ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 107, 2022-01-31 12:00

וליד טאהא: שלום לכולם, אנחנו מתחילים דיון על התמודדות רשויות השלטון עם תהליכי הרס המצוק החופי.

וליד טאהא: כיוון שאנחנו מדברים על מצוקי חוף, ועל סכנת הרס של מצוקי החוף, אנחנו רוצים לגשת ישירות לפורום רשויות החוף, כדי לשמוע.

וליד טאהא: צהריים טובים, אופיר פינס-פז, בבקשה.

אופיר פינס: אני מציע ברשותך, היושב ראש שלנו פה, ראש עיריית הרצליה משה פדלון.

אופיר פינס: אני מציע שתתחיל איתו.

אופיר פינס: עיריית הרצליה סובלת מהמצוקים, אני מציע שהוא יפתח, ואחר כך אני אשלים אותו, ברשותך.

משה פדלון: צהריים טובים, מכובדי כולם.

משה פדלון: אני כראש רשות משמש גם כיושב ראש פורום ערי החוף.

משה פדלון: עשרים ואחת רשויות, מטעם המרכז לשלטון מקומי.

משה פדלון: מכובדי, בחודש אוגוסט 2012 הממשלה החליטה לטפל במצוקים, כאשר ההחלטה אומרת: הרשות תטפל במצוקים, ותוקם חברה למצוקים שתטפל בים עצמו.

משה פדלון: ואכן החברה הוקמה ב-2013.

משה פדלון: אני רוצה לציין שחופי הים התיכון, מאשקלון בדרום ועד ראש הנקרה בצפון, מאה תשעים ושישה ק"מ, משרתים מיליוני תושבי המדינה ותושבי חוץ שמגיעים לנופש בחופי הים.

משה פדלון: ולא יתכן שהממשלה תפיל על שבע-שמונה רשויות טיפול בנזקים של אותם מאות מיליוני שקלים.

משה פדלון: ואני אומר, אנחנו התחלנו לעבוד, התחלנו בתכנון ובביצוע ראשוני של עבודה, כולל נתניה, אשקלון, בסכומים זעומים שהגיעו אלינו על ידי משרד הפנים.

וליד טאהא: אתה אומר התחלנו, משה, דרך החברה?

משה פדלון: התחלנו לבד, בתכנון, זה נכון גם נתניה.

וליד טאהא: מה עושה החברה שהוקמה?

משה פדלון: אני יודע שלאחרונה הוחלט, המנכ"ל שנכנס והתחיל לעשות עבודה רצינית, ממש מהמסד ועד הטפחות.

משה פדלון: אבל איפה הבעיה נכבדי, אנחנו מתכננים, ואנחנו ממתינים לחברה לקבל ניתוח שטח.

משה פדלון: כלומר שנתיים וחצי ממתינים לצד השני לקבל נתוני שטח, ועד אז לא נוכל לעשות שום דבר.

וליד טאהא: אז עכשיו, עוד מעט עשר שנים להקמת החברה, עדיין בשלב נתונים?

משה פדלון: כן, ואני מגיע לנושא הבא, שאי אפשר להפריד בין הים ליבשה.

משה פדלון: גם אין טעם להוציא את מה שנקרא משאבים כספיים כפולים.

משה פדלון: אנחנו עושים נתוני שטח, והם עושים.

משה פדלון: יד אחת, גוף אחד, צריך לטפל במשימה הזאת, מהמסד ועד לטפחות.

משה פדלון: ואני אומר שוב, אני חוזר על זה שלא יתכן לתת לנו במרכאות "קנס" בן מאות מיליונים.

משה פדלון: נכון, יש פה רשות איתנה, אבל יש רשויות אחרות, שהן במצוקה מאוד גדולה.

וליד טאהא: בינתיים אתה עושה את זה לבד, משה, בהרצליה, אתה מטפל במצוקים שלך לבד?

משה פדלון: אנחנו עושים את זה לבד, עם שיתוף פעולה, אבל כאמור אנחנו ממתינים לנתונים מהחברה למצוקים.

משה פדלון: אני חוזר שוב, הגיע מנכ"ל מצויין, התחיל לדחוף את העגלה קדימה, ואני מקווה שיהיו תוצאות.

משה פדלון: אבל ממשלת ישראל צריכה לסייע.

משה פדלון: חופי הים הם לא של שבע, שמונה רשויות.

משה פדלון: הם של מליוני נופשים שמגיעים מכל המדינה.

וליד טאהא: תודה רבה משה פדלון, ראש עיריית הרצליה.

וליד טאהא: אופיר, אתה תרצה להשלים, להמשיך את הדברים?

אופיר פינס: אני רוצה להשלים את הדברים של משה ולומר ככה, אתה עלית על הנקודה.

אופיר פינס: הנקודה שהחברה קיימת כבר עשר שנים, ולצערנו אין מספיק פעילות בשטח.

אופיר פינס: אני לא אומר שאין פעילות, יש פעילות, ואני מצטרף גם למחמאות של פדלון.

אופיר פינס: אבל בשורה התחתונה יש פה בעיה קשה.

אופיר פינס: המצוק הולך ומתפורר.

אופיר פינס: משבר האקלים מפורר אותו עוד יותר.

אופיר פינס: הטמפרטורה, הגלים בים התיכון מתגברים, הסערות גורמות נזקים גם למצוק העילי, וכל מה שקשור בו.

אופיר פינס: זאת אומרת הנזקים הולכים ונהיים יותר ויותר קשים.

אופיר פינס: והכלים שעומדים לרשות המדינה הם לא מספיק טובים, לא ברמה התקציבית, החברה לא מתוקצבת מספיק טוב.

אופיר פינס: בוודאי העיריות לא מתוקצבות מספיק טוב.

אופיר פינס: יש הרבה בירוקרטיה,

וליד טאהא: יש נתונים על התקציב של החברה הזאת?

אופיר פינס: משרד הפנים מממן את תקציבי הרשויות המקומיות שעוסקות במצוק.

וליד טאהא: החברה למצוקים.

אופיר פינס: המצוק העילי.

אופיר פינס: יש חלוקת עבודה.

אופיר פינס: העיריות אחראיות לטיפול במצוק העילי מעל פני הים, והחברה אחראית לטיפול במצוק מתחת לפני הים.

אופיר פינס: למרות שזה מצוק אחד.

אופיר פינס: אנחנו בפורום רשויות החוף מתנגדים להפרדה הזאת.

אופיר פינס: אנחנו חושבים שהיא לא תורמת, אנחנו חושבים שהיא מעכבת את העבודה, מייצרת סירבול, מייצרת כפילות, מייצרת בעיות קשות.

אופיר פינס: צריך כתובת אחת, שתטפל בכל הסוגייה הזאת.

אופיר פינס: והכתובת הזאת צריך לתת לה את כל הכלים.

אופיר פינס: תקציבים, כוח אדם מקצועי.

אופיר פינס: כל מה שצריך כדי שזה יקרה.

אופיר פינס: אנחנו חושבים שהכתובת היא החברה הממשלתית.

אופיר פינס: משרד הגנת הסביבה, יש לו עמדה אחרת, משרד הפנים חושב כמונו.

אופיר פינס: אני רוצה לומר שהתקציב של משרד הפנים בסך ששים מיליון שקל, שתוקצב בשנה שעברה לטיפול במצוק על ידי הרשויות המקומיות, כמעט כולו לא נוצל.

אופיר פינס: נוצלו כמה מליונים בודדים.

אופיר פינס: והתקציב עבר להשלמה.

אופיר פינס: אבל למה הוא לא נוצל, זאת השאלה שצריך לשאול.

אופיר פינס: הוא לא נוצל כי קשה לנצל אותו.

אופיר פינס: לא שהרשויות לא רצו לנצל אותו.

אופיר פינס: הם לא הצליחו לנצל אותו, בגלל אלף ואחת בעיות בחיבור בינן לבית החברה.

אופיר פינס: בינן לבין גורמים אחרים.

אופיר פינס: ובסוף בשורה התחתונה המצוק לא מטופל.

אופיר פינס: המצוק עלה בחיי אדם, אנשים נהרגו לאורך השנים.

אופיר פינס: אנשים נפצעו.

אופיר פינס: אני כבר לא מדבר על נזקים לטבע, על נזקים לחופים, על התדרדרות אבנים, על התחזוקה של המצוקים, שעולה הרבה מאוד כסף.

אופיר פינס: בקיצור אנחנו ביקשנו החלטת ממשלה בנושא הזה.

אופיר פינס: קמה ממשלה חדשה בישראל, ואנחנו מבקשים שהממשלה תקבל החלטה לגבי התפעול של הסיפור הזה.

אופיר פינס: גם מבחינת מי הכתובת, וגם מבחינת היקף התקציב.

אופיר פינס: התקציבים הנדרשים גדולים על משרדי הגנת הסביבה והפנים.

אופיר פינס: אני חושב שמשרד האוצר, משרד ראש הממשלה צריכים להיכנס לעובי הקורה, ולהתחיל לתת לנושא הזה יחס אחר, לפני שיקרה אסון גדול.

אופיר פינס: קרו כבר אסונות, אבל האסון הגדול, של התמוטטות של חס וחלילה בית מלון, או התמוטטות שיעברו פה חס וחלילה הרבה אנשים, זה ברוך השם עוד לא קרה.

אופיר פינס: בואו לא נחכה שזה יקרה.

אופיר פינס: בואו נפעל לפני שזה יקרה.

וליד טאהא: תודה רבה אופיר פינס על הדברים שלך.

וליד טאהא: אנחנו חוזרים כאן לוועדה, ניתן ראשונה את רשות הדיבור לחברת הכנסת יעל רון בן משה, בבקשה.

יעל רון בן משה: תודה רבה אדוני היושב ראש, ותודה לדוברים הקודמים.

יעל רון בן משה: אני מתחברת לסיפא של הדברים של אופיר.

יעל רון בן משה: אנחנו מדברים פה לא על עניין כלכלי, או של פנאי, ואיך ייראו חופי העם.

יעל רון בן משה: אנחנו מדברים פה על מניעת אסון.

יעל רון בן משה: לפני חמישה או שישה ימים יצאה אזהרה מקריסה של מצוקי החוף בשל מזג האויר.

