזית הקשות.

יואב בן צור: עכשיו נדבר על רכבי משטובה, כמו שדיברה חברתי, שאלו רכבים שהיו מיועדים לרדת מהכביש בגלל ליקויי בטיחות חמורים והם חוזרים לנו בדרך האחורית, לאחר שיפוצים קלים, לכבישים של יהודה ושומרון.

יואב בן צור: עכשיו, מדברים גם על חוסר התרבות של הנהיגה וחוסר הכבוד לנהג למשנהו, ואם להיות קצת לא תקין פוליטית, אזי גם המלחמה שבין העמים לא מוסיפה לעניין.

יואב בן צור: יש חוסר כבוד בין נהגים יהודים מצד נהגים פלסטינים שנוהגים באזורים האלה, ועוד לא דיברנו על טרור האבנים, בקבוקי התבערה שנזרקים על רכבים שהם יהודיים, ולעיתים גם על רכבים של פלסטינאים כמו שהיה אתמול, והם גורמים לתאונות דרכים.

יואב בן צור: אגב, אני לא משוכנע שתאונות שאירעו בגלל אבנים בכלל מסווגות כאילו תאונת דרכים ולא מסווגות כפיגוע.

יואב בן צור: אבל, המציאות היא שמדי שנה עם ישראל קובר את מיטב בניו וגם הפלסטינים.

יואב בן צור: משפחות רבות נהרסות כתוצאה מההפקרות הזו, המורכבת, מהסיבות שהזכרתי וסיבות נוספות וזה מצב שחייב להיפסק.

יואב בן צור: זה לא רק גורם למתים אצלנו, היהודים, רק לפני שבוע, כמו שאמרנו, הייתה בבקעת הירדן תאונה בין שני כלי רכב של פלסטינאים ונהרגו תשעה תלמידים מקומיים.

יואב בן צור: לצערי, יש מקרים מיותרים נוספים ורבים של מתים - - -

מיכאל ביטון: אגב, בסוף מסוקים של צה"ל מחלצים את הפצועים.

יואב בן צור: כן, ברור.

מיכאל ביטון: אז שלא נתבלבל.

מיכאל ביטון: בסוף, אנחנו לוקחים אחריות על הטרגדיות.

מיכאל ביטון: במקום למנוע טרגדיות, אנחנו עוסקים בטיפול בטרגדיות.

יואב בן צור: אני רוצה לקוות, אני חושב גם ואני רוצה לקוות, שמהדיון הזה ייצאו מסקנות בנושא, לכן אני מבקש להציע שהמדינה לא תחכה, שהמדינה תפעל לאבטחת הנוסעים היהודיים והפלסטינים.

יואב בן צור: שהמדינה תבנה מעקות הפרדה, כבישים מהירים ובטוחים יותר בשטחים האלו וכבישים בין עירוניים באזורים האלה.

יואב בן צור: המימון אולי יכול להגיע אולי מתוך הכספים המעוקלים של הרשות הפלסטינית.

יואב בן צור: אם יש בעיה של חוסר כסף במדינת ישראל, מה שלא נראה, או אולי עם החמישים ושלוש מיליארד אפשר לבקש ממנסור עבאס אולי שיתרום קצת ליהודה ושומרון.

מיכאל ביטון: זה לא אותם ערבים, זה לא אותו דבר.

יואב בן צור: חשבתי שהם אחים, לא?

יואב בן צור: חשבתי, לא יודע.

מיכאל ביטון: זה סעיף אחר, זה תקציב אחר.

אורית סטרוק: לא חסר כסף למדינת ישראל, אם נסתכל על כל - - -

מיכאל ביטון: חסרה משילות, חסרה נחישות.

מיכאל ביטון: אתם יודעים למה הנושא הזה לא מתקדם?

מיכאל ביטון: כי יש לו ארבעה אבות, ארבעה אבות נזיקין, זה מה שיש לו.

מיכאל ביטון: אם היה לו אבא אחד ומנהיג אחד שמבוקר עד לילה לא ישן בלילה על מה שקורה ביהודה ושומרון, היינו מתקדמים.

מיכאל ביטון: אתה הולך למשטרה, שולחים אותה לפיקוד, הולך לפיקוד, שולח אותך למינהל, הולך למינהל, שולח אותה למשרד התחבורה, משרד התחבורה הוא שולח אותך לרלב"ד וגמרת את הסיבוב הזה ואתה חוזר עליו שוב, ועולם כמנהגו נוהג.

מיכאל ביטון: אין מנהיג אמתי למשילות ביהודה ושומרון, אין אפילו עיסוק ממשלתי נוקב, בין משרדי.

מיכאל ביטון: הרי על מנת לייצר חיים אזרחיים שם, משטרה זה ביטחון פנים, תחבורה זו תחבורה, תשתיות זה תשתיות.

מיכאל ביטון: שלושה, ארבעה שרים ממשרד ראש הממשלה, צה"ל וביטחון צריכים לשבת יחד ולהגיד כיצד עושים משילות ביהודה ושומרון, עוד לא הגיעו לשם.

יואב בן צור: אדוני, זה אל"ף בי"ת, אתה צודק מאוד.

יואב בן צור: צריכים למשול בכבישים, בישובים וצריכים למשול בכל ההתנהלות שמתנהלת שם.

יואב בן צור: זה אבסורד שאנחנו עכשיו תלויים רק בגחמותיו של אלוף פיקוד כזה או אחר, אם יסכים לחוק כזה או חוק אחר.

מיכאל ביטון: אפילו אלוף הפיקוד הוא רוצה, אבל המשרד הממשלתי אינו כפוף אליו.

מיכאל ביטון: הוא יכול לחוקק חוק, אבל הוא לא יכול לדאוג שהמשרד יממן, אתה מבין את הפרדוקס?

מיכאל ביטון: מי שבסוף נותן את הוראות חוק יהודה ושומרון, לפי החוק הבין לאומי, הוא אלוף הפיקוד, הוא יכול לעסוק חוק אבל הוא לא יכול לתת הוראה למשרד התחבורה, שימו פה כסף.

מיכאל ביטון: זו משילות בלי משילות, אלו חוקים בלי כיסוי.

אורית סטרוק: אדוני יושב הראש, בשביל זה צריך, מה שמכנים 'שולחן עגול' שיישבו כולם ביחד ויקבלו החלטות, כי אנחנו מדברים על חיי אדם.

מיכאל ביטון: אבל בשביל שיהיה שולחן עגול, צריך רצון.

מיכאל ביטון: אנשים מתבלבלים, מישהו חושב שאם אני לא שם כסף ביהודה ושומרון על כבישים, אז זה תיעדוף אידיאולוגי.

מיכאל ביטון: אני מזניח, אבל את מי אתה מזניח?

מיכאל ביטון: אתה מזניח את מדינת ישראל, את העתיד שלה, כי אם אתה לא רוצה לדבר על הסכמים מדיניים ושלום, תן חיים אזרחיים מכובדים לכולם, הכביש משמש את כולם.

מיכאל ביטון: אם אתה שמאלני, אתה צריך להשקיע בכבישי יהודה ושומרון, על מנת שיהיה שם סדר וחיים משותפים.

יואב בן צור: וחיילים לא נוסעים שם?

מיכאל ביטון: וחיילים.

יואב בן צור: חיילים לא נוסעים באותם כבישים, ולא מסתכנים באותם סיכונים?

יואב בן צור: זה גם צבא שלנו, שאתה שולח את החיילים לשמור ואתה שולח אותם לדרך מסוכנת, שהם צריכים להגיע ולהתפלל ולומר תודה שהם הגיעו.

יואב בן צור: הייתי עד לזוג, יהודים נחמדים, משפחת כהן מקרני שומרון שיצאו לקניות בכפר סבא, בסך הכל בשעת בוקר, יום בהיר ואביבי, שום בעיה, ורכב פלסטיני נכנס בהם חזיתית ושניהם נהרגו במקום.

יואב בן צור: נהרסה משפחה מפוארת, חזן בבית הכנסת הוא היה, ממש יהודי משכמו ומעלה.

יואב בן צור: איזה זוג, ממש כואב הלב לראות את הילדים ואת הנכדים שישבו שם ומררו בבכי על אנשים שהלכו לעולם במיטב שנותם.

יואב בן צור: אני אומר שאני חושב שמהוועדה הזו צריכה לצאת פנייה גם לשרי הביטחון, לשר החוץ ולכל הגופים שיכולים לעבוד גם מול הרשות הפלסטינית בנושא של חינוך בכבישים.

יואב בן צור: אני מבין גם, שגם אם תהיה נוכחות משטרתית גבוהה יותר, עדיין יש קושי גדול לאכוף מול פלסטינים.

יואב בן צור: אדוני יושב הראש, יכול להיות הרעיונות שאמרת, לשלול מהם זכויות של כניסה לארץ וכו' למי שלא יעמוד בפרטי הדוח או תשלום על הדוח ודברים מהסוג הזה, יכול להיות שזה יעזור במשהו.

יואב בן צור: אבל, עדיין צריך לבוא בדברים איתם, שגם המשטרה הפלסטינית במקומות שהיא נמצאת, תצליח לאכוף את התנועה בדרכים בצורה זהירה יותר.

יואב בן צור: שוב, כמו שאמרתם, צריך להגביר ולבקש ממשרד לביטחון פנים שייתן תקנים נוספים ורבים יותר לטובת אותם כבישים, כי מה שלא יהיה זה עדיין מרתיע.

יואב בן צור: אם יסתובבו ניידות שם, זה עדיין ירתיע גם את היהודים וגם את הפלסטינים.

יואב בן צור: תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה לך, חבר הכנסת יואב בן צור.

מיכאל ביטון: עמיחי פילבר בן למשפחה שכולה מתאונת דרכים.

מיכאל ביטון: אחר כך אנחנו נעשה סבב של נציגי הממשלה לתת לנו תשובות.

עמיחי פילבר: בוקר טוב.

