ועדת העבודה והרווחה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 53, 2021-12-27 11:30

אפרת רייטן: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העבודה והרווחה.

אפרת רייטן: היום 27 בדצמבר 2021, כ"ג בטבת התשפ"ב, השעה 11:35.

אפרת רייטן: הנושאים הם: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה למי שנמצא בהכשרה מקצועית), התשפ"א-2021 של חברת הכנסת אתי עטיה; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה למי שנמצא בהכשרה מקצועית), התשפ"א-2021 של חבר הכנסת איתן גינזבורג; והצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה למי שנמצא בהכשרה מקצועית) (הוראת שעה), התשפ"א-2021 של חברי הכנסת אפרת רייטן מרום, ניר אורבך וולדימיר בליאק.

אפרת רייטן: נתחיל בכך שקודם כול נבקש למזג את שלוש ההצעות הללו, לפי סעיף 79(ג) לתקנון.

אפרת רייטן: מי בעד?

אפרת רייטן: מי נגד?

אפרת רייטן: ההצעה למזג את שלוש הצעות החוק אושרה.

אפרת רייטן: אני בעד.

אפרת רייטן: אין מתנגדים ואין נמנעים.

אפרת רייטן: הצעת המיזוג התקבלה.

אפרת רייטן: אתי עטייה, בבקשה, את רוצה לומר כמה מילים?

חוה אתי עטייה: אני מברכת על הדיון על הארכת הוראת השעה לשנה נוספת.

חוה אתי עטייה: אני חושבת שהגיע הזמן לא לחכות לחוק התקציב ולהפוך את הוראת השעה להצעה קבועה.

חוה אתי עטייה: אין ספק שההצעה הזאת מבורכת.

חוה אתי עטייה: היא מצמצמת פערים חברתיים, היא תכניס כמה שיותר אנשים למעגל התעסוקה, היא תצמצם את הפערים החברתיים, היא תעודד תעסוקה, היא תיתן תמריץ חיובי.

חוה אתי עטייה: בנוסף לכך, יצא לי גם לעיין במסמך שהממ"מ הכין ב-2007.

חוה אתי עטייה: ראינו שהמודל הזה, המתווה הזה היה כבר מ-2002 אך במסגרת חוק ההסדרים הוא בוטל.

חוה אתי עטייה: הממ"מ עשו עבודה יפה מאוד.

חוה אתי עטייה: ראינו מ-2002 ועד 2008 – הצטרפו מובטלים שמשתתפים בהכשרה מקצועית, זה היה 14.4%, 13,931 מוכשרים.

חוה אתי עטייה: אנחנו רואים ב-2007 שזה ירד ל-0.9%, וב-2008 מ-13,931 הכשרות ירדו ל-450.

חוה אתי עטייה: צריך להחזיר את המצב לקדמותו לאור מה שאמרתי.

חוה אתי עטייה: בנוסף אני רוצה לדעת, יש מובטלים שלא זכאים לדמי אבטלה.

חוה אתי עטייה: לדעתי הם אמורים לקבל קצבת קיום.

חוה אתי עטייה: רציתי לדעת: על כמה עומדת קצבת הקיום?

חוה אתי עטייה: לפי מה שקראתי, הבנתי שהם רוצים להעלות את קצבת הקיום.

חוה אתי עטייה: בנוסף אני רוצה לקבל פרטים לגבי אלה שלא זכאים לדמי אבטלה ועוברים הכשרה מקצועית, מה קורה לגבי קצבת הקיום שלהם?

חוה אתי עטייה: שוב תודה.

אפרת רייטן: תודה רבה לך.

אפרת רייטן: גם אני וולדימיר בליאק – תיכף נשמע גם את דבריו – הגשנו את הצעת החוק לביטול הקיזוז בשיעור של 30% מדמי האבטלה לאנשים שבוחרים להשקיע ממרצם ומזמנם לעשות הכשרות מקצועיות.