יעל רון בן משה: תחפשו חודש אחורה, בסוף דצמבר גם יצאה אזהרה כזו.

יעל רון בן משה: ובעצם האזהרות האלה יוצאות, ואני לא יודעת אם יש מישהו שמטפל בעניין.

יעל רון בן משה: כשככה קצת ניסיתי לבדוק על מי האחריות, אז האחריות בסופו של דבר, אם חלילה יקרה משהו, היא על השלטון המקומי, על ראשי הרשויות.

יעל רון בן משה: ואני שואלת, שאלתי את זה בפגישה עם מנכ"לית המשרד להגנת הסביבה, ועם מנכ"ל רמ"י, ובפגישות אחרות, מה אתם מצפים שהם יעשו.

יעל רון בן משה: אין להם תקציב.

יעל רון בן משה: אומרים לי שישימו פקחים על החוף, פקחים של הרשות המקומית שימנעו כניסה של אנשים.

יעל רון בן משה: כל מי שעבד בשלטון המקומי, ואני כמי שהיתה מנכ"לית בשלטון המקומי, כולל ברשות חוף, יודעת שאי אפשר להעמיד עכשיו פקחים שיעמדו כל החורף בחוף כדי למנוע כניסה של אנשים.

יעל רון בן משה: אין בזה שום היגיון.

יעל רון בן משה: אנחנו רואים בחדרה שרמ"י הוציא צו סגירה לבית קפה שנמצא על המצוק.

יעל רון בן משה: אסור יותר להשתמש בו כנכס כלכלי.

יעל רון בן משה: למטה בחוף אנשים יכולים להמשיך להסתובב.

יעל רון בן משה: אני מבקשת, כבוד היושב ראש, שאנחנו נוציא מפה קריאה בהולה.

יעל רון בן משה: אני לא יודעת מי ממשרדי הממשלה משתתף, משרד הפנים,

וליד טאהא: משרד ראש הממשלה, המשרד להגנת הסביבה, והאוצר כמובן,

יעל רון בן משה: לכנס צוות.

יעל רון בן משה: לדעתי הדיון הזה זומן להיות עם מנכ"ל משרד הפנים.

וליד טאהא: מנכ"ל משרד הפנים בבידוד.

יעל רון בן משה: נאחל לו בריאות.

יעל רון בן משה: אנחנו רואים אנשים שעולים בזום, אני לא נכנסת בעניינים בריאותיים, אבל יכול להיות שהוא צריך שמישהו אחר ייתן את התשובות.

יעל רון בן משה: כי באמת אנחנו מדברים פה במניעת אסון.

יעל רון בן משה: אי אפשר להטיל את כל האחריות על ראשי הערים.

יעל רון בן משה: אף אחד מאתנו, גם אם הוא תושב רשות חופית, לא היה מסכים שכל הארנונה שלו תלך על הצבת פקחים, שימנעו אסון.

יעל רון בן משה: זה לא יכול לעבוד באופן הזה.

יעל רון בן משה: זו משימה לאומית.

יעל רון בן משה: אנחנו צריכים להתכנס לפתרון מהיר, צוות בין משרדי, שיעבוד בימים הקרובים, בשבועות הקרובים.

יעל רון בן משה: אני אומרת ככל שרמ"י הוא בעל הבית, ויודע לסגור עסקים, או לא לתת היתר לפתיחה של עסקים, במקטע העילי מה שנקרא, אז יכול להיות שרמ"י הוא זה שצריך גם לממן את ההגנה על המצוקים.

יעל רון בן משה: דנתי על זה עם שר האוצר, שוחחתי על זה עם מנכ"ל רמי"י.

יעל רון בן משה: שניהם מוכנים לקיים על זה דיון.

יעל רון בן משה: אני מבקשת אם אפשר לכנס דיון, גם עם אגף תקציבים בתמונה.

יעל רון בן משה: נקיים דיון השבוע, ענייני, לראות איפה צריך להשקיע, ושם נשקיע קודם כל במקומות שבאמת חלילה קרובים לאסון.

יעל רון בן משה: וכבר נגבו חיי אדם, אני מזכירה לכולם, גם בחוף בית ינאי, וגם בבת ים, וחלילה שלא יקרה אסון נוסף.

יעל רון בן משה: כן הזדמנות להגיד כל הכבוד גם לראשי הרשויות שכן פועלים.

יעל רון בן משה: ראיתי את פדלון, ראיתי שראשת המועצה גלית שאול פה, ואולי גם היא תדבר, וגם לאילן לביא, שעושה עבודה מצויינת במקטע הימי.

יעל רון בן משה: זה בסדר גמור שיש הגנות ימיות, שבונים מבנים בתוך הים כדי למנוע את הכרסום המהיר.

יעל רון בן משה: אבל צריך בהחלט גם לדאוג למקטע החופי, היבשתי, ולא להשאיר את ראשי הרשויות לבד בסיפור הזה.

וליד טאהא: תודה רבה חברת הכנסת יעל רון בן משה.

וליד טאהא: אני רק אומר שחברת הכנסת יעל, וגם חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי, אכן פנו לוועדה כדי לקיים את הדיון הזה.

וליד טאהא: אני רוצה להודות לכם, כמובן גם קיבלנו הרבה פניות מערים שמתמודדות עם הבעיה הזאת.

יעל רון בן משה: ברשותך היושב ראש אני רק אגיד שחבר הכנסת מאיר יצחק הלוי, היום סגן שר החינוך, היה יושב ראש לשדולת ערי החוף בכנסת, יחד עם חברת הכנסת השרה לשעבר גילה גמליאל.

יעל רון בן משה: ושניהם מטפלים בנושא.

יעל רון בן משה: אני במסגרת הוועדה לפניות הציבור,

וליד טאהא: אנחנו נשמח גם לשמוע אותו בזום, אם הוא יכול.

וליד טאהא: תודה רבה לך חברת הכנסת יעל רון בן משה.

וליד טאהא: חבר הכנסת יוראי להב, בבקשה.

וליד טאהא: שאל מוסי רז לפני עשר דקות למה יוראי לא הגיע, אמרתי כנראה מצוקי החוף לא מעניינים אותו.

וליד טאהא: אני מודה שאמרתי את זה כמובן בהומור ובצחוק.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: אפרופו מה שאמרת אדוני היושב ראש, זה הדיון השלישי שאני משתתף בו בנושא הזה.

יוראי להב-הרצנו: פעם אחת ברשות יושבת הראש הקודמת של הוועדה המכובדת הזאת, מיקי חיימוביץ, פעם אחת דיון בוועדה לפניות הציבור ברשות יעל רון בן משה, שבאמת הנושא הזה קרוב לליבה.

יוראי להב-הרצנו: ואני שקלתי פשוט לקחת את הפרוטוקול של הדיון הקודם, ולהקריא בדיוק את מה שאמרתי בדיון השני, שהוא לקוח מהדיון הראשון.

יוראי להב-הרצנו: ואני חושש לשעמם את הציבור ואת חברי הכנסת.

יוראי להב-הרצנו: אבל הדברים כאילו נאמרים פעם אחר פעם, לא משתנה פסיק, ואנחנו חוזרים ודנים כאן, ובעצם אני לא מצליח להבין, גבירתי ואדוני, מדוע אין שינוי בעניין הזה.

יוראי להב-הרצנו: מדובר פה כמו שנאמר בסכנת חיים, בעניין שהולך ומוחרף על ידי משבר האקלים.

יוראי להב-הרצנו: הייטיב לבטא את זה אופיר פינס פז.

יוראי להב-הרצנו: והצורך לראות את זה לא כסוגייה מוניציפלית, של אשקלון, או של המועצה המקומית שבראשה עומדת גלית שאול, או עיריית הרצליה.

יוראי להב-הרצנו: אלא בתור מקשה אחת, שכל חלק בה דורש התייחסות נפרדת ומלאה.

יוראי להב-הרצנו: אבל שהכל מתחבר לאיזה שהוא פאזל אחד, שהוא המצוקים והחופים של מדינת ישראל.

יוראי להב-הרצנו: וכאילו לשום דבר לא מתייחס.

יוראי להב-הרצנו: אני מאוד מסכים עם הדברים של אופיר ושל יעל, על הצורך, בגלל גודל האירוע, לא לקחת את זה לרשות אחת, או למוסד תכנון אחד, אלא לקחת את זה כפרוייקט לאומי, על ידי משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר.

יוראי להב-הרצנו: לשבת עם ראשי הרשויות.

יוראי להב-הרצנו: יש פורום ראשי רשויות מאוד רציניות, שאחראיות על הנושא זה.

יוראי להב-הרצנו: לאחד משאבים, לאחד סמכויות, לאחד אחריויות, ולטפל בזה.

וליד טאהא: אני חושב שאפילו טיפול נפרד של כל רשות בדבר הזה בלתי אפשרי.

יוראי להב-הרצנו: זה לא רק שזה לא אפשרי, זה גם לא כלכלי.

וליד טאהא: זה גם בלתי אפשרי, איך לעשות, מה לעשות, מה רוצים, מה מתכננים.

וליד טאהא: זה צריך תכנון באמת כולל.

יעל רון בן משה: יכול להיות שיש מישהו מהמשרד להגנת הסביבה שיכולים לדבר,

וליד טאהא: כן, הם ידברו עוד מעט.

יעל רון בן משה: בשורה התחתונה, ששים מיליון שקלים שהוקצו בשנת העבודה 2020 לרשויות המקומיות לטיפול, רובן, כפי שציין אופיר פינס, לא מומשו.

יעל רון בן משה: ורשות מקומית שרוצה תקציבים נוספים אומרים לה אין.

יעל רון בן משה: אפילו לא עשו העברה בין הרשויות.

יעל רון בן משה: אלה שכבר כן מוכנות לביצוע,

וליד טאהא: אז הכסף נשאר איפה, באוצר?

יעל רון בן משה: כנראה, אין לי תשובות.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב ראש, עוד משפט, שאותי באופן אישי מתסכל מאוד, גם בתור ח"כ שמכנסת לכנסת, זאת הכנסת הרביעית שלי, מכנסת לכנסת

וליד טאהא: כנסת רביעית בכמה זמן?

יוראי להב-הרצנו: מאפריל 2019.