עמיחי פילבר: הסיפור שלי הוא כזה, אני לפני עשרים ושתיים שנים יצאתי עם אשתי לכביש ליד בית אל, נהג פלסטיני שעקף בקו לבן ופגע ברכב שלנו, אשתי נהרגה במקום והייתה עוד טרמפיסטית שנהרגה.

עמיחי פילבר: אני אישית נפצעתי, והנהג שפגע בנו היה פלסטיני מרמאללה, הוא ברח, התחבא ברשות הפלסטינית.

עמיחי פילבר: הגישו אז בקשות הסגרה, ולקח בערך שנתיים עד "חומת מגן" שעצרו אותו והביאו אותן לדין בישראל.

עמיחי פילבר: זאת אומרת, הבן אדם הסתתר שם ולא היה שום שיתוף פעולה.

עמיחי פילבר: אחד הדברים שאני עליתי עליהם באותה תקופה, אני הגשתי גם בג"צ בעניין הזה, אז דובר על לפתוח את המעבר הבטוח והסתבר שיש למדינת ישראל מעט מאוד מידע לגבי רישיונות הנהיגה ורישוי הרכב ברשות הפלסטינית.

עמיחי פילבר: זאת אומרת, הם מבצעים את זה שם, אבל לא כל כך יודעים איך מבצעים את זה, זאת אומרת מה הדרך שאתה מקבל ומה ההכשרה של נהג שנוסע על הכביש עם רישיון נהיגה פלסטיני ומה המצב של הרכב שנוסע עם רישיון שעבר טסט פלסטיני.

עמיחי פילבר: אז אלו שתי נקודות שלא דיברו עליהן, דיברו בעיקר על התשתיות, אבל לא דיברו על איכות הנהיגה של הפלסטינים.

עמיחי פילבר: עוד נקודה אחת שאני רוצה להעלות היא על הנושא של אכיפה בפועל.

עמיחי פילבר: אני היום גר בגוש עציון, ובוא נגיד, שאני רואה משטרה בעיקר בכביש שהוא כביש של בין יישוב אלעזר ולצומת של אפרת.

עמיחי פילבר: זה כביש של שניים וחצי נתיבים, מכל צד אפשר לנסוע בו, גם אוטוסטרדה לגמרי.

עמיחי פילבר: עובדת שם משטרה חצי יום ועוצרת אנשים על מהירות, על מנת להכניס קצת כסף לקופה.

עמיחי פילבר: זו לא אכיפה של תאונות דרכים, ישנם כבישים מסוכנים.

עמיחי פילבר: שניים, שלושה קילומטר צפונה לכיוון ירושלים, יש שם כביש חד נתיבי עם קו הפרדה לבן, כמעט כל רכב רביעי או חמישי עוקף אותו, האכיפה צריכה להיות שם.

עמיחי פילבר: אלו דברים שצריך לשים עליהם לב.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך מר פילבר ושיהיו לך רק בשורות טובות בחיים, לך ולמשפחתך.

עמיחי פילבר: ברוך השם יש לי.

עמיחי פילבר: יש לי משפחה גדולה, אני התחתנתי שוב, נולדו לי ילדים.

מיכאל ביטון: איזה יופי.

מיכאל ביטון: הקדוש ברוך הוא ישמור עליהם, ושיהיה לך רק טוב להם ולכל צאצאיך, תודה רבה.

מיכאל ביטון: משרד התחבורה, אנא, תנו תשובות, איך יכול להיות שלא סופרים תאונות פלסטינאיות, איך יכול להיות שיש כסף למעגלי תנועה ולא מבצעים, ומה בכוונתכם לעשות מכל מה שנשמע פה בדיון.

ישראל אפריאט: אני קמ"ן תחבורה איו"ש.

מיכאל ביטון: משרד התחבורה פה בכלל?

מיכאל ביטון: חוץ ממך יש עוד אנשים?

ישראל אפריאט: אתה רואה שלא, זה גם נותן לך עוד תשובה.

מיכאל ביטון: אנחנו זימנו את משרד התחבורה הפלסטינאי?

מיכאל ביטון: איזה משרד התחבורה הזמנת?

ישראל אפריאט: אני אסביר.

ישראל אפריאט: קודם כל, הוא היה שר הביטחון, יושב הראש מיכאל.

מיכאל ביטון: בסדר, אבל אני עדיין שואל את השאלה, אין פה אף נציג משרד התחבורה?

ישראל אפריאט: אני גם, אני הנציג של משרד התחבורה.

מיכאל ביטון: אבל רצית שיבוא איזה סמנכ"ל משהו, מנכ"ל?

מיכאל ביטון: כנראה הנושא לא חשוב, ישראל.

ישראל אפריאט: בדיוק הפוך.

מיכאל ביטון: אבל, הנה, אם מגיע מנכ"ל, סמנכ"ל או ראש אגף תשתיות או מישהו או מנכ"ל נתיבי ישראל, אנחנו יודעים שהנושא חשוב.

מיכאל ביטון: אם היה להם איזה חוק או תקנה לקדם בוועדה, הם היו פה.

מיכאל ביטון: אבל, הנושא שלך הוא שולי בעבודתם.

מיכאל ביטון: אתה לא כל כך חשוב במשרד התחבורה, אני לא רוצה לעלוב בך, אני רק כואב את ההתייחסות.

מיכאל ביטון: אפריאט הוא חבר שלי, אני רוצה ללכת איתו ולעזור לו להצליח בתפקידו, אבל השאירו אותו לבד בחזית, זה הכאב שאנחנו מציפים פה.

מיכאל ביטון: מסכן, כל אחד צריך להיאבק את המלחמה שלו לבד?

מיכאל ביטון: איפה הגב של המשרד הגדול, עם ארבעים מיליארד שקל?

מיכאל ביטון: היה צריך להיות פה נציג של משרד התחבורה.

ישראל אפריאט: כבוד השר, קודם כל, היית שר שלי ואתה מכיר את המינהל האזרחי, אז חסכת לי המון.

ישראל אפריאט: קציני מטה במינהל האזרחי כפופים גם לראש המינהל וגם למשרת האם.

ישראל אפריאט: אני, בגדול, המפקח על התעבורה הערבית במדינת ישראל גם.

ישראל אפריאט: התפיסה התחבורתית השתנתה וזו הבעיה שלי היום, זו הסיבה גם שהדיון הזה הוא מאוד חשוב, ולכן אני אתן איזו סקירה קטנה.

ישראל אפריאט: כשנכנסתי לתפקיד היו חסרים ארבע אלף שש מאות תמרורים, לא יכלו לעשות אפילו אכיפה.

ישראל אפריאט: מי שזוכר מה קרה לפני עשר שנים, כבישים לבנים, מוזנחים, משרד התחבורה כבר לפני עשר שנים הבין את מה שהיום אתם מציגים, איו"ש זה מחוז אשר זהה לכל מחוז במדינת ישראל.

ישראל אפריאט: לראייה, מרחב יו"ש.

ישראל אפריאט: אני לא מכיר משרד ממשלתי אחר שהקים מרחב יהודה ושומרון.

ישראל אפריאט: אני יודע שבמרחבים אחרים ביטלו מרחב בחברת החשמל, בתחבורה זה בדיוק הפוך.

מיכאל ביטון: ואתה מוגדר כמנהל המרחב הזה?

ישראל אפריאט: אני מוגדר כמו מנהל מחוז.

ישראל אפריאט: סמוטריץ', אם אתה לא זוכר, נתן לי משרד בלשכה שלו, אתה מבין את החשיבות של שרים מסוימים?

מיכאל ביטון: כן.

ישראל אפריאט: לגבי מה שקורה ביהודה ושומרון, רקע קטן, הוקם המרחב, זה אומר שהיום ביהודה ושומרון יש מרחב ייעודי ליהודה ושומרון שיודע לתת מענה במציאות הביטחונית הייחודית ליהודה ושומרון.

ישראל אפריאט: זה חסך מיליונים למדינת ישראל.

ישראל אפריאט: בשלב אחרי זה השתלבנו במוקדי סיכון, ואתה יכול לראות, אני רק מעלה עכשיו משהו.

ישראל אפריאט: קיבלתי עדכון היום בבוקר, צומת הכבשים עומדת להתחיל; ביתר עילית כבר אמורים להיכנס מחוסאן; אל פונדוק בביצוע; עלי בביצוע; קריית ארבע הסתיים; ארגמן הסתיים; שילו בביצוע; בית אריה הסתיים.

ישראל אפריאט: מעלה שומרון, עזון, גבעונים - מוכנים לביצוע וממתינים לתקציב, עד כמה שאני יודע גם תוקצב; מעלה שומרון ועזון, השבוע משנה למנכ"ל התערב בלשכה הזו.

ישראל אפריאט: ממתינים לתקציב: חלחול, ענאתה, רחלים, זה אומר שהכנו תוכניות ואנחנו מוכנים לביצוע.

ישראל אפריאט: כמו שאתה יודע, לא היה תקציב מדינה במשך שנתיים, אז מן הסתם זה גם פגע ביהודה ושומרון.

ישראל אפריאט: אנחנו לא שונים מכל מדינת ישראל, מה שאני אומר גם קרה בארץ ויש את אותו דבר במדינת ישראל.

ישראל אפריאט: אני לא מדבר על חוסאן אלעזר או הכבשים, שאמורים עוד שבועיים להתחיל לעבוד, שגם כן אנחנו נכנסים.

ישראל אפריאט: מי שנוסע ביהודה ושומרון, אתה יכול לראות הוא רואה עבודה.

ישראל אפריאט: אני לא יודע איך משרדי הממשלה האחרים רואים עבודה, אבל אני מוכן להתמודד עם כמה משרדי ממשלה בפרויקטים שלהם, ואני עושה יותר מהם כתחבורה.

ישראל אפריאט: אז, בחלק התחבורתי נפל האסימון, כקמ"ן תחבורה, כשאחראי על התחבורה של יהודה ושומרון מתוקף סמכות, אתה צודק, האחריות עליי ולכן אני אומר את האמת.