יוראי להב-הרצנו: אני לא יודע אם זה לזכותי או לגנותי, אבל אני פה הרבה מאוד זמן.

יוראי להב-הרצנו: וככל שהזמן עובר העלות של הפרוייקט הזה רק עולה ועולה בצורה לא פרופורציונלית.

יוראי להב-הרצנו: כי משבר האקלים, כפי שאופיר פינס אמר, מחריף את השינויים, סודק וחורץ במצוקים הללו.

יוראי להב-הרצנו: ומה שעולה לנו היום איקס כסף, יעלה לנו בעוד חמש שנים שמונה איקס כסף.

יוראי להב-הרצנו: ולכן אני אומר, הצורך לטפל באירוע הזה, בראייה רוחבית, השורה התחתונה, כמו שחברת הכנסת יעל רון בן משה אומרת, השורה התחתונה דורשת התייחסות של משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר היום, אתמול, שלשום, ולא עוד חמש שנים.

יוראי להב-הרצנו: זה חיי אדם, זה קו החוף שלנו, זה דברים שהם צריכים לשמש אותנו, כמו גם את הדורות הבאים.

יוראי להב-הרצנו: והמחדלים הללו, של היעדר טיפול בהם, פשוט לא מובנים.

יוראי להב-הרצנו: באמת, אני לא מצליח להבין את זה.

יוראי להב-הרצנו: ואני חושש אדוני, שבעוד חצי שנה, או בעוד שלוש וחצי שנים, בכנסת העשרים וחמש, נגיע לפה שוב, אני אקח את הדברים שלי מהפרוטוקול הזה ואני אצטט אותם שוב.

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש מכם, חברים, תעשו משהו כדי שזה לא יקרה, ונוכל להביא פתרון מלא, אחת ולתמיד.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

וליד טאהא: תודה רבה לח"כ יוראי להב הרציאנו.

וליד טאהא: אנחנו רוצים להתחיל לשמוע תשובות.

וליד טאהא: כי את הטענות כבר נשמעו, והדברים נאמרו.

וליד טאהא: כפיר מצויינים, מנהל צוות שלטון מקומי באגף פנים במשרד ראש הממשלה.

וליד טאהא: בוא תתחיל להסביר למה זה לא מתקדם.

כפיר מצויינים: צהריים טובים, קודם כל יש היסטוריה מאוד ארוכה לסיפור הזה של המצוק החופי.

כפיר מצויינים: אני יכול להגיד שאני התחלתי לעבוד במשרד הפנים, קיבלתי את זה לידיי לטפל, ואז כשעברתי למשרד ראש הממשלה אז נתנו לי גם לטפל בזה.

וליד טאהא: הפעם אנחנו מקווים שייעשה באמת טיפול.

כפיר מצויינים: משרד ראש הממשלה פעמיים ניסה להוביל מתווה משמעותי להתמודדות עם התמוטטות מצוק החוף.

כפיר מצויינים: פעם אחת ב-2010, בהחלטת ממשלה שכללה את משרד הפנים, משרד האוצר והמשרד להגנת הסביבה.

כפיר מצויינים: פעם אחת ב-2018, אחרי שקיבלנו בקשה ישירות מהיועץ המשפטי לממשלה, זה שעכשיו עזב, לגבש מתווה יחד עם משרד הפנים.

כפיר מצויינים: בשני המקרים לא הצלחנו.

כפיר מצויינים: והסיבה המרכזית היא שיש גבול בכמה שאפשר להשפיע בעבודת מטה.

כפיר מצויינים: בסוף הרגולטור של הרשויות המקומיות הוא משרד הפנים.

כפיר מצויינים: מי שמביא את התקציב זה אגף תקציבים במשרד האוצר, ומי שאחראי על ההיבט המקצועי זה המשרד להגנת הסביבה.

כפיר מצויינים: ככל שהן תהיה הנכונות של הרשויות המקומיות, יחד עם משרד הפנים, לגבש איזה שהוא מתווה שיהיה מקובל על כולם, מתווה שיהיה מקובל גם מקצועית על המשרד להגנת הסביבה, ויהיה את הכסף שמספיק לדבר הזה, אנחנו כמובן נשמח לסייע.

כפיר מצויינים: כרגע אני לא יודע איפה הדברים עומדים,

וליד טאהא: אבל למה זה לא הבשיל לכדי תכנית?

וליד טאהא: פעמיים אמרת, ב-2010, ו-2018.

וליד טאהא: מה, לא מסתדרים לעבוד ביחד?

וליד טאהא: לא יודעים לעשות תכנית משותפת?

וליד טאהא: איפה הבעיה?

כפיר מצויינים: פעם אחרונה שזה לא הבשיל היתה התנגדות של משרד הפנים.

כפיר מצויינים: אני לא יכול לשים את הנקודה בדיוק מה היתה סיבת ההתנגדות, היתה גם התנגדות של הרשויות המקומיות לממן אפילו באופן חלקי את מיגון המצוק, בהיבט היבשתי.

כפיר מצויינים: אני לא מדבר עכשיו על ההגנות הימיות.

כפיר מצויינים: מעל פני הים.

כפיר מצויינים: מנהל צוות שלטון מקומי באגף פנים, תכנון ופיתוח, במשרד ראש הממשלה.

יעל רון בן משה: ואתה צופה על האירוע הזה מהצד, ואומר- - -

וליד טאהא: הוא לא צופה, הוא מסביר.

כפיר מצויינים: ניסינו פעמיים, וזה לא הלך.

יעל רון בן משה: אתה צריך את עזרתנו?

כפיר מצויינים: אז צריך קודם כל להבין מהנציגים של משרד הפנים, הנציגים של אגף תקציבים, איפה הם רואים את הדברים, מבחינת תקציב.

כפיר מצויינים: בשלב זה לא קיבלנו,

וליד טאהא: אני אשאל אחרת, הכספים שכבר יועדו, למה לא לנצל.

וליד טאהא: הם כבר יועדו.

וליד טאהא: למה לא לנצל.

כפיר מצויינים: אז חלק אנחנו יודעים שכן מנוצל.

כפיר מצויינים: היה מתווה שמשרד הפנים גיבש, יחד עם הרשויות המקומיות.

וליד טאהא: אני מבקש לשמוע את ידידיה, רפרנט פנים במשרד האוצר.

וליד טאהא: בוקר טוב ידידיה, למה אתם מערימים קשיים על ניצול הכספים בשמירת המצוקים?

וליד טאהא: תסביר לנו בבקשה.

ידידיה גרינוולד: בוקר טוב, אני ידידיה גרינוולד, רפרנט תקציבים במשרד האוצר.

ידידיה גרינוולד: כמו שנאמר פה, היתה את החלטת הממשלה ב-2011, החלטת ממשלה 3097, שהיא דיברה על החלוקה, ועל כך שעל החלק היבשתי הרשויות המקומיות אחראיות.

ידידיה גרינוולד: למרות שזה בעצם האחריות של הרשויות המקומיות, הועמד תקציב של ששים מליון ₪ בשנת 2018.

ידידיה גרינוולד: אני יודע בוועדה שהיתה תחת חברת הכנסת יעל רון בן משה דובר על כך שהתקציב של עמק חפר, הם לא קיבלו איזה שהוא תשלום, אני בדקתי את זה מול משרד הפנים, ואני יודע שזה כן בטיפול.

ידידיה גרינוולד: לגבי העמדת תקציב נוסף, מעבר למה שהועמד, ולא נוצל,

וליד טאהא: למה התקציב שהועמד לא נוצל?

וליד טאהא: איפה היתה הבעיה?

ידידיה גרינוולד: בסופו של דבר מדוע רשות מקומית לא ביצעה, זה ודאי דבר שצריך לבדוק מול משרד הפנים.

וליד טאהא: זה היה הכל באחריות של הרשות המקומית?

וליד טאהא: אין עוד גורמים שסירבלו את התהליך?

ידידיה גרינוולד: מי שמעביר את התקציבים לרשויות המקומיות וקבע כמה כל רשות תקבל זה כמובן משרד הפנים, והם אלה שיידעו מדוע יש רשויות מקומיות שהצליחו לנצל ומדוע יש רשויות מקומיות שלא הצליחו לנצל.

ידידיה גרינוולד: אני אומר, תקציבים נוספים בשלב הזה זה כמובן, אחרי העברת תקציב זה פחות רלוונטי, בלי להציג לזה איזה שהוא מקור.

ידידיה גרינוולד: אבל מי שיידע מדוע רשות מקומית ניצלה תקציב או לא ניצלה תקציב אני חושב שצריך להפנות את השאלה הזאת למשרד הפנים.

וליד טאהא: אנחנו פונים למשרד הפנים, לתומר ביטון, מנהל השלטון המקומי במשרד הפנים.

תומר ביטון: צהריים טובים, אני מתנצל שלא יכולתי להגיע פיזית לכנסת.

תומר ביטון: אני רוצה להשיב לדברים שנאמרו פה.

תומר ביטון: המשרד, השרה והמנכ"ל והצוותים שלנו עוסקים בנושא של תכלול העבודות של הטיפול במצוק החופי, גם מההיבט שהוזכר פה, תוך שיתוף פעולה עם החברה לטיפול במצוק הימי.

תומר ביטון: אנחנו נאמר כבר עכשיו שאנחנו חושבים שהטיפול צריך להיות טיפול כולל, כפי שנאמר פה.

תומר ביטון: משני הצדדים.

תומר ביטון: גם מהצד של החוף וגם הטיפול שנעשה בתוך הים.

תומר ביטון: כי בסופו של דבר יש משמעות לטיפול שייעשה בצורה כוללת עבור שני הצדדים, ולא באופן פרטני ונפרד.

תומר ביטון: ולכן בהתאם למפגשים שקיימנו גם עם הרשויות וגם עם החברה עצמה, אנחנו פועלים בעניין הזה על מנת לשלב כוחות.

תומר ביטון: בעניין התיקצוב עצמו, צריך לזכור שהתקציב הועמד לרשויות המקומיות בסוף שנת 2019.

תומר ביטון: מדובר פה בתכנון של ביצוע עבודות שהוא די מורכב.

תומר ביטון: ממה שאנחנו קיבלנו, קודם כל יש ניצול חלקי מאז שהועמד התקציב.

תומר ביטון: לא ניצול מלא.

וליד טאהא: למה יש ניצול חלקי?

תומר ביטון: אני רוצה רק לומר שכנראה הסכומים שנדרשים בסופו של דבר על מנת לבצע טיפול מלא בכל הרשויות המקומיות עולה כרגע על התקציב שהועמד לרשויות על מנת לטפל במצוק בתחומן.

תומר ביטון: ולכן נדרשת פה עבודה, כפי שאמרתי, גם ביחד עם משרדי האוצר, הגנת הסביבה, והחברה שמטפלת בתחום הים, על מנת בסופו של דבר להגיע לטיפול כולל, ולטפל גם בצד של נושא התקציב, כך שיועמד תקציב לטובת הנושא הזה, על מנת שיוכלו להשלים את העבודות.

וליד טאהא: בוא נאמר כך תומר, כמובן צריך להגיע לתכנית עבודה כוללת, אבל לפני זה היו כספים שהוקצו לטובת הדבר הזה.

וליד טאהא: ואנחנו מבינים שהמימוש של הכספים האלה היה מימוש חלקי מאוד.

וליד טאהא: איפה היתה הבעיה?

וליד טאהא: למה רשויות לא ידעו לממש את הסכומים האלה?

וליד טאהא: כי נאמר לנו מהאוצר שאתם, במשרד הפנים, צריכים לענות על השאלה הזאת.

תומר ביטון: אני אומר שוב, צריך לזכור דבר ראשון שהתקציבים הועמדו בסוף שנת 2019, אנחנו יודעים מה התחולל פה ואיפה היה הכסף של הרשויות בשנת 2020 ותחילת 2021.

תומר ביטון: יחד עם זאת, אמרתי, הרשויות מרביתן תכללו וחלקן גם ביצעו פעולות עם התקציבים האלה.

תומר ביטון: יש רשויות שגם ניצלו באופן די משמעותי את התקציב שיש להן.

תומר ביטון: אבל כמו שאמרתי, הן מתקשות לצאת לביצוע פרוייקט באופן מלא בגלל שיש חסם תקציבי.

תומר ביטון: התקציב שהוקצה להן הוא לא מספיק לביצוע כלל העבודות.

תומר ביטון: ולכן כמו שאתה יודע רשות לא תצא לביצוע עבודות אם אין לה הרשאה תקציבית.

תומר ביטון: כפי שאמרתי אנחנו צריכים לעשות בעניין הזה עבודה, ולוודא שהם יצאו לביצוע לאחר שאנחנו נסכם מולם גם את הנושא התקציבי, ומעבר לזה, אנחנו פועלים, כי אנחנו באמת חושבים שכך צריך להיות, על מנת שהטיפול יהיה טיפול מתכלל, באמצעות החברה הממשלתית.

וליד טאהא: תודה לתומר ביטון, מנהל מינהל השלטון המקומי במשרד הפנים.

וליד טאהא: נמצאת בזום מעין ספיבק, רכזת פנים באגף התקציבים.

וליד טאהא: צהריים טובים.

וליד טאהא: הוקמה חברה לפני עשר שנים בערך.

וליד טאהא: אני לא יודע מה התקציב שלה.

וליד טאהא: את יכולה לתת לנו קצת רקע על הדבר הזה, שקוראים לו החברה למצוקים, מה היא עושה, מה התקציב שלה, מה תכנית העבודה שלה, ולמה נראה שהנושא הזה קצת מבולגן, או לא מסודר.

וליד טאהא: גם תקציבים שמקצים אותם למימוש, לא ממש מממשים אותם.

וליד טאהא: משהו לא מתפקד בעניין של מצוקי החוף.

מעין ספיבק: בעניין מה ששאלת אני יודעת פחות לענות, כי כמו שפיצלו בהחלטת הממשלה בין סמכויות של טיפול במצוק החופי, בין הים לבין היבשה, ושמו את התקציבים של היבשה תחת משרד הפנים, ככה אני לא זו שיודעת לענות על השאלות האלה.

מעין ספיבק: אז כן הייתי מציעה שהחברה תגיד את זה, או מישהו מהגנת הסביבה שאולי יידע לענות על השאלות האלה.

מעין ספיבק: אני רק רוצה להגיד מבחינת ההרשאות שאנחנו נתנו למשרד הפנים, אני אשמח להבין מה יצא מההרשאות, אבל אני חושבת שאנחנו יכולים פנים ממשלתית לבדוק את זה.

מעין ספיבק: להבנתי אנחנו כן תיקצבנו את זה ב-2018, אבל כן שווה לבדוק את זה.

מעין ספיבק: וכמובן שאנחנו נמצאים, רשויות מרובות שנמצאות על קו החוף, אז כן נכון להתמקד ברשויות שבהן יש את הבעייתיות העיקרית, ולבדוק בהן, גם מבחינת תקציב, מה מעכב את הביצוע.

וליד טאהא: בסדר, בשלב זה תודה רבה מעין ספיבק.

וליד טאהא: אני רוצה לשמוע את רם אלמוג, ראש תחום תכנון וליווי פרוייקטים במשרד להגנת הסביבה, בבקשה רם.

רם אלמוג: צהריים טובים, אז קודם כל אתחיל ואומר שאני מלווה את נושא המצוק החופי סדר גודל של שמונה שנים.

רם אלמוג: קצת לאחר הקמת החברה הממשלתית, מכוח החלטת ממשלה, החברה הממשלתית הינה חברה, והיא ממשלתית לכל דבר ועניין, והיא זרוע ביצוע של המשרד להגנת הסביבה בכל הנוגע להגנת המצוק החופי.

וליד טאהא: החברה למצוקים, זרוע ביצועית של המשרד להגנת הסביבה,

רם אלמוג: אני רק אסביר כמה פרטים, כי יש פה קצת דיסאינפורמציה.

רם אלמוג: החלטת הממשלה שהוזכרה מ-2011, בעצם קובעת בצורה ברורה ביותר את חלוקת הסמכויות בין החברה הממשלתית, שאחראית במרחב הימי, ולא המצוק הימי,

וליד טאהא: כך היא מוגדרת בקריטריונים שלה בהחלטה על הקמתה?

רם אלמוג: אכן כן.

וליד טאהא: בהגדרת התחומים, הרשויות היו חלק?

רם אלמוג: כן, בהחלט.

רם אלמוג: החלטת הממשלה קובעת חלוקת סמכויות.

רם אלמוג: בין הרשויות המקומיות האחראיות על החלק החופי, לבין החברה הממשלתית שאחראית על החלק הימי.

רם אלמוג: בתוך המים.

רם אלמוג: ישנה חלוקת סמכויות ברורה מאוד, תכנית עבודה מאוד סדורה לחברה הממשלתית, עם תקציב.

וליד טאהא: זאת אומרת הכסף שמקבלת החברה מיועד לטיפול בתוך המים?

רם אלמוג: בלבד.

רם אלמוג: כולל ניטור של ההשפעה של הים על המצוק עצמו.

וליד טאהא: מה התקציב של החברה?

רם אלמוג: אם אני לא טועה סדר גודל של חמש מאות מיליון שקל, זה התקציב הכולל לכלל הפרוייקטים.

וליד טאהא: עד מתי?

רם אלמוג: מדובר על שתי מנות של תקציב, כשהמנה הראשונה היא סדר גודל של שלוש מאות מיליון שקל.

רם אלמוג: לחברה הממשלתית יש תכנית מאוד סדורה, אני לא רוצה לקחת את מקומו של המנכ"ל.

וליד טאהא: היא עובדת בשוטף?

רם אלמוג: בהחלט כן.

וליד טאהא: למה לא מרגישים אותה?

וליד טאהא: היא עובדת מתחת לפני השטח אתה אומר,

רם אלמוג: מתחת לפני המים לרוב, וכן מטפלת בחלק מהחופים.

רם אלמוג: לדוגמא מבנה ימי שהוקם באשקלון, בחוף אשקלון, שהוא למעשה אחד החופים עם הבעיה, עם סיכון החיים הכי גבוה.

רם אלמוג: ושם החברה הממשלתית בעצם הקימה מכשול ימי, שבעצם מרסן את גלי הים, ובנוסף גם עשתה הזנה של חול, הרחיבה את החוף באופן ניכר, כדי להרחיק את גלי הים מבסיס המצוק.

רם אלמוג: אני אגיד כך, הבעיה היא לא בירוקרטיה, היא לא חלוקת סמכויות בין הרשויות לבין החברה הממשלתית, או אופן הפעולה של החברה הממשלתית.

רם אלמוג: אלא הבעיה היא תקציבית.

רם אלמוג: הדבר הזה צץ ועלה.

וליד טאהא: אני אשאל אותך שאלה, אתה ממשרד הגנת הסביבה.

וליד טאהא: אתם אחראים גם על מה שקורה מתחת למים, אבל גם על מה שקורה מעל למים.

וליד טאהא: ואני מבין שמתחת למים מצאתם תקציבים.

וליד טאהא: למה מעל למים ראש עיר צריך לשבור את הראש עם זה?

רם אלמוג: אתה פונה אל הגורם הלא נכן.

וליד טאהא: אמרת שהחברה למצוקים היא חברה ששייכת אליכם ישירות.

רם אלמוג: כן, אבל התקציב לא מגיע ממשרד הגנת הסביבה.

רם אלמוג: הוא מגיע ממשרד האוצר.

רם אלמוג: הכסף לא עובר בכלל דרך המשרד להגנת הסביבה, אלא כן מתקבלת החלטה מידי שנה, מאשרים תכנית עבודה לחברה הממשלתית, על ידי צוות היגוי שנמצא במשרד, בהתאם לתכנית העבודה הזאת פועלת החברה והכספים עוברים אליה ממשרד האוצר.

רם אלמוג: תמונת המראה זה בעצם היישובים או ראשי רשויות החוף, שלהן משרד הפנים, צריך להגיד אחרי לא מעט שנים, שהם צעקו חמס, הקצה להם סכום לתכנון על פי מפתח מסויים, שניתן לרשויות.

רם אלמוג: אני אתן לך רק דוגמא, את חוף בית ינאי.