מיכאל ביטון: תגידי לנו רק את האמת.

ישראל אפריאט: הבעיה שלי היום נובעת מחוסר אכיפה.

ישראל אפריאט: אני יודע שביחס למחוז אחר שאני בודק, מול מדינת ישראל, אז אתה רואה שאין שוטרים, אז זה גם בא לידי ביטוי.

ישראל אפריאט: עכשיו, יש עוד דבר מצחיק, כאילו לא סופרים פלסטינים ומי מזין את הלמ"ס?

ישראל אפריאט: משטרת ישראל.

ישראל אפריאט: זה אומר שהיות ואין לי תקנים, במשטרת ישראל, והם לא יוצאים לכל התאונות, אז זה יוצר מצב שגם אני לא יודע בקריטריונים שקבע משרד האוצר.

ישראל אפריאט: הרי, כולנו יודעים שהכל קריטריונים אוצריים גם, והקריטריונים האוצריים אומרים תאונות עם נפגעים בשלוש שנים, אבל אם לא סופרים את הפלסטינים שהם כשמונים או תשעים אחוז בנפח התנועה, אז מן הסתם, התאונות שלהם באותו יחס.

ישראל אפריאט: אז, אתה מבין שכל נוסחה שאנחנו נעשה זה לריב.

אורית סטרוק: רגע, וזה גם גוזר את התקציב שלך?

אורית סטרוק: הספירה בחסר גוזרת את התקציב?

ישראל אפריאט: שנייה, אורית, עוד משפט חברת הכנסת.

ישראל אפריאט: אחרי שסיימנו את מוקדי הסיכון, עשינו תכנית אב לתחבורה איו"ש.

ישראל אפריאט: היא הסתיימה שנה שעברה היא כוללת, חוץ מים ואוויר, הכל, כולל תחבורה ציבורית, שגם אותה שילבו במודל הארצי.

ישראל אפריאט: זאת אומרת, אנחנו מבחינתנו, המודל של מדינת ישראל כולל בתוכו כבר, כולל את התכנון העתידי של תאונות דרכים והכל במודל של מדינת ישראל.

ישראל אפריאט: זה מה שהייתי מייחל לכל משרדי הממשלה.

ישראל אפריאט: אני הגעתי ליעד, גם תכנית האב עד עשרים, חמישים, משולבת במודל של תכנית אב במדינת ישראל, לכן משרד התחבורה, ואני לא מכיר שום משרד ממשלתי, שכולל את יהודה ושומרון בכל תכנון שהוא נכנס ובכל פרויקט שהוא נכנס.

ישראל אפריאט: רק מה, יש לי במוקדי הסיכון בעיה בקטל, והם צודקים.

ישראל אפריאט: יש לי בעיה, כי אם לא סופרים את התאונות הפלסטיניות, שהן רוב, אני צריך להילחם.

ישראל אפריאט: זה קשה מאוד.

מיכאל ביטון: יש לך דרך כקמ"ט תחבורה להציע להם להכניס את הספירה הזו ולתעד אותה?

ישראל אפריאט: תראה, כבוד השר, הנושא הועלה לארדן, גם פה הוא סייע.

ישראל אפריאט: הוא נתן למשטרה קצת תקנים וקצת - -

מיכאל ביטון: לא, אבל החלטת מדיניות, כי נכון לרגע זה כל תאונה על כביש שמדינת ישראל סללה, ייספר.

ישראל אפריאט: אם הדבר הזה לא יקבל פתרון - - -

מיכאל ביטון: מה צריך חוק בשביל זה?

מיכאל ביטון: מי מחליט האם סופרים או לא סופרים?

ישראל אפריאט: לדעתי, השרה שלי גם השבוע עלתה בכנסת, מירב מיכאלי, והיא אמרה, דווקא בבית עינון באזור יו"ש, אחד הקריטריונים הראשונים שלי בבחינת תקציב אלו מוקדי סיכון.

ישראל אפריאט: זאת אומרת, גם היום הדרג המדיני, מבחינתו, כמדיניות לדרג המקצועי לא קטנה.

מיכאל ביטון: אבל הוא לא סופר תאונות פלסטינאיות במוקדי סיכון, אז איך הם יהיו מוקדי סיכון אם לא סופרים את התאונות הפלסטינאיות?

ישראל אפריאט: פה, אולי אולי, אם שר הבט"פ, יקבל - - -

מיכאל ביטון: אתה מבין מה קורה פה?

מיכאל ביטון: לא סופרים תאונה פלסטינית, אבל בסוף יש תאונה בין פלסטיני לאזרח יהודי, אבל את זה יספרו.

אורית סטרוק: מה מקור ההנחיה לא לספור את הפלסטינים?

אורית סטרוק: מי יכול לשנות אותה?

ישראל אפריאט: הבט"פ.

אורית סטרוק: זה משהו שבא מהשר?

אורית סטרוק: השר נתן הוראה לא לספור פלסטינים?

מיכאל ביטון: לא, אולי לא נתנו, אולי זו סתם שלומיאליות, אולי זה לא מטופל.

מיכאל ביטון: לפעמים אל תחפשי החלטות גדולות, לפעמים זה חלם והזנחה.

מיכאל ביטון: זה לא איזה מישהו שישב על המדוכה ועשה דיון עומק, זה מתגלגלים ככה.

מיכאל ביטון: נציג המשטרה נותן לנו כמה - - -

ישראל אפריאט: גם לגבי המשטובות, הרי ברור, בנינו מערך של מגרשים לחילוט רכב, אני כקמ"ט תחבורה, אתה יכול לראות בכל התחומים שכן שודרג, כולל מגרשים למשטובות שאם תופסים אותם - - -

מיכאל ביטון: אבל האם עכשיו בתקציב החדש קיצצו לך תקציבים, כמו שהיא טוענת?

ישראל אפריאט: האלוף הוציא צו - - -

מיכאל ביטון: ישראל, אתה צריך לענות על שאלות.

מיכאל ביטון: היא אמרה שייתכן והיא רואה הפחתת תקציב של תחבורה ביהודה ושומרון.

ישראל אפריאט: לא, אין דבר כזה.

ישראל אפריאט: יש ארצי, מה שקיים בכל מדינת ישראל, קיים גם ביהודה ושומרון, זה לא משהו ייחודי ליו"ש.

מיכאל ביטון: עכשיו יש לך תקציב לתשתיות ביהודה ושומרון?

ישראל אפריאט: ביחס הארצי אנחנו מקבלים מה שאנחנו מצליחים להוכיח.

אורית סטרוק: רגע, מיכאל, ברשותך, אני רוצה לדייק את השאלה, יכול להיות שקיצצו שווה בשווה רוחבי בכל הארץ, יכול להיות.

אורית סטרוק: אבל, בסוף הפערים ביהודה ושומרון הם שונים מאשר הפערים בנגב, גליל, מרכז?

מיכאל ביטון: ברור.

מיכאל ביטון: המציאות של התשתית פחות טובה.

אורית סטרוק: אז עכשיו תתייחס לצורך.

אורית סטרוק: אתה לא יכול - - -

מיכאל ביטון: אבל אני חושב שאולי גם לא נתנו עדיפות לאזור הזה בתקצוב, אבל אתה יכול לדעת אם ביחד ל-2018, 2017 או 2019, מה הם התקציבים עכשיו, ב-2021 ו-2022, האם הם דומים בהשקעה ובתשתיות או שהם ירדו?

ישראל אפריאט: זו שאלה ברמה הארצית, ואני אומר גלוי - - -

מיכאל ביטון: לא, רק על החלק שלך.

מיכאל ביטון: התקציב לתשתיות ביהודה ושומרון ב-2021 ו-2022, ביחס לשנת 2017, 2018 ו-2019, האם הוא שונה?

מיכאל ביטון: האם הוא עלה?

מיכאל ביטון: האם הוא ירד?

ישראל אפריאט: מחילה, אם אפשר, זה קצת מורכב.

ישראל אפריאט: השרה הזו, בתפיסה התקציבית שלה היא שונה, ואנשים פשוט לא מבינים את האירוע.

ישראל אפריאט: ואני חושב שזה נכון, בדרך כלל שרים קודמים, אם אני אקח את השר הקודם, בצלאל סמוטריץ', הוא עבר לניהול תנועה ללא תקציב, פה עם שרת התחבורה הזו, בחלק של השרה הזו, היא נתנה אמירה בתקציב, רוב התקציב הולך לתחבורה ציבורית.

ישראל אפריאט: צריך הרבה תעוזה בעניין הזה, ואני חושב שזה נכון מקצועית, כי זה הכיוון שהולך בכל העולם.

מיכאל ביטון: אצלכם תחבורה ציבורית היא אוטובוס, נכון?

ישראל אפריאט: לא רק.

מיכאל ביטון: רכבות יש לך?

ישראל אפריאט: תחבורה ציבורית היא אוטובוסים, תשתיות.

ישראל אפריאט: רכבות לא יהיו גם בעתיד.

מיכאל ביטון: אז אוטובוס על מה הוא נוסע, על מדרכות?

מיכאל ביטון: כאילו מה הרעיון הזה?

מיכאל ביטון: נניח שאנחנו רוצים עכשיו אוטובוסים ביהודה ושומרון, הוא לא צריך מעגל תנועה בטוח?

מיכאל ביטון: הוא לא צריך נתיבים?

ישראל אפריאט: אז אני מסביר, אנחנו בהיבט שלנו, אתה מוזמן לנסוע ביהודה ושומרון ולראות עבודות בכל יהודה ושומרון.

ישראל אפריאט: אם אתה יוצא היום לכיוון דרום, כמעט בכל צומת תראה עבודה.

ישראל אפריאט: אלו החיים, אי אפשר לספר סיפורים, רואים, אז זה לא בדיוק.

ישראל אפריאט: אני אומר גלוי, היה קשה, כי אם היה לי ספירות של משטרה שמזינות את הלמ"ס, אז אוטומט, כשגוזרים מהתקציב יו"ש נמצא למעלה ומקבל את היחס שהוא צריך.