רם אלמוג: חוף בית ינאי, על פי הערכה של מהנדס של בית ינאי, העלות של הטיפול במצוק כפי שהוא חושב שצריך היא סדר גודל של מאה עשרים מיליון שקל.

רם אלמוג: בחוף עצמו.

רם אלמוג: לא נדרש שם ביצוע של הגנה במים.

רם אלמוג: הוא קיבל סכום יחסית מאוד זעום, ואז הוא החליט לקחת את המעט כסף הזה ולממש אותו באופן המיידי ביותר, תוך תיעדוף המוקד הכי בעייתי שיש לו בחוף.

רם אלמוג: וגם אז, הכסף שהוא קיבל ממשרד הפנים לא הספיק לו כדי להשלים את הטיפול במוקד הנקודתי הזה.

רם אלמוג: ולכן הבעיה היא פה לא במשרד להגנת הסביבה.

רם אלמוג: היא בעיה, כמו שאמר חבר הכנסת יוראי, ואני לחלוטין מסכים, צריך בעל בית לתכלל את זה.

רם אלמוג: אני מזכיר בעיה דומה אחרת.

רם אלמוג: אני לוקח אותך לים המלח, לבולענים בים המלח.

רם אלמוג: תופעה שכודררה, על השולחן הזה, במשך מספר שנים.

רם אלמוג: בתקופה הזאת, וזה היה בממשלה הקודמת.

רם אלמוג: עד שלא פניתי וביקשתי שהדבר הזה יובא לפתחו של משרד ראש הממשלה, ויגיע לכאן מנכ"ל משרד ראש הממשלה בעצמו, וייקח אחריות ויתכלל את הדבר, עד לאותו רגע הדבר הזה כודרר במשך יותר משנתיים.

רם אלמוג: וכמו שאמר חבר הכנסת יוראי אנחנו נחזור ונדון ונדבר ונגיד מה צריך, אבל אם אין בעל בית, שלוקח את הדבר הזה, מדובר פה בבעיה לאומית.

רם אלמוג: זו בעיה לאומית, יש פה סיכון לחיי אדם.

רם אלמוג: כבר המצוק הזה גבה חיי אדם.

רם אלמוג: יש כבר כמה אנשים שמצאו את מותם, כולל ילד, שנפל בבת ים מהמצוק.

רם אלמוג: אין לזה שום הצדקה למחיר הזה.

רם אלמוג: מחיר כבד ביותר.

רם אלמוג: לכן, מאחר ומדובר בבעיה דינמית, המצוק הולך ונסוג כל הזמן,

וליד טאהא: יכול להיות שכפי שהוקמה החברה למצוקים בתוך המים, כמובן לאורך כל הגבול הימי, יכול להיות שצריך להקים חברה שתטפל גם בדברים מעל פני המים?

וליד טאהא: או שהחברה שהוקמה היא בעצמה תטפל גם בחוף.

וליד טאהא: כי אז אולי לא יהיה ויכוחים על התקציבים.

וליד טאהא: בינתיים, ידידיה, למה מתקצבים חברה שמטפלת במצוק בתוך המים, אבל לא מתקצבים חברה, רשות, שמטפלת במצוק בחוץ?

רם אלמוג: אני לא חושב שזה ענין של תקציב.

רם אלמוג: בסוגיה הזאת לא מדובר בבעייה תקציבית.

רם אלמוג: מדובר על כך שיש סוברניות לראשי הערים לבוא ולתכנן את הפעילות בחופים שלהם, כפי שהם מבינים אותה.

רם אלמוג: החוף, לכל רשות עירונית זה גולת הכותרת התרבותית, של פנאי ונופש שיש בעיר.

רם אלמוג: וכל ראש עיר רוצה למנף את זה בדרכו.

רם אלמוג: ואם תבוא חברה ממשלתית ותתערב, תיכנס בנעליו, אני חושב שתהיה בעיה.

וליד טאהא: אבל הם טוענים שהם לבד.

רם אלמוג: נכון, אני לגמרי מסכים איתם.

רם אלמוג: אבל הבעיה היא לא חלוקת סמכויות.

רם אלמוג: הבעיה היא לא בירוקרטיה.

רם אלמוג: הבעיה היא תקציב.

וליד טאהא: אז זה מה שאני אומר.

וליד טאהא: דווקא אתה טענת אחרת, אתה טענת שצריך גוף מתכלל.

וליד טאהא: עכשיו אתה אומר שכל אחד יעשה את זה לפי האינטרס הפוליטי שלו, כמעט אמרת.

רם אלמוג: אני לא עוסק בפוליטיקה.

רם אלמוג: אבל תראה, אני חושב שאם יהיה גוף מתכלל, לא צריך חברה ממשלתית אלא גוף מפקח, מתכלל.

רם אלמוג: לא צריך גוף ביצועי.

רם אלמוג: גוף ביצועי כבר יש, הרשויות העירוניות הן גופים ביצועיים, שיש להן קבלות על כך.

רם אלמוג: ולא צריך לקחת מהן את הסמכויות הללו.

וליד טאהא: זאת אומרת ראשי הרשויות של החוף בכלל יסכימו שהחברה למצוקים תטפל במצוקים בחוץ?

רם אלמוג: אני לא יודע, אני חושב שיש הרבה מאוד רציונל בחלוקה הזאת בין החברה הממשלתית במים לבין הרשויות בחוף.

רם אלמוג: יש לא מעט סיבות.

רם אלמוג: ושוב אני אומר, לא מדובר בסיבה כלכלית.

רם אלמוג: אני חושב שכדאי להשאיר את זה כך.

רם אלמוג: אבל כן מישהו מלמעלה, מישהו בעל סמכות עליונה כן צריך להקצות את המשאבים הנדרשים לרשויות המקומיות.

רם אלמוג: וזה העקב אכילס בכל הדבר.

וליד טאהא: שומעים אותנו כמובן ראשי ערי החוף, וגם אופיר פינס מפורום רשויות החוף.

וליד טאהא: אנחנו עוברים לשמוע את אילן לביא, מנכ"ל החברה הממשלתית להגנת מצוקי חוף הים התיכון.

וליד טאהא: אני רוצה לשאול אותך, חוץ מההגדרה שעושה את הטיפול שלך בתוך המים, היית רוצה לקבל הרחבה של ההגדרה, כדי שתעשה טיפול גם מחוץ למים?

אילן לביא: שלום, אני חושב שזה לא עניין של רצון.

אילן לביא: אנחנו חברה ממשלתית.

אילן לביא: אנחנו יכולים לממש החלטות ממשלה.

אילן לביא: בסיטואציה הנוכחית החלטת הממשלה מאפשרת לנו לבצע בים, ולייעץ ולנטר ביבשה.

אילן לביא: וזה מה שאנחנו עושים.

אילן לביא: אם החלטת הממשלה תשתנה, ואגב אני מציע לעשות חשיבה עמוקה, כדי להתאים את המצב הקיים, שהולך ומתדרדר, אם אנחנו נמצא את הפתרון שייתן מענה למצוקים, אז כל משימה תהיה אפשרית.

אילן לביא: אם זה אנחנו, אם זה בשיתוף שלנו, אם זה הם.

אילן לביא: אבל מה שחשוב שיימצא סוף סוף מנגנון שייתן להם לא רק את האחריות, כי זה קל, אלא גם את הכלים התכנוניים והביצועיים והתחזוקתיים.

אילן לביא: זה שלושה שלבים שונים.

אילן לביא: כדי לממש את אחריותם היומיומית.

אילן לביא: אני נמצא אתם בקשר צמוד ואני יודע שהפערים, מדובר על מאות מיליוני שקלים.

אילן לביא: ברשות הוועדה הכנתי מצגת קצרה, ואם יתנו לי את הזכות אני אוכל להציג אותה.

וליד טאהא: אין צורך להציג את המצגת.

וליד טאהא: אתה יכול לתמצת את הדברים.

אילן לביא: אז אני אתמצת את הדברים.

וליד טאהא: אתה טוען שחסר באמת מנגנון שמטפל בזה?

אילן לביא: אני חושב שהסוגיה הזאת היא סוגיה חסרה.

אילן לביא: כי אני חושב שכמו שאמר רם, ששים מליון שקלים שנוצלו מתוכם שמונה, ולדעתי חמישים ושניים לא מנוצלים כבר כמעט שנתיים, זה פער ראשון.

אילן לביא: הפער הזה כנראה נובע מזה שלא יודעים מהי כמות הכסף שניתן לתכלל למולה.

אילן לביא: ומה באמת מתוך זה מצוק, ומה מתוך זה טיילת.

אילן לביא: ואין גוף אחד שיגיד למדינה חברים, זה מצוק וזה טיילת וזה הפרדה בין רשויות.

אילן לביא: כשרשות צריכה לצאת לתכנון, שלושה עד חמישה אחוז מהכסף זה תכנון, ואם ידעו שיש להם מאה מיליון, היא תתכנן בחמישה מיליון.

אילן לביא: אבל כך הם לא יכולים להשתמש בכסף הזה, הם לא יכולים להנחות נכון את התכנון מה הם רוצים.

אילן לביא: אין מה לתכנן פרוייקטי ענק כשיש לך עשרה מיליון שקל.

אילן לביא: אז זו נקודה ראשונה להתייחסות שלך לכסף שעומד ומחכה לתכנון.

אילן לביא: ותכנון תמיד קורה לפני ביצוע.

אילן לביא: ואנחנו שורפים זמן יקר.

אילן לביא: אני אתייחס למה שהגברת חברת הכנסת רון בן משה התייחסה, להתראות שהוצאנו בחודשיים האחרונים.

אילן לביא: אנחנו מבינים שסערות החורף מחמירות את המצב.

אילן לביא: ואכן אחרי סערת כרמל קריסה משמעותית ומסוכנת בחוף בית ינאי, וגם אחרי סערת ארפיס קיבלנו תמונות אתמול של קריסה נוספת בבית ינאי.

אילן לביא: זה מצטרף לקריסה בשושנת העמקים, ליד נתניה, ממש בדצמבר האחרון.

אילן לביא: אנחנו לא נמצאים באירוע וירטואלי.

אילן לביא: זה אירוע דינאמי, שפוגש אותנו יום יום.