ישראל אפריאט: הייתה פה אפליה של שנים, אתה צודק, אבל - - -

מיכאל ביטון: אתה אומר שיש שיפור בהשקעה בתשתיות ובתפיסה של משרד התחבורה, אבל הבעיה היא שלא סופרים תאונות של פלסטינאים, ואז זה לא יוצר את הדחיפות להשקעות, כי משם נגזרות - - -

ישראל אפריאט: את התיעדוף.

מיכאל ביטון: נגזרות מוקדי סיכון והחלטות על כבישים אדומים.

מיכאל ביטון: אם אין ספירה של הפלסטינים אז זה לא אדום, זו נקודה אחת.

מיכאל ביטון: הנקודה השנייה היא שגם אם יש תשתית ואין סביבה אכיפה, וזה כבר קשור למשטרת ישראל.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים לעבור למשטרת ישראל, מה קורה ביהודה ושומרון, מה הפערים, איך אתם מתכוונים להתגבר על זה, ומדוע אתם לא אוכפים בשישי ושבת.

איציק שרעבי: אני קצין את"ן של מחוז ש"י.

איציק שרעבי: לגבי הספירות וכל השאלות האלה, נמצא ראש מחלקת התנועה בזום, שבעצם הוא אמור לתת את המענה.

איציק שרעבי: אני אתן את החלק של מחוז ש"י.

מיכאל ביטון: בוא ניתן לו להתחיל ואז נעבור אלייך.

מיכאל ביטון: נועם בבקשה.

נועם בגינסקי: בוקר טוב, אדוני יושב הראש.

נועם בגינסקי: לגבי הספירות, אני ברשותך, אציין ככה, משטרת ישראל אינה אמונה על הספירות של תאונות הדרכים במדינת ישראל, ואני אציין שיש לא מעט תאונות דרכים שבכלל לא מדווחות למשטרת ישראל, כמו כל תאונות הנזק בלבד, למשל.

נועם בגינסקי: לכן, משטרת ישראל סופרת את התאונות שהיא בעצם קיבלה עליהן דיווח ושהיא חוקרת, ואני מדגיש כשהיא חוקרת.

מיכאל ביטון: נועם, בתחומי הקו הירוק, איך נעשית הספירה?

נועם בגינסקי: לא, גם בתחומי הקו הירוק וגם - - -

מיכאל ביטון: איך זה נעשה בתחומי הקו הירוק, איך סופרים תאונות?

מיכאל ביטון: איך נוצר המדד הזה בכבישים בקו הירוק?

נועם בגינסקי: על פי הדיווחים שיש לנו, בין אם אלו תאונות שאנחנו מטפלים בהן בשטח ונחקרות בזמן אמת על ידי הבוחנים, בין אם זה באמצעות אזרחים שמגיעים אלינו ליחידות לדווח על זה שהייתה תאונה, כי הם לא באותו הרגע הלכו להיבדק בבית חולים, אלא הלכו מאוחר יותר.

נועם בגינסקי: ברגע שיש לנו דיווח על תאונה, אז התאונה, כמובן, נספרת, וגם התנאי הוא שאם אנחנו מנהלים חקירה, אז החקירה אצלנו.

נועם בגינסקי: בתאונות ברשות הפלסטינית, בתאונות שמדובר ברכב פלסטיני עם רכב פלסטיני, אנחנו לא חוקרים את האירוע הזה.

נועם בגינסקי: החקירה עוברת לרשות הפלסטינית.

אורית סטרוק: מה ההצדקה?

נועם בגינסקי: גם אם בוחן שלנו עשה את תחילת הטיפול בתאונה, בסיום הטיפול של הזירה, החומר עובר לבוחנים של הרשות הפלסטינית להמשך טיפול שלהם, ולכן אנחנו לא סופרים.

נועם בגינסקי: אנחנו לא סופרים, כי הם לא נהרגו, חס וחלילה, כי לנו אין שום המשך טיפול בתיק הזה.

מיכאל ביטון: נועם, אני מכיר אותך בוועדה ואתה בדרך כלל לא מוכר לנו אגדות.

מיכאל ביטון: אני רוצה לשאול אותך, אתה עכשיו באת לתאונה, יש הרוגים פלסטינאים, היא התרחשה בין פלסטינאים, היא מתרחשת על כביש שנוסעים בו יהודים ופלסטינאים ובכביש הזה היו תאונות גם בין יהודים ליהודים וגם בין יהודים לפלסטינאים, במקרה באותה תאונה יש בה מעורבות רק של פלסטינאים, זה לא מבטא את מצב הכביש?

מיכאל ביטון: כלומר, התאונה של הפלסטינאים היא לא אמורה ללמד - - -

נועם בגינסקי: אדוני יושב הראש, אנחנו לא אמונים על הספירה במדינת ישראל, בשביל זה יש את הלמ"ס.

מיכאל ביטון: אבל מי מזין אותו בנתונים בלמ"ס?

מיכאל ביטון: אתה לא ענית לי על השאלה הזו גם בקו הירוק, מאיפה הלמ"ס שואב נתונים על תאונת פצועים ותאונות קטלניות?

מיכאל ביטון: בישראל, עזוב אותך, בקו הירוק מהמשטרה.

נועם בגינסקי: אני אסביר, אדוני, הוא מקבל מהמשטרה, הוא מקבל מכב"ה, הוא מקבל ממד"א, הוא מקבל ממכון גרטנר בבית חולים תל השומר, הוא מקבל מהרבה מאוד גופים וגורמים, כי יכול להיות שהייתה תאונת נזק - - -

מיכאל ביטון: אבל אם אתה כבר יודע על תאונה שהיו מעורבים בה רק פלסטינאים, ונניח שבכלל המשך הטיפול הוא לא שלך, אתה מתאר איזה מצב שיש להם בוחני רכב והכל עובד שם פיקס?

נועם בגינסקי: יש להם בוחני תאונות דרכים, אדוני.

מיכאל ביטון: זה נשמע מצוין, אבל אני שואל, אתה כבר יודע שהייתה תאונה, אתה יודע שהיו בה הרוגים, אתה לא ממשיך לטפל, אבל למה היא לא מתועדת?

מיכאל ביטון: למה לא אומרים את זה ללמ"ס?

נועם בגינסקי: התאונה אצלי מתעודת, התאונה אצלי רשומה.

נועם בגינסקי: התאונה, מבחינת היכולת שלי להיות, מה שנקרא בעניין של החקירה - - -

מיכאל ביטון: בסדר, אל תהיה בחקירה, אבל כלפי מעלה, כלפי תיעוד הכביש.

מיכאל ביטון: מה שאנחנו דנים פה הוא על הכביש.

נועם בגינסקי: אבל אדוני, אני לא סופר נתונים בכביש, כי בסוף אני מעוות את הנתונים של משטרת ישראל לגבי האירועים שהם - - -

מיכאל ביטון: סליחה, וזה לא עיוות שאם היו הרוגים פלסטינאים, לא סופרים את הכביש הזה?

מיכאל ביטון: זה לא עיוות?

נועם בגינסקי: שהלמ"ס יספרו אותם, הלמ"ס יודעים - - -

מיכאל ביטון: איך זה בדיוק הלמ"ס?

מיכאל ביטון: הלמ"ס עכשיו נוסע לתאונות, לספור תאונות?

מיכאל ביטון: תסביר איך זה קורה.

נועם בגינסקי: אבל, הלמ"ס מקבל נתונים גם ממד"א, והלמ"ס מקבל - - -

מיכאל ביטון: אבל האם הוא מקבל גם ממך על התאונה של הפלסטינאים?

אורית סטרוק: אדון, על מה אתה מדבר?

אורית סטרוק: נו באמת.

אורית סטרוק: בגלל זה אחר כך אתם לא שולחים שוטרים לשטח ואין ניידות תנועה - - -

מיכאל ביטון: רגע, אורית.

מיכאל ביטון: תנו לי להבין הלמ"ס לא הולך לספור תאונות, נועם, מישהו נותן לו מידע, אני שואל למה אתה, שידעת על תאונה של פלסטינאים, גם אם המעורבות שלך היא רק בהעברת שרביט לפלסטינאים להמשך טיפול, בשלב הזה אתה מעדכן את הנתונים.

מיכאל ביטון: אתה אומר, היו פה הרוגים.

נועם בגינסקי: אני יכול לבדוק את העניין, כי יכול להיות שהנתונים האלה, אמרתי לך, הם קיימים אצלנו במערכות, יכול להיות שהם כן עובדים, אני לא יודע להגיד לך - - -

מיכאל ביטון: תעשה את הבדיקה אצלכם, את שיטת העבודה.

נועם בגינסקי: אבל בספירה שלנו, של משטרת ישראל, אני סופר את מה שאני מטפל בו.

מיכאל ביטון: לא, אתה יכול לספור מה שטיפלת וגם לספור תאונות של טיפלת, ולהגיד זה נוהל על ידי הפלסטינאים.

מיכאל ביטון: אבל התמונה על הכביש תהיה משלושה סוגים, תאונה של יהודים בלבד, תאונה של יהודים ופלסטינאים מעורבים ותאונה של פלסטינאים בלבד, ושם תהיה הערה, תועדה תאונה, המשך הטיפול פלסטינאי.

מיכאל ביטון: אבל, לצורך הכביש צריכה להיספר התאונה כתאונה בכביש.

אורית סטרוק: מיכאל, אם אתה תיסע ואתה תראה תאונה בין פלסטיני לפלסטיני בכביש, אתה תראה שם את הסהר האדום, כנראה אולי את מכבי האש אם צריך, אתה לא תראה שם משטרה.

אורית סטרוק: אתה תראה שם צבא, אתה לא תראה שם שוטר אחד לרפואה.

מיכאל ביטון: בתאונה בבקעה, כמה אנשים היו?

מיכאל ביטון: היה רק פלסטינאים מעורבים?