אילן לביא: ומילה אחת, אני אמרתי את זה בוועדת פניות הציבור, אני אומר כאן, נתוני הניטור מציגים עלייה של חמישים אחוז בכמות החומר שצונח מהמצוקים במדינת ישראל.

אילן לביא: זה עומד על ששים אלף טון של חול כל שנה.

אילן לביא: ומספיק שזה יהיה מספר קילוגרמים על אנשים כדי לשים את כולנו במצב שונה לגמרי, וחבל שנגיע לנקודה הזאת.

אילן לביא: אני רוצה, כבוד היושב ראש, אמרת שאתה לא מרגיש את החברה, אז קודם כל אני שמח שראשי הערים מרגישים אותה.

אילן לביא: בפועל בפרקטיקה אנחנו רק בשנת 2021 עשינו ארבעה פרוייקטים ימיים, ואנחנו צופים לעשות שלושה עד ארבעה פרוייקטים ימיים בשנת 2022.

אילן לביא: אני לא אפרט כי זה לא הנושא.

אילן לביא: מה אני עושה בים זה לא הנושא.

אילן לביא: אני רוצה להתרכז בעוד שאלה של כבודו.

אילן לביא: תקציב החברה הוא ארבעה מיליון שקלים לפעילות שוטפת.

אילן לביא: אבל בפועל תקציב הפעולות שלנו הכולל עומד על שלוש מאות שישים מיליון שקלים.

אילן לביא: מתוכם אנחנו מימשנו עד כה מאה ושישה עשר מיליון שקלים.

אילן לביא: מקושרים לנו עוד מאה ושמונה עשר מיליון שקלים.

אילן לביא: ומדובר בעוד מספר עשרות מיליונים שמיועדים לביצוע לפרוייקטים ימיים, נתניה, והכנות להרצליה.

אילן לביא: זה בגדול הכיוון, וגם זה מדרגה ראשונה.

אילן לביא: אני רוצה להגיד עוד מספר דברים, לפני שאני אהיה מוכן לשאלות.

אילן לביא: סטטוס ההגנות היבשתיות של מדינת ישראל עומד על זה שרק רשות תל אביב, ורק בת ים, ביצעו עד כה הגנות יבשתיות קבועות.

אילן לביא: חדרה, עמק חפר, נתניה, הרצליה, פלמחים, אשקלון, לא בוצעו הגנות יבשתיות קבועות.

אילן לביא: יש כוונות, יש תכנונים, יש רעיונות.

אילן לביא: אבל אנחנו רחוקים מאות מיליונים ומספר שנים מפתרונות באמת רוגוסטיים ארוכי טווח.

וליד טאהא: מה זה ההגנות היבשתיות, הן מחייבות כסף?

וליד טאהא: הרבה כסף?

אילן לביא: ההגנות היבשתיות הצורה שלהן היא כזאת, יש בדרך כלל איזו שהיא מסלעה תחתית, יש טיפול בשיפוע המצוק, יש טיפול בנגר העילי, בגשם שיורד במרחב בראש המצוק וזולג מלמעלה.

אילן לביא: צמחיה וטיפול ככה שסכנת סלעים לא תיפול.

אילן לביא: כשזה מגיע בשילוב עם הגנה ימית, זה שילוב מושלם.

אילן לביא: כל הדבר הזה יש לו ראיה סביבתית מאוד משמעותית.

אילן לביא: אנחנו מלווים על ידי הוולחו"ף.

אילן לביא: לשאלה מה מותר לרשויות לבצע, התחיל מר משה פדלון, באמת שמחזיק מצוק מאוד דרמטי, עם תכנית תב"ע מאוד משמעותית לפני הגשה.

אילן לביא: וכל רשויות החוף קיבלו ניתוח תאי שטח, שאושרו בוולחו"ף, עקב ההחלטה של וולחו"ף להרחיב, ובצדק, את השטח, כמעט לשלש את השטח לניתוח בהרצליה, פתחנו בעבודה חדשה שעולה הרבה מאוד כסף, אבל היא נכונה, ואנחנו נשלים אותה עד אמצע השנה הבאה.

אילן לביא: גם בהרצליה תהיה תכנית מלאה.

אילן לביא: נתניה מוגשת בימים אלה.

אילן לביא: וזה למעשה מסיים את הכלים התכנוניים של ראשי הרשויות.

אילן לביא: זאת אומרת כל ראש רשות יודע מה מותר לו, מה הוא יכול לעשות במרחב שלו.

אילן לביא: ואין כמעט היום פערים.

אילן לביא: אני חושב שהרשויות חייבות לקבל הגדרה של וקטור תקציבי, וחלופה ארגונית.

אילן לביא: מי מנהל את התהליך הזה.

אילן לביא: האם מעוניינים בחברה ממשלתית.

אילן לביא: האם בשיתוף פעולה, והאם לבד.

אילן לביא: אבל מישהו צריך להכניס את היד רגע פנימה, אולי ועדת מנכ"לים, אולי ועדה בין משרדית, תחליטו אתם.

אילן לביא: אם זו תהיה החברה הממשלתית אנחנו נערך בהתאם ונבצע את המשימה הזאת.

אילן לביא: אבל צריך גוף שיבחן את היתרונות והחסרונות של התהליך, כדי להוציא אותו לדרך.

אילן לביא: וקטור תקציבי, לשאלתך מי מממן, מי שמממן את הוקטור התקציבי של החברה הממשלתית זה רמ"י, מינהל מקרקעי ישראל.

אילן לביא: אנחנו עושים בימים אלה עבודה עבור מינהל מקרקעי ישראל יחד עם הרשויות כדי לתת מספר אמיתי, ולוחות זמנים, כדי שתהיה לתכנית העתידית הזאת גם מסגרת תקציבית וגם לוחות זמנים.

אילן לביא: שזה הבסיס לתכנון.

אילן לביא: בשביל שההגנות הדחופות שמדברות על גידור, שילוט והסרת סלעים רופפים, שנמצאת בסמכות הרשויות, ולא קשורה למהות של הדיון האסטרטגי החשוב הזה, נדרש לעשות שם שיפור, ואני פה פונה יותר לראשי הרשויות.

אילן לביא: כי יש פערים גדולים מאוד בין הצורך לבין הנדרש.

אילן לביא: אנחנו יודעים שהים, הסערות שלו מפרקות כמעט כל הגנה שאתם שמים.

אילן לביא: אבל זה תהליך שהוא חשוב, הוא מציל חיים.

אילן לביא: אנחנו בחודש הבא ניתן דו"ח לכל הרשויות של סקר שאנחנו עושים, מצפון עד דרום, כדי לתת להם כלים לתקן את ההגנות הדחופות שלהם.

אילן לביא: עד כאן.

וליד טאהא: תודה רבה לך אילן לביא, מנכ"ל החברה הממשלתית להגנה על מצוקי חוף הים התיכון.

וליד טאהא: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, אני מאוד שמח על הדיון בנושא מצוקי החוף.

ישראל אייכלר: כאשר הבסיס לרצון לשמר ולשפר את המצב של החופים, זה כדי להשמיש את הים והחופים לצרכי בני האדם.

ישראל אייכלר: זה כל כך פשוט ונכון, שאדוני היושב ראש לא הייתי בכלל צריך לבוא ולדבר בעניין הזה.

ישראל אייכלר: כי השכל האנושי במשך אלפי שנים ידע שקדוש ברוך הוא ברא את העולם כולו לצרכי בני האדם, ולכן הוא נתן להם ברייה כזאת שלמה, ויש על זה הרבה מאמרים לחז"ל.

ישראל אייכלר: יכול להיווצר מצב, והיו תקופות של עובדי אלילים, שהפכו את האבנים והעצים וההרים לאלוהות.

ישראל אייכלר: וזה היה האמונה המונותאיסטית היהודית, וגם האיסלאמית ואחרים, הבינו שיש בורא לעולם, והוא ברא את האדם, וצריך להשמיש את כל לבני האדם, ולעשות צדק בין בני האדם.

ישראל אייכלר: נוצרה בתקופה האחרונה, בשנים האחרונות, בעשורים האחרונים, אלוהות חדשה, שבה הטבע קודם לאדם.

ישראל אייכלר: וצריך להגביל את האדם.

ישראל אייכלר: עד כדי כך שחבר כנסת קם מעל במת הכנסת ואמר שצריך להגביל את הילודה, כי זה גורם ליוקר מחייה, זה גורם לפגיעה בטבע.

ישראל אייכלר: אותו חבר כנסת הגיש הצהרה לוועדה גיאוגרפית של משרד הפנים, שאסור להרחיב יישוב יהודי בשם טלזסטון, שבמקרה גרים שם חרדים, לדעתי זה לא במקרה.

וליד טאהא: הוא לא הסכים להרחבה מטעמי טבע,

ישראל אייכלר: הטענה שלהם זה מטעמי טבע.

ישראל אייכלר: אבל למה אני מקשר את זה, כי אדם שיכול להגיד שצריך להגביל את הילודה, הלך באופן אקטיבי לוועדה, והגיש הצהרה והתנגדות להרחבת היישוב, בשם הצורך בצמחים ובעצים ובטבע שעלולים להיפגע כאשר בונים.

ישראל אייכלר: הארץ הזאת נבנתה במשך הרבה שנים, מאות שנים בוודאי, ובמאה האחרונה הכי הרבה, במיליונים של אנשים שהביאו לפה, למקום של שממה.

ישראל אייכלר: הטבע היה פתוח לגמרי.

ישראל אייכלר: ושום דבר לא צמח פה כל כך.

ישראל אייכלר: עד שהגיעו והתחילו לזרוע ולנטוע, וכל מה שאנחנו רואים פה, נווה המדבר שיש לנו פה, זה היה רק בגלל שבני אדם כן באו לפה.

וליד טאהא: אני לא מסכים שהארץ היתה שממה, אבל אתה תאמר מה שאתה רוצה.

וליד טאהא: הארץ לא היתה שממה, חיו בה, בנו אותה, הקימו אותה.

וליד טאהא: אבל לא ניכנס לויכוח עכשיו היסטורי.

ישראל אייכלר: אז אני חוזר ואומר, אני באתי לכאן, בזמן הטורקים.

ישראל אייכלר: לפני מאה וחמישים שנה.

ישראל אייכלר: גם מוסלמים לא היו פה.