ישראל אפריאט: והגיעה המשטרה.

מיכאל ביטון: הגיעה המשטרה, הגיע צה"ל, הגיעו מסוקים, כשיש את הקטסטרופה הכל מגיע, אז מה זה להגיד אנחנו לא מתעניינים בתאונות כאלה?

מיכאל ביטון: בוודאי שאנחנו מתעניינים.

נועם בגינסקי: אני לחלוטין לא אמרתי שאנחנו לא מתעניינים, אדוני.

מיכאל ביטון: אבל נועם, אתה לקחת על עצמך לבדוק וזה בסדר גמור.

מיכאל ביטון: אתה תעשה בדיקה ואנחנו נקבל ממך תשובה כתובה לוועדה איך הנוהל הזה מתבצע.

נועם בגינסקי: אדוני, ברשותך, תן לי כמה דקות, תחזיר אותי חזרה ואני - - -

מיכאל ביטון: אני לא רוצה, אני רוצה שתעשה בדיקת עומק, על הנוהל, על איך מדווחים, על איך מתעדים, אני לא רוצה תשובה בדקה.

נועם בגינסקי: אני מכיר את הנוהל לעומק.

מיכאל ביטון: בבקשה.

מיכאל ביטון: אם יש לך תשובה גם לעכשיו זה טוב, אבל אנחנו נכתוב את זה גם בסיכום.

ישראל אפריאט: אבל גם חסרים לו שוטרים, אז הם לא מגיעים בכלל, כמו שאתה מבין.

ישראל אפריאט: גם אם הם מכירים את הנוהל, זה עדיין חמישים אחוז.

מיכאל ביטון: נועם, חסרים לך שוטרים?

נועם בגינסקי: נמצא שם קצין את"ן שי, מי יותר ממנו להגיד לכם מה חסר לו.

מיכאל ביטון: תגיד, לגבי מדיניות של אכיפה בשישי שבת, מי מתעסק בזה?

איציק שרעבי: אני, אני.

מיכאל ביטון: אתה תענה.

מיכאל ביטון: אז תודה לך, נועם.

מיכאל ביטון: איציק שרעבי, בבקשה.

איציק שרעבי: אז בוקר טוב לכולם, אני קצין אגף התנועה של מחוז ש"י.

איציק שרעבי: דרך אגב, אני די מתחבר להמון מהדברים שנאמרו פה על ידי החברים ועל ידי ראשי המועצות, ואת חלקם אני גם מכיר באופן אישי.

איציק שרעבי: הבעייתיות העיקרית של מחוז ש"י, אנחנו מדברים על מחוז עם אלף ושש מאות קילומטר כביש, אני מדבר אתכם רק על התחום הבין עירוני.

איציק שרעבי: לצורך טיפול בנושא הזה, סך הכל יש לנו, בברוטו, תשע עשרה ניידות וחמישים שוטרים.

איציק שרעבי: להבדיל מהקו הירוק, ששם הם עובדים עם שוטר אחד בניידת, אני מחויב להיות שניים בניידת, ולכן פה גם הצבא מסייע לי, נותן לי עשרה חיילים.

איציק שרעבי: לא תמיד בשעות שאני יכול להפעיל את הכל, הוא נותן אותם משעות הבוקר עד תשע בערב, ובעצם אני יכול להוציא את הניידות האלה לפעילות.

איציק שרעבי: בלעדי הצבא, המשמעות שגם כמות הניידות - - -

מיכאל ביטון: אם אתה לא מקבל חייל שמצטרף לניידת, אתה לא יוצא בכלל לפעילות?

איציק שרעבי: אני יוצא לפעילות, אבל בכמות יותר נמוכה של ניידות.

מיכאל ביטון: זאת אומרת, אתה בכלל כולך תלוי בהקצאה של - - -

ישראל אפריאט: לא, האלוף הקצה לו חיילים במקום החוסר שוטרים, תבין מאיפה זה בא.

ישראל אפריאט: במקום לאבטח נותנים למשטרה חיילים.

מיכאל ביטון: אבל הוא מוגבל בשעות.

ישראל אפריאט: לא, אין בעיה של שעות.

איציק שרעבי: אני מוגבל בשעות.

איציק שרעבי: העלו פה, דרך אגב, נושאים של בעיות בלילה, ניסינו לבקש חייל ללילה ולא נקבל ואז המשמעות, היא שני שוטרים וחוסר ניידות ביום.

איציק שרעבי: בסוף, אני עובד על פי שעון החיים, איפה שיש יותר תאונות, שם אני ממקם את הניידות.

איציק שרעבי: עכשיו, בכלל, אם מסתכלים על איו"ש, ואני מתחבר גם לחברת כנסת פה, וגם הצגתי את זה למפקד המחוז שלי וגם לראש אגף התנועה, בסוף יש לנו כמה אזורים שאתה לא רואה שוטרים, כי בסוף אני ממקד איפה שמירב הנסועה.

איציק שרעבי: אם אתה לוקח את דרום הר חברון, אתה לא תראה שם הרבה ניידות, אם תיקח את צפון השומרון, אתה לא תראה שם ניידות - - -

מיכאל ביטון: למה אבל, מה זו גזרה משמיים?

איציק שרעבי: לא, כי בסוף אם אני מוציא - - -

מיכאל ביטון: אבל אתה כמי שאמון על האזור הזה, חסר לך כוח אדם?

איציק שרעבי: ברור, זה מה שאני אומר לך.

מיכאל ביטון: כמה חסר לך?

אורית סטרוק: אתה יכול להגיד איך אתה עומד בהשוואה למחוזות אחרים, אם יש לך את המידע?

איציק שרעבי: כן.

איציק שרעבי: אז אני אתמול ביקשתי מעוזר ראש האגף שיעביר לי נתונים.

איציק שרעבי: הם העבירו לכם מסמך, שהמסמך הזה בעצם הציג אותי מול שאר המחוזות, אבל להבדיל משאר המחוזות אני אחראי גם על העירוני וגם על הבין עירוני.

איציק שרעבי: לבין עירוני יש מתנ"א ואני גם המתנ"א של עצמי, אז אם אנחנו לוקחים את מחוז מרכז, לצורך העניין, שאני בעבר גם הייתי מפקדו, הוא אלף ושש מאות קילומטר כביש כמוני עם שלושים ואחת ניידות.

איציק שרעבי: אני אותו קילומטר כביש עם תשע עשרה ניידות, כלומר זה ברוטו מול ברוטו, אז זה מעיד על היחסיות ביני לבינו.

איציק שרעבי: התחום העירוני, שפה חברת הכנסת הציגה, הוא מאוד דליל.

איציק שרעבי: יש לנו בסך הכל חמש ניידות לערים, זה מה שיש.

איציק שרעבי: כלומר, בניגוד למה שהיא אמרה, הן בחוץ הן לא בפנים, אבל שאתה פורס אותן על אלף שש מאות קילומטר כביש, אתה לא כל כך רואה אותן, כי בסוף יש בעייתיות.

איציק שרעבי: בנוסף, לגבי בוחנים, מה שהציג פה גם חברי - - -

מיכאל ביטון: יש מצבים שיש לך ניידת ויש לך שוטר ואתה לא יוצא לשטח?

איציק שרעבי: יש מצבים שאני מגיע למשמרת והחייל עדיין לא הגיע, אבל אני ממתין לחייל, כלומר הניידת מתעכבת עד שהחייל יגיע.

מיכאל ביטון: אבל הנוהל הזה, בעצם שגלל תת תקנים של שוטרים, הפכתם להיות תלויים בצה"ל, ועכשיו בגלל שהוא לא יבוא גם ניידת לא תצא.

איציק שרעבי: הניידת לא תצא, ואז השוטר יצטרף לניידת אחרת, יהיה שלישי בניידת.

מיכאל ביטון: זה מצב חמור, מה שאתה אומר.

איציק שרעבי: אני מספר את המצב שאני חי אותו ביום יום.

מיכאל ביטון: ואני מודה לך שאתה אומר את המצב כפי שהוא, אני ממש מעריך את זה ואתה לא מספר לנו סיפורים.

איציק שרעבי: אני לא מספר שום סיפורים, זה המצב.

מיכאל ביטון: רגע, אבל שישי שבת, מה?

איציק שרעבי: אני עונה על הכל.

איציק שרעבי: אנחנו עובדים שבעה ימים בשבוע גם בשישי וגם בשבת, גם בשישי וגם בשבת יש ניידות, הבעיה העיקרית במחוז ש"י, שבגלל הפריסה בכמות השוטרים, אין לילה.

איציק שרעבי: כלומר, אם עכשיו יש בעיה, תאונה בלילה, מי שיוצא לתאונה זה כבר מהתחנה ולא אני.

מיכאל ביטון: בוא נגיד דברים ככה כהווייתם, במשמרת לילה במחוז ש"י - - -

איציק שרעבי: למעט מיום חמישי - - -

מיכאל ביטון: אין שוטרי תנועה זמינים.

איציק שרעבי: למעט מיום חמישי שאני מפעיל.

מיכאל ביטון: למה דווקא חמישי?

איציק שרעבי: כי חמישי זה יום שהנסיעות בכבישים יותר גבוהה ואני עובד לפי שעון החיים, אז אני מוריד מיום ומזיז ללילה.

איציק שרעבי: כלומר השמיכה קצרה.

מיכאל ביטון: אבל בלילות אחרים ביהודה ושומרון, ביום רביעי?

איציק שרעבי: אין שוטרים.

איציק שרעבי: אני מדגיש, אין שוטרים בלילה.

מיכאל ביטון: רק על מה שסיפרת עכשיו, כולם צריכים להזדעזע.

אורית סטרוק: זו רעידת אדמה, זה נורא.

מיכאל ביטון: אדם נוסע נסיעה לילית ביהודה ושומרון, אין ניידת שתגן עליו.

איציק שרעבי: כן, אין ניידת תנועה.

איציק שרעבי: אז מי שיוצא, אני מדגיש, זו תחנה.

איציק שרעבי: מי שיוצא אם יש תאונה או משהו כזה, תחנה.

איציק שרעבי: לגבי בוחנים, כי גם לגבי בוחנים יש בעיות, קודם כל, ואני אומר את זה חד משמעית פה, יש לי גם נתונים, אין מצב שיש תאונה קטלנית ובוחן לא מגיע, אין דבר כזה, פלסטיני אני מדבר, אין מצב כזה.

איציק שרעבי: כל תאונה שמעורב בה פלסטינים ופלסטינים, תאונה קטלנית, בוחן נמצא במקום, מדברים עם הבוחן והפלסטינאים הם מגיעים ובסוף מעבירים את התיק.

איציק שרעבי: נפתח גם תיק, דרך אגב, אצלנו הוא מופיע, כלומר אם תבקש ממני כרגע כמה תאונות פלסטיניות היו, כמה הרוגים היו משנת 2018 ועד היום, אני יכול לתת לך את זה וזה אפילו נמצא פה.

איציק שרעבי: הכל רשום אצלי.

איציק שרעבי: נפתח תיק בפועל, בסוף התיק מועבר - - -

מיכאל ביטון: האם הוא מצטרף לנתונים של משרד התחבורה?

איציק שרעבי: זה רק מחלקת התנועה, לא אני.

איציק שרעבי: אני לא - - -

מיכאל ביטון: אפריאט, האם הנתונים האלה שהוא אומר "כן, יש לי את המידע על תאונות של פלסטינים", האם הם מוזנים לתוכנה שלכם במשרד התחבורה?

ישראל אפריאט: זה מראה לך כמה אנחנו מזיעים ביו"ש על כל פרויקט.

ישראל אפריאט: אני היחיד, המחוז היחיד, שאמר פה בנצי רון, שהוא מהנדס התנועה שדברייה הבוס שלו.

ישראל אפריאט: אני אמרתי לוועדה, במקומי, אני שולח את מהנדס התנועה של מחוז ש"י בכדי שתאמינו לי.

ישראל אפריאט: אין לי אגו, תנו לי רק להיות החלק היחסי, תתנו לי לתקן את התאונות.

ישראל אפריאט: בנצי מגיע במקומי לוועדה של מוקדי סיכון.

מיכאל ביטון: למי אתה אומר תנו לי את זה, למי אתה מפנה את הבקשה?

ישראל אפריאט: ליושב ראש ועדת מוקדי סיכון שמתכנסת, אני שולח נציג - - -

מיכאל ביטון: ועדת מוקדי סיכון של משרד התחבורה?

ישראל אפריאט: היא ועדה בין משרדית, היא והמשטרה.

מיכאל ביטון: והיא לא מזינה את הנתונים האלה?

מיכאל ביטון: למה?

ישראל אפריאט: כן.

ישראל אפריאט: אני שולח אותו על מנת לשכנע שיש לי תאונות, כי קשה לי, זה לא בלמ"ס.

ישראל אפריאט: אני צריך להביא עד מהמשטרה שיעיד שהיו לי תאונות בצומת בכדי להצליח.

מיכאל ביטון: אבל יש לו עד, הוא תיעד את זה.

ישראל אפריאט: אני אומר, זו הסיבה שאנחנו רואים גם עדיין מוקדי סיכון ביהודה ושומרון.

ישראל אפריאט: האוצר לא מתייחס למגן דוד, מבחינת נציג האוצר הוא רוצה משטרת ישראל, אז הבאתי את השוטר לוועדה.

ישראל אפריאט: אתה מבין, את כל מה שהייתי יכול - - -

מיכאל ביטון: רגע, חכה.

מיכאל ביטון: אדוני, בבקשה תציג את עצמך.

יעקב זכריה: שלום, אני מנהל חטיבת המבצעים בפועל ברלב"ד, תודה על האפשרות להתייחס.

יעקב זכריה: הכנתי מצגת, אבל אני חושב שאין טעם כי הדברים כבר נאמרו פה והנושא המרכזי בהחלט עלה.

יעקב זכריה: אבל, בנתונים האלה, איך אנחנו פועלים בשטח ואיך אנחנו מנסים בכל זאת להשפיע.

יעקב זכריה: אז דבר ראשון, אנחנו קיימנו פורום עם המינהל האזרחי, עם המשטרה, עם פיקוד המרכז, על מנת להעלות על בעיות שקיימות בשטח ולנסות לתת להן פתרון.

יעקב זכריה: אכן, גם היו כמה דברים שנעשו, בעקבות זה בשטח, למשל, אנחנו מכירים שאחת הבעיות שלנו על הנהג הפלסטינאי, אין לנו השפעה בהסברה.

יעקב זכריה: בנוסף, אנחנו מכירים את הנסיעה שלו בשטחים ואת המאפיינים של הנסיעה, שהיא גם בסוף גורמת לתאונות.

יעקב זכריה: אז, פעלנו יחד עם המינהל - - -

מיכאל ביטון: יש לכם תקציב ליהודה שומרון, מר רלב"ד?

מיכאל ביטון: מוקצה ליהודה ושומרון?

יעקב זכריה: הרלב"ד מתקצבת את הרשויות המקומיות ואת כל הרשויות המקומיות - - -

מיכאל ביטון: אבל כל התקציב הארצי שלכם לרשויות מקומיות הוא שמונה מיליון שקל בכל הארץ.

יעקב זכריה: מה שמקבלת רשות מקומית במקום אחר בארץ, מקבלת גם רשות מקומית - - -

מיכאל ביטון: כמה מתוך השמונה מיליון הולך ליהודה ושומרון?

יעקב זכריה: אין לי את הנתון כאן, אבל בעיקרון, הם מקבלים בדיוק לפי הקריטריונים של שאר הארץ.

מיכאל ביטון: אבל יש מאתיים שישים רשויות, אז שמונה מיליון חלקי מאתיים שישים, כמה זה יוצא?

יעקב זכריה: זה לא הולך לפי החלוקה הזו, כי חלק מהגורמים שמשפעים על התקציב הם כמות התושבים.

אורית סטרוק: זכריה, אתה יכול להסביר לנו את השורה הזו?

יעקב זכריה: כן, בוודאי.

אורית סטרוק: תסביר לי את השורה הזו, הרי בסוף הכל מתחיל ונגמר פה.

אורית סטרוק: איך זה מסתדר שהקצין, מר שרעבי, אומר שבוחני תנועה שלו כן מגיעים לשטח לכל תאונה, גם בין פלסטינים?

אורית סטרוק: איך בסוף, יוצאת לי שורה כזו?

אורית סטרוק: איך בסוף הנציבים, התקנים והפעילות נגזרים מהשורה הזו, שהיא חסרת כל היגיון?

אורית סטרוק: תסביר לי את זה בבקשה.

מיכאל ביטון: אתם שותפים בהכנת מסד הנתונים על הכבישים המסוכנים?

יעקב זכריה: אני אתייחס לזה.

יעקב זכריה: מוסד הנתונים שלנו, בעיקרון, הוא מוזן מהלמ"ס, שהלמ"ס מוזן ממשטרת ישראל ומהגורמים האחרים - - -

מיכאל ביטון: אבל איך אתה יכול להגיד משפט כזה, שראש אגף תנועה אומר "אני לא מזין את הלמ"ס", מה אתם מדברים סינית?

מיכאל ביטון: אתם לא יודעים מה אתם אומרים?

מיכאל ביטון: כל אחד אומר דבר והיפוכו?

מיכאל ביטון: עכשיו אנחנו שאלנו אותו, אני לא יודע איך זה נקרא, אגף תנועה, האם אתה מזין את הלמ"ס, הוא אומר לא, אני לא מזין את הלמ"ס.

יעקב זכריה: אז אני אומר, הנתונים שהרלב"ד עובדת איתם - - -

מיכאל ביטון: אתה אוסף מהלמ"ס.

יעקב זכריה: כן, מהלמ"ס.

מיכאל ביטון: אז אתה לא משפיע בשטח על העבודה שהייתה תאונה עם פלסטינאים, והיא נספרת או לא נספרת.

יעקב זכריה: אני אגיד לך, אדוני, איך אני כן משפיע, זאת אומרת מה שנאמר פה על ידי המשטרה שהנתונים של פלסטינאים לא נספרים, ולכן זה לא נמצא בנתונים שלו - - -

מיכאל ביטון: נספר, ראינו שיש לו נתונים, רק לא מוזן, לא עובר.

מיכאל ביטון: בנוסף, קמ"ט התחבורה באיו"ש כבר בא לוועדה עם הנתונים רק לא מכניסים לו אותם, זה המצב.

יעקב זכריה: אז מה שכן עשינו בעבודה משותפת של שלושת הגורמים שנמצאים פה, ב-2015, אנחנו לקחנו בעצם שתי תקופות, לקחנו את התקופות של 2015, 2017, שלוש שנים, לקחנו את הנתונים שנמצאים אצלנו במערכות, קיבלנו ממחוז ש"י רשימה של תאונות שנמצאת אצלו - - -

מיכאל ביטון: כולל פלסטינים?

יעקב זכריה: כן, רק פלסטינים.

מיכאל ביטון: והכנסתם?

יעקב זכריה: הוספנו אותם למידע שקיים אלינו.

מיכאל ביטון: בוועדה למוקדי סיכון, הכניסו אותם או לא?

מיכאל ביטון: אני לא יכול תשובות של אגדות.

מיכאל ביטון: תן תשובות של כן או לא.

מיכאל ביטון: התאונות הפלסטינאיות שעשיתם ועדה, נכנסו?

יעקב זכריה: כן, יותר מזה, מוקדי תאונות הכללי, כולל בתוכו את המוקדים שיש בהם שמונה תאונות ומעלה.

יעקב זכריה: אנחנו בתקופה הזו, שעשינו את העבודה המשותפת, הורדנו את זה לחמש תאונות.

מיכאל ביטון: מה זה תקופה?