ישראל אייכלר: מעטים מאוד היו פה.

וליד טאהא: איפה היו, מסעות הצלב נעשו על מי ומה?

וליד טאהא: נעשו על אדמה ריקה?

וליד טאהא: נעשו על המדבר?

וליד טאהא: אתה מקשקש.

ישראל אייכלר: הארץ לא היתה נטועה עצים.

ישראל אייכלר: אני אומר לך שבאלפיים שנים, ואין פה שום עניין של מוסלמים ויהודים,

וליד טאהא: הארץ לא היתה שממה.

ישראל אייכלר: האדמה היתה רובה שממה.

ישראל אייכלר: וגם מה שגדל, היה מועט מאוד.

ישראל אייכלר: הארץ הזו נבנתה, כל הארצות בעולם נבנו איפה שהיו בני אדם.

ישראל אייכלר: ולכן מי שמגביל בני אדם לפני הטבע, הוא עובד אלילים.

ישראל אייכלר: הטבע נועד לשרת את האדם, והאדם צריך לכבד את הטבע בשביל האדם.

יעל רון בן משה: אז אתה תומך בהשקעה של המדינה בהגנה על המצוקים?

ישראל אייכלר: בוודאי אני תומך בזה, ואני גם תומך בייעור, וגם בכל דבר שהוא למען הטבע ושמירת הטבע.

וליד טאהא: אתה רק אומר לא צריך להגביל התפתחות בני אדם בטיעון הזה.

ישראל אייכלר: בדיוק.

ישראל אייכלר: לא להגביל.

ישראל אייכלר: לא רק לא להגביל, לעזור לפתח את הארץ, להרחיב את היישובים, ולהוסיף עוד יער.

ישראל אייכלר: היו תקופות בשנות החמישים שכל ההרים שאתה רואה סביב ירושלים, ייעור ירושלים זה היה מעפל לאומי.

ישראל אייכלר: לייער את הרי ירושלים.

ישראל אייכלר: ולכן אני אומר, חס וחלילה, הס מלהזכיר, להגביל ילודה, על זה אני עוד אדבר היום במליאה בלי נדר.

ישראל אייכלר: אבל לעצם העובדה שמגבילים את טלזסטון, אני קורא למשרד הפנים, במקביל לעניין של מצוקי החוף, תרחיבו בבקשה גם את קרית יערים.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

וליד טאהא: קרית יערים קצת רחוקה מהחוף, אבל חבר הכנסת ישראל אייכלר יגיד מה שהוא רוצה, לא מתווכחים על זה.

וליד טאהא: חבר הכנסת משה ארבל, בבקשה.

משה ארבל: תודה רבה אדוני היושב ראש, חברי הכנסת.

משה ארבל: בהמשך לדבריו של ח"כ אייכלר, בוועדה לגבי קרית יערים היתה תופעה משונה מאוד.

וליד טאהא: אתה יודע, זה היה נושא הדיון הקודם.

וליד טאהא: עכשיו יושבים פה אנשים מכובדים, מטפלים במצוקי חוף.

משה ארבל: במשפט אחד ולא אאריך.

משה ארבל: אני באופן אישי בתפקידי הקודם כראש מטה שר הפנים זכיתי להקים את הוועדות הגיאוגרפיות, בשליחותו של השר דרעי.

משה ארבל: מעולם לא זכור לי שיזמו חברי כנסת, לרבות יושב ראש הכנסת מיקי לוי בקשה להגיע לוועדה גיאוגרפית.

משה ארבל: איזו משמעות יש לזה, איזו משמעות יש לפיקוח פרלמנטרי כשהם שחקנים, וגם בגלל שהוא תושב מבשרת, המעורבות הזאת נראית רע מאוד בתהליך.

משה ארבל: אני מדבר על הוועדה של קרית יערים.

משה ארבל: גם יושב ראש הכנסת מגיע ומבקש להופיע בפני הוועדה.

משה ארבל: ועדת הגבולות.

משה ארבל: נראה מאוד מוזר, נראה מאוד משונה,

וליד טאהא: שכבר סיימה את עבודתה?

וליד טאהא: מתי ביקשו להגיע אליה?

משה ארבל: ממש בשנה האחרונה.

משה ארבל: חבר הכנסת אלון טל וחבר הכנסת מיקי לוי ממש בשנה האחרונה ביקשו להופיע בפני הוועדה.

משה ארבל: הם הופיעו בפני הוועדה, וזה תהליך שאני יודע לומר בוודאות שבעבר לא היה.

משה ארבל: חברי הכנסת ידעו שיש תהליך מקצועי, אם רצו היו מזמינים דיון פה ומזמינים את הוועדה לכאן, ולא יוזמים הליכה אל הוועדה.

משה ארבל: משונה מאוד, מוזר מאוד.

משה ארבל: חשוב שהציבור יידע שקרה כאן משהו מאוד משונה בתהליך הזה.

משה ארבל: אבל באמת הנושא שלשמו התכנסנו, שגם בו זכיתי לטפל, לצערי לא עד הסוף, בתפקידי הקודם, סוגיית המצוק החופי היא סוגייה שנוגעת בחיי אדם כפשוטו.

משה ארבל: הסכנה, אני לא רוצה לומר המיידית, אבל כן היא מיידית, בפרט במזג אויר כזה ובסופות כאלה שאנחנו רואים עכשיו, היא מאוד משמעותית, ואם אנחנו לא נגיע למצב שהוועדה ברשותך תחייב את הממשלה להתכנס ללוחות זמנים בסוגיה הזו, אז זה ייגרר וייגרר.

משה ארבל: בינתיים העול נופל על ראשי הרשויות והרשויות המקומיות שבקו החוף.

משה ארבל: הסכנות הן אדירות.

משה ארבל: הן סכנות שפוגעות בכל אדם, ללא הבדל דת גזע מין ולאום, שצורך את שירותי החופים.

משה ארבל: אנחנו ראינו תמונות רק מלפני שבועיים מברזיל, על מצוק שנופל בעקבות מזג אויר, מזעזע.

משה ארבל: זה דבר שאחר כך כשתהיה ועדת חקירה כל אחד ינסה לרחוץ בניקיון כפיו.

משה ארבל: ואנחנו חייבים לעצור את זה, ולטפל בזה, עוד לפני שמגיע האסון.

וליד טאהא: תודה רבה חבר הכנסת משה ארבל.

וליד טאהא: ענת אריאלי, מנהלת תחום ים וחופים במינהל התכנון, בבקשה.

וליד טאהא: איפה את מזהה את הבעיה, למה זה לא מתקדם טוב.

ענת אריאלי: אנחנו במינהל התכנון חושבים מסכימים עם פורום רשויות החוף, וחושבים שצריך להיות גוף אחד שיתכלל ויבצע, גם את ההגנות היבשתיות וגם את ההגנות הימיות.

ענת אריאלי: עמדה ברורה שגם המנכ"לית שלנו העבירה לשר הפנים.

וליד טאהא: תודה רבה לך.

וליד טאהא: רבותיי, אנחנו כוועדה נציע הקמת ועדת מנכ"לים, ברשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

וליד טאהא: ובהשתתפות מנכ"ל משרד הפנים, מנכ"ל משרד הגנת הסביבה, ומנכ"ל משרד האוצר.

וליד טאהא: הוועדה תבחן את הדרך, תחליט על הקמה או הרחבת סמכות החברה הממשלתית, תמצא את הדרך כדי לעשות את העבודה הנדרשת להגנה על המצוקים ולשמירה על חיי אדם.

וליד טאהא: כי מצוקים בתוך המים מאוד חשובים, אבל יותר קריטי מצוק בחוץ.

אסף זנזורי: אני שוב מדייק, לא מדובר במצוק בתוך החוף.

אסף זנזורי: אנחנו מדברים על אותו מצוק.

אסף זנזורי: זה מצוק חופי.

אסף זנזורי: המטרה של החברה הממשלתית היא לרסן את עוצמת המים מלהגיע למצוק שנמצא בחוף.

וליד טאהא: נשמע שהנושא הזה מתגלגל הרבה זמן, לא מטופל נכון, לפי גם מה ששמעתי את ראשי הערים.

וליד טאהא: הם מרגישים שהם מופקרים לבד.

וליד טאהא: נושא שקשור, אמרו את זה, שקשור לכל אזרח.

וליד טאהא: כולם מגיעים אלינו ומבקשים רק מאתנו, להשקיע בזה ולשלם על זה.

וליד טאהא: הוועדה הזו תתכנס ותחליט.

יעל רון בן משה: כבוד היושב ראש, ברשותך אם אפשר גם לצרף נציג של מרכז שלטון מקמי, מנכ"ל מרכז השלטון המקומי.

וליד טאהא: ההנחה שלנו שמשרד הפנים מייצג אותם.

יעל רון בן משה: משרד הפנים הוא הרגולטור, הוא לא מייצג את ראשי הרשויות.

וליד טאהא: אז בוועדה יהיה נציג של מרכז השלטון המקומי.

וליד טאהא: כמובן הנציג הזה יהיה מפורום רשויות החוף, מן הסתם.

יעל רון בן משה: הייתי שמחה כן שנקיים גם דיון משותף לוועדה שאתה עומד ברשותה יחד עם ועדת כספים.

יעל רון בן משה: אנחנו מדברים פה בסעיף תקציבי מאוד מאוד' כבד.

וליד טאהא: אני לא התרשמתי שהקטע היה מחלוקת על גובה התקציב.

וליד טאהא: אני דווקא התרשמתי שאין מנגנון ברור.

אסף זנזורי: אני שוב מחדד ואומר, הבעיה היא בעיה תקציבית לרשויות המקומיות.

אסף זנזורי: אין להן כסף לממש את התכניות.

אסף זנזורי: הוועדה שאנחנו מציעים תחליט את גובה התקציב, כמה כסף באמת צריך בשביל זה.

יעל רון בן משה: במקביל, אני חושבת שהאמירות שנאמרו פה היום שאין בעיה של משאבים, ובמשפט העוקב להגיד אבל חסר תקציב, זה סותר.

וליד טאהא: אני דווקא התרשמתי שיש בעיה אחרת מכסף.