מיכאל ביטון: אתם לא עובדים רצוף על זה?

יעקב זכריה: עבדנו פעמיים על זה.

מיכאל ביטון: למה פעמיים, למה אין שיטה?

ישראל אפריאט: אני אסביר, עד 2015, אמרתי לך נכנסתי - - -

מיכאל ביטון: עזוב אותי מ-2015, אנחנו ב-2022, אתם כל שבוע מדברים בינכם?

מיכאל ביטון: הנתונים זורמים כל שבוע?

ישראל אפריאט: ברור.

מיכאל ביטון: אז למה אומרים פה שהתאונות הפלסטינאיות לא נספרות?

מיכאל ביטון: כן נספרות או לא נספרות?

ישראל אפריאט: אני אסביר, כאשר אנחנו סידרנו את מוקדי הסיכון, אני יזמתי מהלך והקמנו ועדה כולל נתיבי ישראל, לספור אפילו לפי התיקונים, שיהיה לי את כל הנתונים.

ישראל אפריאט: כי, כאשר אתה מבין שיש יותר תאונות, אז אתה נכנס לזירה בארצי ומקבל את הפרויקט.

ישראל אפריאט: בחלק הזה חיברנו את הרלב"ד, עשינו פעמיים ספירה של כל הנתונים, גם מה שנועם אמר וגם - - -

מיכאל ביטון: אבל למה זה לא צריך להיות קבוע, שיטתי כל שבוע?

ישראל אפריאט: זה אמור להיות כל שנה, גם השנה אנחנו עושים.

מיכאל ביטון: לא צריך לעשות, צריך נוהל קבוע, מה זה לעשות?

מיכאל ביטון: מה זה תלוי בפגישה או ברצון טוב של מישהו?

ישראל אפריאט: אם אני ממקד את הבעיה, היא שאנחנו את כל הנתונים הקיימים אנחנו מקבלים, מה קיים, הבעיה היא שיש תאונות שלא מגיעים שוטרים - - -

מיכאל ביטון: רגע, הצלחתם לבלבל אותי, אדוני, כי התחלתם את הדיון בזה שתאונות של פלסטינים לא נספרות, - - -

ישראל אפריאט: חלקן לא נספרות.

מיכאל ביטון: גילינו שאתם כן מתעדים, כן סופרים וכן הצלחתם להכניס לפעמים, רק השיטה לא טובה.

מיכאל ביטון: השיטה לא קורת אוטומטית, היא לא אוטומטית.

ישראל אפריאט: היא צריכה להיות ישירות מול הלמ"ס, אתה צודק.

מיכאל ביטון: למה זה לא קורה?

מיכאל ביטון: זו השאלה שלי עדיין, וזה גם נופל בין הכיסאות.

מיכאל ביטון: הרלב"ד אומר, המשטרה מזינה את הלמ"ס, המשטרה אומרת אני לא מזינה את הלמ"ס, איך אתם רוצים שנבין מה אתם עושים?

מיכאל ביטון: זה פשוט לא נתפס המצב הזה.

יעקב זכריה: רק כדי להשלים את התהליך במשפט, מאחר ויש את כל הבעייתיות הזו, פעלנו לקבוע מקדם שהמקדם הזה הוצג לוועדה - - -

מיכאל ביטון: אבל הוא שרירותי, הוא אחד ארבע, ואולי זה שתיים שש?

מיכאל ביטון: אולי זה שלוש חמש?

יעקב זכריה: ויום אחד שבע, הוא מתעדכן.

מיכאל ביטון: אבל לפי מה?

מיכאל ביטון: משערים אומדן?

מיכאל ביטון: שמים אצבע ברוח, אולי יש עוד כמה תאונות, ניתן מקדם.

מיכאל ביטון: מה זה הדבר הזה?

מיכאל ביטון: צריך לספור כל תאונה ולהכניס אותה, כמו שנעשה לכל אזרח במדינה.

מיכאל ביטון: מה, צריכים מקדם?

מיכאל ביטון: לא צריכים מקדם, עם ספירת תאונות.

יעקב זכריה: אני אספור כל תאונה, אבל בזמן שלא סופרים כל תאונה, לא השארנו את המצב ככה.

יעקב זכריה: בהתחלה כן השתמשנו בנתונים שכן יכולנו לקבל מהמשטרה ואם הזמן פיתחנו את למקדם.

יעקב זכריה: היום יש מקדם שהוא עובד - - -

מיכאל ביטון: זה הרע במיעוטו, אתה אומר.

מיכאל ביטון: אין לנו מספיק נתונים, שמנו מקדם.

יעקב זכריה: המקדם הזה קיים היום - - -

מיכאל ביטון: תודה לך, אנחנו חייבים לסיים את הדיון.

אורית סטרוק: מיכאל, אני רוצה בבקשה.

אורית סטרוק: תראה, הסוגיה של האם סופרים תאונות של הפלסטינים או לא היא סוגיה מאוד חשובה, אבל בסוף צריכים גם לספור, עם כל הכבוד, פשוט את האוכלוסייה שנוסעת על הכביש.

מיכאל ביטון: בדיוק.

אורית סטרוק: כאשר אני מסתכלת בטבלה במצגת שהביא לנו יגאל, ראש מועצת קרני שומרון, זה מזעזע.

אורית סטרוק: הם לא סופרים את האוכלוסייה של הפלסטינים בתור משתמשת הכביש, עזוב תאונות ולא תאונות.

מיכאל ביטון: כן, וגם בג"צ קבע שפלסטינאים נוסעים בכבישים האלה לאן שהם רוצים, שחייבים לאפשר להם לנסוע, אז למה לא סופרים?

אורית סטרוק: עכשיו, איזו הצדקה בעולם יש, שעל אותו שטח של כבישים, יש בערך חצי מכמות הניידות, חצי מכמות השוטרים?

אורית סטרוק: איזו הצדקה יש לדבר הזה?

אורית סטרוק: עוד משפט אחד, לא הספקנו לעסוק בכלל בסוגיית המשטובות שהיא סוגיה קטלנית.

מיכאל ביטון: אנחנו נעסוק בזה, הוועדה שלי תעסוק במשטובות ובגריטה בישראל ובחוק שיוודא שיש גריטה בארץ, ותביאו הצעות חוק גם ממשלתיות וגם פרטיות בנושא הזה.

מיכאל ביטון: יוחאי דמרי ראש מועצת הר חברון, בבקשה, קצר ולעניין.

יוחאי דמרי: בוקר טוב ותודה, יישר כוח על הדיון.

יוחאי דמרי: אני רוצה לומר פה שלושה דברים, אחד, אנחנו לאורך שנים לא מתייחסים אל האזור הזה כאל אזור שווה, לעומת מה שקיים במדינת ישראל.

יוחאי דמרי: אנחנו לא סופרים את האוכלוסייה הפלסטינית לא רק בתאונות, לא רק כהרוגים, לא רק כפצועים, אלא גם כמשתמשי דרך מכל הנגזרות של השקעות בתוך הכבישים.

יוחאי דמרי: כל מה שעושים היום, ואמר ישראל בצדק, עושים, אבל זו טיפה בים, כי כשאני מסתכל רגע אחד על עשרות המיליארדים שהושקעו בכבישי מדינת ישראל, ואני אומר רגע אחד יהודה ושומרון הוא עשרים וחמישה אחוז מכלל האזור של מדינת ישראל, האם הושקעו רבע מכמות הכסף לאורך השנים לשדרוג של הכבישים?

יוחאי דמרי: התשובה היא חד משמעית לא, רבתי.

יוחאי דמרי: לא רק שלא הושקעו, אלא גם אחד אחוז מהכסף לא הושקע.

יוחאי דמרי: אנחנו נמצאים ונוסעים על כבישים מנדטוריים עם אוכלוסייה שגדלה, עם רכבים יותר מתוחכמים וככה נוצר מצב שהוא בלתי נסבל, של פקקים מאוד מאוד גדולים.

יוחאי דמרי: לכן להבנתי, על מנת לטפל בבעיה הזו, זה לא מספיק לעשות את הטיפולים הקוסמטיים של האקמול, צריך לקבל פה על ידי החלטה אסטרטגית של השקעה של מדינת ישראל בכבישים האלה במיליארדים כשווה ערך לגודל של האזור, זה הפתרון.

יוחאי דמרי: עכשיו אני מבין את הבעיה, אבל בסוף אנחנו נחמיר אותה יותר ויותר.

יוחאי דמרי: נקודה שנייה, יש פה בעיה של בוחני תנועה שמגיעים לתאונות ונוצר מצב שהכבישים חסומים לאורך זמן.

יוחאי דמרי: לא מספיק שנסיעה מהר חברון לירושלים, במקום לקחת חמישים דקות לוקחת שעתיים, עכשיו כשיש תאונה וקורות תאונות כל יום עם הרוגים ופצועים, אז הכבישים נסגרים במקטעים שונים ואת הדבר הזה צריך לפתור ולייצר להם בעיה.

יוחאי דמרי: הדבר האחרון שאני רוצה לומר, זה לפני כל דבר להביא את הכבישים של יהודה ושומרון לסטנדרט של נתיבי ישראל, עוד לפני הרחבות והשקעות, סטנדרט.

יוחאי דמרי: תשאל פה בבקשה את קמ"ט תחבורה, האם הכבישים ביהודה ושומרון נמצאים בסטנדרט של נתיבי ישראל, אתה תקבל את התשובה.

מיכאל ביטון: תודה לך, יוחאי.

מיכאל ביטון: אמיר אוחנה חבר הכנסת הצטרף אלינו, ואני כבר עומד להקריא את סיכום הדיון, אבל באת ואתה תגיד משפט קצר.

אמיר אוחנה: אני נמצא לא מעט ביהודה ושומרון, ויש אנשים שחוששים להגיע לשם, בגלל ההיבט הביטחוני, אבל החשש האמתי הוא בהיבט התעבורתי והתחבורתי.

אמיר אוחנה: אני זוכר את הפעם האחרונה שנסעתי עם יוחאי, שדיבר זה עתה, אני רוצה לתאר לך סיטואציה, שאם לא הייתי רואה אותה במו עיני, ויוחאי היה אדיש אליה כי זה שגרתי, לא הייתי מאמין - - -

מיכאל ביטון: אתם התל אביבים נלחצים מהר.

מיכאל ביטון: תבואו לגור בנגב קצת ויהודה ושומרון, אתם תהיו יותר חזקים נפשית ומנטלית.

מיכאל ביטון: אנחנו עוברים חישול בנגב, בלילות ובימים.

אמיר אוחנה: תשמע סיטואציה שגם בנגב אני לא ראיתי, ואני תושב שהנגב לשעבר, לא נולדתי, גדלתי.

אמיר אוחנה: יוחאי נוהג בנתיב שלו, פס לבן, עוקף אותו רכב, ועל השוליים הצהובים משמאל עוקף רכב שטחים - - -

מיכאל ביטון: אין לו לאן לברוח.

אמיר אוחנה: לא, הוא עוקף כבישים, שלושה עוקפים.

מיכאל ביטון: אולי זה נגד יוחאי ספציפית, יש להם חשבון איתו.

אמיר אוחנה: זו סכנה אדירה.

אורית סטרוק: זה לחם חוקנו.

מיכאל ביטון: אני יודע.

מיכאל ביטון: אני יודע היטב, אני הייתי נושא מירוחם לירושלים בכביש שישים ולומד בירושלים, באוניברסיטה הערבית ובשלב מסוים הפסקתי לנסוע, בלתי אפשרי.

מיכאל ביטון: הנסיעה הייתה שעה ורבע ירוחם ירושלים, דרך חברון, זה שעה ורבע.

מיכאל ביטון: ירוחם לירושלים דרך כביש אחד זה שעתיים, והפסקתי לנסוע.

מיכאל ביטון: פשוט אתה אומר, מי צריך את הברדק הזה.

אמיר אוחנה: אז כנראה שכיוונתי לדעת גדולים, אם אתה לקראת סיכום אז שזה יהיה סיכום שאנחנו צריכים אכיפה, אנחנו צריכים הרבה יותר נוכחות.

מיכאל ביטון: אנחנו הולכים לתת פה סיכום די תקיף.

מיכאל ביטון: אנחנו נעשה סיכום ויש פה נציגה של מרכזי חוסן יהודה ושומרון, הם יעלו בפעם הבאה, בדיון המשך.

מיכאל ביטון: אנחנו מסכמים את הדיון.

מיכאל ביטון: קודם כל, אני חושב שזו בושה וחרפה וביזיון הכנסת שאין פה נציג בכיר של משרד התחבורה.

ישראל אפריאט: אני מוגדר בכיר.

מיכאל ביטון: אתה בכיר, אתה עושה עבודת קודש ביהודה ושומרון, אבל היה צריך להיות סמנכ"ל ומשנה למנכ"ל ומנכ"ל וגם השרה.

מיכאל ביטון: איפה שיש הרוגים, שרים צריכים להגיע.

מיכאל ביטון: אם הייתה פה איזו תקנה, חקיקה או איזה קידום מדיניות או רפורמה, היית רואה פה סמנכ"לים של משרדים.

מיכאל ביטון: אנחנו מדברים כאן על חיי אדם, זה לא עניינם, משאירים אותך לבד, הדבר הזה הוא לא תקין.

מיכאל ביטון: אנחנו נזמן לפה בעוד כמה חודשים את שרת התחבורה ואת השר לביטחון פנים, ואנחנו ניתן להם כמה חודשים, חוץ מסיכום הוועדה, הם יקבלו מכתב שיהיה דיון כזה בעוד כמה חודשים ויש להם כמה חודשים לעבוד אחד עם השני, ולהציג טיפול יסודי בכל מה שעלה בדיון הזה, והם ידווחו על הטיפול.

מיכאל ביטון: הם יוזמנו לפגישה ולא אף אחד אחר.

מיכאל ביטון: אם הם לא יבואו, יש לנו דרכים.

מיכאל ביטון: אם זה חיי אדם, זה חיי אדם, ואם אתה ימני או שמאלני, לא אכפת לי מה כואב לך ומי מת.

מיכאל ביטון: תבוא בגלל שכואב לך שמישהו מת.

מיכאל ביטון: הוועדה סבורה שעל משרד התחבורה והבטיחות בדרכים ועל משטרת ישראל להקצות תקציבים ותקנים לשם מיגור הקטל בדרכים, באופן יחסי ותואם לכמות האוכלוסייה ולמספר הנוהגים בכביש, ישראלים ופלסטינאים כאחד.

מיכאל ביטון: הוועדה קוראת למשרד לביטחון פנים ולמשטרת ישראל להגדיל את האכיפה באזור יהודה ושומרון בכל ימות השבוע, לרבות בדרך של אכיפה אלקטרונית ולהפסיק את החרפה שאין ניידת תנועה בלילות, שייכנסו כמה ניידות תנועה בלילות.

מיכאל ביטון: מה זה שלילות שלמים ביהודה ושומרון אין ניידת תנועה בכבישים?

מיכאל ביטון: איפה נשמע דבר כזה?

מיכאל ביטון: לביטחון האישי של האזרחים.

מיכאל ביטון: ביום חמישי יש ניידת תנועה וביום ראשון, שני, שלישי, רביעי אין, הדבר הזה חייב להיפסק מיד, והאכיפה צריכה לעשות גם בשישי ושבת, ואכיפה צריכה להפסיק להיות תלויה בחיילים.

מיכאל ביטון: חייל לא מגיע, ניידת לא יוצאת, זו בושה וחרפה למדינת ישראל, שזו המציאות האמתית.

מיכאל ביטון: אני מודה לקצין המשטרה שאמר פה את הדבר האמיתי, זה המצב האמיתי ביהודה ושומרון.

מיכאל ביטון: יש מועצות אזוריות שעלו כאן ודיווחו על פרויקטים מתוקצבים ומאושרים שלא מבוצעים, אני מבקש שמשרד התחבורה כולל את נתיבי ישראל וכל חברה שעובדת שם יבדקו מדוע הפרויקטים הללו לא בביצוע מיידי, כולל קמ"ט תחבורה.

מיכאל ביטון: הוועדה קוראת למשרד הביטחון פנים ומשטרת ישראל להגביר את האכיפה כנגד השימוש בכלי רכב שהורדו מהכביש, מה שמכונה 'משטובות', שנאסר עליהן שימוש.

מיכאל ביטון: יש להחרים את הרכבים הללו, וכבר להעביר חוק לתוך הקו הירוק של חובת גריטה של רכבים.

מיכאל ביטון: הוועדה תקדם חוק כזה במהירות שיא, ואני יודע שהוא נידון כרגע עם גופים שונים, רק תביאו כבר את החוק.

מיכאל ביטון: הוועדה דורשת מהמשרד לביטחון פנים ומשטרת ישראל לנהל רישום של כלל התאונות ביהודה ושומרון, לרבות תאונות בהן מעורבים רכבים פלסטינאים בלבד, הם בני אדם.

מיכאל ביטון: תאונה של פלסטיני הייתה יכולה להיות תאונה של פלסטיני אל מול יהודי, והעבודה שיש תאונות גם של פלסטינאים וגם של יהודים וגם שמשולבות יהודים ופלסטינאים, מבטאת את מצב הכביש.

מיכאל ביטון: אז, מי שמוחק מהנתונים את התאונות של הפלסטינאים, מזייף את מצב הכביש, מזייף את הנתונים ויש לכם נתונים, אז תכניסו אותם.

מיכאל ביטון: יש פה התחייבות של נועם, ראש מחלקת התנועה.

מיכאל ביטון: נועם אמר שהוא יעשה לי בדק בית ויבדוק את הנוהל ואיך הנתונים האלה מוזנים.

מיכאל ביטון: אני מבקש ממנו תוך שבועיים להשיב לוועדה בכתב שהוא בדק את התהליך, שיפר אותו ושהנתונים גם על תאונות של פלסטינאים מוזנות ללמ"ס, ושיש צוות בין משרדי למ"ס, משטרה, תחבורה, רלב"ד וגופי חירום אחרים שיכולים לדווח על תאונות, כמו כיבוי אש ומד"א.

מיכאל ביטון: כל השולחן העגול הזה בונה נוהל איך מתעדים תאונה של פלסטינאים ומזינים אותה לוועדה למוקדי סיכון במשרד התחבורה.

מיכאל ביטון: הוועדה קוראת לוועדה למוקדי סיכון לבחון את מסוכנות הכבישים באזור יהודה ושומרון, על בסיס מסד נתונים מלא, הכולל את כל תאונות הדרכים באזור זה, לרבות תאונות בין פלסטינאים בלבד.

מיכאל ביטון: אני אגיד את מה שאמרתי בפתח הדיון, עזבו אתכם סוגיות של שלום וביטחון ועמדות מדיניות, יש בני אדם, יהודים ולפלסטינאים על הכביש, יש אינטרס לאומי לחיים אזרחיים ראויים וביטוחים לביטחון אישי על כבישי יהודה ושומרון, וביטחון על החיילים שלנו שנוסעים על הכבישים הללו.

מיכאל ביטון: יש לנו חובה מוסרית, אנחנו מפעילים את צה"ל שם ואנחנו לא נשים חיילים בכביש שמסכן אותם.

מיכאל ביטון: לכן, כל הממשלה צריכה להתגייס לדבר הזה.

מיכאל ביטון: אני מודה לכם, חברי הכנסת, על הדיון שהבאתם והוא חשוב מאוד, הוא לא שולי, ולכן בעוד כמה חודשים יהיה פה דיון מעקב.

מיכאל ביטון: והשרים, השר לביטחון פנים ושרת התחבורה, שניהם ידווחו באופן אישי מה נעשה בנושאים שעלו פה לדיון.

מיכאל ביטון: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.