יעל רון בן משה: אם היינו שומעים חלק מראשי הערים והמועצות היינו מבינים שהעניין התקציבי הוא מאוד משמעותי.

יעל רון בן משה: לא שמענו את גלית שאול.

יעל רון בן משה: אנחנו מדברים שם על השקעה של מאה עשרים מיליון שקל, כשעד היום היא תוקצבה בארבעה מיליון שקלים.

וליד טאהא: גם הדיון הזה חשוב מאוד, והשתתפו בו הרבה אנשים.

וליד טאהא: גלית שאול אתנו בזום?

גלית שאול: אני מודה שהדיון הזה היה מאוד מתסכל, כי שאלת פה כל כך הרבה שאלות, שיכולתי לענות לך עליהן בעצמי.

גלית שאול: לא היה מישהו אחר שידע לענות יותר טוב.

גלית שאול: אני אגיד לך את האמת, אני הוצאתי את כל התקציב שנתנו לי.

גלית שאול: את כל הארבע נקודה שניים מיליון הוצאתי.

גלית שאול: בצורה טובה ויעילה.

גלית שאול: הכי טובה ויעילה שיש.

גלית שאול: ביקשתי עוד תקציב, אמרו לי אין עוד תקציב.

גלית שאול: למה, כי אחרים לא הוציאו, כי אנחנו לא רוצים לבקש עוד פעם.

גלית שאול: כי אנחנו לא יכולים לתת לך מתקציבים של אחרים שלא ביצעו.

גלית שאול: וכן הלאה וכן הלאה.

גלית שאול: אז כרגע אני נמצאת במצב שבו שמעתם את התיאור של מנכ"ל החברה הממשלתית.

גלית שאול: עמק חפר נמצאת במצב של נפילות מדי יום.

גלית שאול: אני צריכה להגיב בעשרים מיליון שאין לי, והסוגיה היא כאילו סוגיה אחרת לגמרי.

גלית שאול: נכון, יש פה סוגיה של אחריות.

גלית שאול: אם המדינה תחליט לשנות את ההחלטה שלה מ-2011 ותגיד, ואני דוחפת לשם וחושבת שזה הדבר הכי נכון, שהחברה, או כל גוף אחר, ייקח ויחליט לעשות גם וגם וגם.

גלית שאול: גם את הצד של החוף וגם את הצד של הים, כמו שעושים אגב בכל מקום אחר.

גלית שאול: יש לך את כביש 2, שעובר בכל מדינת ישראל.

גלית שאול: האם מישהו חושב שרק עמק חפר יכולה לטפל בכביש 2, או רק נתניה, או רק הרצליה, לא.

גלית שאול: המדינה מטפלת בזה.

גלית שאול: וכמובן זה עובר בשטחנו.

גלית שאול: מתייעצת, חושבת, מחליטה, אבל עושה את זה בעצמה.

גלית שאול: בדיוק ככה היה צריך לעשות את המצוקים.

גלית שאול: אבל כל עוד הפילו את זה עליי, ומחר אם יקרה אסון ועדת החקירה תגיע אליי, אני אצטרך לתת תשובות.

גלית שאול: איך בדיוק אני אוכל לתת את התשובות האלו, שאלה טובה.

וליד טאהא: גלית, מי קבע את הסכום שאת תנצלי?

וליד טאהא: מישהו בא, בחן, ראה מה צריך לעשות ואז קבע את הסכום, או שפשוט קבעו ארבע פסיק שתיים וזה מה שיש?

גלית שאול: חילקו יחסית לפי הסכנות בכל הארץ, יש קילומטרים ארוכים של חוף, לי יש רק שמונה קילומטר, ואז נקבע חלק יחסי לפי הקריטריונים שלהם.

גלית שאול: לי ממאה עשרים מיליון נתנו ארבע נקודה שתיים.

גלית שאול: הכל נוצל.

גלית שאול: כשידעתי שיש לי עוד כמה מאות מטרים ביקשתי מהם תנו לי עוד שני מיליון,

וליד טאהא: זה לפי חוף או שלפי מידת מסוכנות של המצוק?

וליד טאהא: מה הקשר לחוף?

גלית שאול: אני לא יודעת מה היו הקריטריונים.

גלית שאול: אני יכולה להגיד שמתוך הששים מיליון משרד הפנים, שראה את כל הסכנה בכל מדינת ישראל, לקח חלק יחסי ואמר את תקבלי ארבע נקודה שתיים.

גלית שאול: כשביקשתי, אחרי שהסתיים הארבע נקודה שתיים, תקשיבו, המצב קשה בעמק חפר, שמעתם קודם את המנכ"ל שאמר שיש לנו נפילות כל יום.

גלית שאול: תנו לנו עוד שני מיליון.

גלית שאול: אחר כך ירדתי יותר מזה, אמרתי תן לי מאתיים אלף.

גלית שאול: אפילו זה לא נתנו.

גלית שאול: עכשיו הם כולם באים בטענות ואומרים איך תפתרו את הבעיה, אתם חייבים לסגור, אתם חייבים לשים חבלים, אתם חייבים לשים פקחים.

גלית שאול: איך אני אשים על מרחבים כאלה.

גלית שאול: ואתה יודע מה הכי חמור?

גלית שאול: שגם כשיש חבלים וכשיש שלטים, כשקורה משהו למישהו האחריות עלינו.

גלית שאול: אתה בטח יודע, שפסק דין שניתן ממש לאחרונה בחוף כרמל, על בנאדם שטבע בחוף, אז היו שם שלטים, היו גדרות, והאשימו את הרשות וחייבו אתה בשלושה מיליון שקל על אחריותה.

גלית שאול: מה אנחנו יכולים עוד לעשות חוץ מאשר לצעוק את הצעקה הזאת.

גלית שאול: ואני אצטט, אם יקרה משהו חס וחלילה אצלנו בעמק חפר, אני אביא את ההקלטה הזאת ואגיד אני צעקתי ואמרתי, תנו את הכסף, קחו את האחריות.

גלית שאול: תעשו מה שאתם רוצים.

גלית שאול: אבל תטפלו.

גלית שאול: לא עושים את זה היום במדינת ישראל לצערי הרב.

גלית שאול: אני כבר שלוש שנים ראשת רשות, ועוד דיון, ועוד דיון, ועוד דיון, ואף אחד לא לוקח את האחריות הזאת.

גלית שאול: מישהו צריך לטפל במצוקים.

גלית שאול: הגיע הזמן.

גלית שאול: זה לא כתובת כתובה על המצוק.

גלית שאול: זה כבר קרה.

גלית שאול: אצלי תושב איבד את חייו בעמק חפר.

גלית שאול: יש שני מיליון מבקרים, אתם יודעים, שני חברי הכנסת שדיברו, האחרונים, הם דיברו על קדושת החיים.

גלית שאול: שני מיליון איש מגיעים לעמק חפר, ומבלים בחופים, חינם לגמרי.

גלית שאול: מגיעים אלינו לעמק חפר, נהנים מהחופים.

גלית שאול: ומה אם יקרה משהו למישהו שם?

גלית שאול: מי יהיה האחראי לזה?

גלית שאול: מדינת ישראל שנתנה להם את ההזדמנות להגיע לשם?

גלית שאול: תושבי עמק חפר, ארבעים ושלושה אלף תושבים שהם במסים שלהם מממנים את כל מה שקורה שם.

גלית שאול: מה צריך לקרות כדי שמישהו יבין שיש כאן אתגר לאומי.

גלית שאול: שיש כאן סכנה, בדיוק כמו שקרה במדינות אחרות.

גלית שאול: גם כאן זה יכול להתמוטט מחר בבוקר על הראש של כולנו.

גלית שאול: ואז זה לא דיונים ולא סוגיות יפות ונכונות.

גלית שאול: אנחנו חייבים למצוא פתרון.

גלית שאול: יש לכם חברה, עכשיו שעובדת ומתפקדת עם מנכ"ל מצויין.

גלית שאול: תנו לו את האחריות.

גלית שאול: יש מועצה שעושה דברים, תנו לה כסף.

גלית שאול: תעשו משהו בשביל שהדבר הזה יקרה.

גלית שאול: היום כל אחד נמצא בעמדה שלו, ולא מוצאים את הפתרונות.

גלית שאול: וזה חבל, כי זו סכנת חיים.

וליד טאהא: תודה רבה גלית שאול, ראש מועצה איזורית עמק חפר.

וליד טאהא: דברים קשים ונכונים.

וליד טאהא: מה לעשות.

וליד טאהא: חלק לא ידעו להשתמש בכסף, חלק טוענים שמה שנתנו להם לא הספיק, וידעו להשתמש בכסף.

וליד טאהא: אז יש פה דברים מנוגדים כמעט הייתי אומר.

וליד טאהא: אבל ברור שמשהו לא בסדר.

וליד טאהא: הוועדה שהצענו יכולה להחליט גם על הרחבת סמכות החברה הממשלתית.

וליד טאהא: אני חושב שמבחינתי זה היה דיון מאוד חשוב.

וליד טאהא: אנחנו נעקוב אחרי הסוגיה, נראה איך מתקדמים דברים.

וליד טאהא: ואם הדברים לא מתקדמים לכיוון של הקמת ועדה שתביא לסוג של החלטה, לפתרון, אז אנחנו נקיים כמובן עוד דיון.

וליד טאהא: אני רוצה שהפרוטוקול ייצא כבר מהר מאוד בעניין הזה ויגיע למי שצריך להגיע, לגבי ההצעה של הוועדה על הקמת ועדת המנכ"לים.

משה ארבל: אני הייתי מציע אדוני היושב ראש גם לכתב בפרוטוקול הזה את מבקר המדינה.

משה ארבל: לא יכול להיות מצכ שהמדינה מתחייבת, התחייבה להרחיב את הסמכויות.

משה ארבל: מנכ"ל משרד הפנים התחייב בדיון שהיה בזמנו אצל מיקי חיימוביץ, והממשלה בפועל לא עושה כלום.

משה ארבל: מבקר המדינה יכול גם כן לתת להם על הראש.

וליד טאהא: אני רוצה להודות לך.

וליד טאהא: אני רוצה להודות גם לכל אלה שהשתתפו גם באולם וגם בזום.

וליד טאהא: תודה רבה לכולם.

וליד טאהא: הוועדה נעולה.