אפרת רייטן: צריך לשים כוכבית ליד "הכשרות מקצועיות".

אפרת רייטן: אנחנו נעשה על זה גם דיון נפרד, כדי לראות האם הן מותאמות לעידן החדש, גם של הקורונה, גם של השינויים במשק.

אפרת רייטן: יש לכך חשיבות גדולה מאוד.

אפרת רייטן: אין ספק שמדינה, חברה, ממשלה צריכה להיות עם מדיניות שמעודדת תעסוקה, מעודדת את האנשים בכל הגילאים שנקלעו לתקופה שבה הם לא עובדים לדאבונם ורוצים להתקדם בחיים, רוצים לעבור את הקורס הזה, לקחת את החיים שלהם בחזרה לידיים, אולי להגשים חלומות, לשנות מקצוע.

אפרת רייטן: זה מבורך ואנחנו צריכים לעודד את זה.

אפרת רייטן: לקזז 30% מדמי אבטלה, שממילא הם לא בשכר שהשתכרת קודם לכן, זה נדמה כמו עוול על עוול.

אפרת רייטן: אני שמחה על שיתוף הפעולה של חברי הכנסת מכל כך הרבה סיעות לנסות להעביר את זה בחקיקה, להכין את הצעת החוק לקריאה הראשונה.

אפרת רייטן: חבר הכנסת ולדימיר בליאק, בבקשה.

ולדימיר בליאק: תודה, גברתי.

ולדימיר בליאק: באתי לכמה דקות כי אני משתתף בדיון בוועדת הכספים.

ולדימיר בליאק: קודם כול, אני מברך על הדיון ועל קידום הצעות החוק.

ולדימיר בליאק: אלה הצעות חשובות מאוד.

ולדימיר בליאק: באופן כללי כל תחום ההכשרות המקצועיות, עם כל המשבר המתמשך והשינויים שעובר שוק העבודה בשנים האחרונות, לא הצלחנו לקדם אותו.

ולדימיר בליאק: הסיבה היא גם פיזור בין ארבעה גופים.

ולדימיר בליאק: לא הצלחנו לנצל את הכספים שהוקצו ולא הצלחנו לעזור לאותם אנשים שבמשך חודשים ארוכים היו בחל"ת ולא הצליחו להשתלב.

ולדימיר בליאק: עכשיו אנחנו עושים למעשה שני דברים: קודם כול, אנחנו מרכזים את תחום ההכשרות במשרד הכלכלה, אני חושב שזה צעד נכון ומבורך, ובנוסף אנחנו מבטלים את הקיזוז המיותר הזה, שאני לא יודע איך הוא נולד, כרגע זה לא חשוב.

ולדימיר בליאק: זה יתמרץ אנשים להשתלב בהכשרות מקצועיות ובהמשך להשתלב גם בשוק העבודה, וזה מה שחשוב בסופו של דבר.

אפרת רייטן: תודה רבה.

אפרת רייטן: הצטרף אלינו בדיוק בזמן חבר הכנסת איתן גינזבורג, יוזם הצעת החוק.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: אני מגיע מדיון אחר, סוער לא פחות, על חוק החשמל, אז אני מתנצל על העיכוב.

איתן גינזבורג: היה חשוב לי להגיע לכאן כי זה באמת מן החוקים החשובים והצודקים שעוברים בכנסת.

איתן גינזבורג: הצעתי הייתה קצת שונה מהצעת החוק המקורית של חבריי.

איתן גינזבורג: אני סברתי, ועודני סובר, שההפחתה בדמי אבטלה למחוסרי עבודה בזמן שהם נמצאים בהכשרה מקצועית היא הפחתה שאינה מוצדקת.

איתן גינזבורג: לא רק שהיא אינה מוצדקת מן הטעם שהם באמת עדיין לא עובדים והם עדיין זקוקים לאותם דמי אבטלה כדי להתקיים, כדי שיוכלו לחיות את חייהם בצורה מכובדת, ככל שאפשר לחיות בצורה מכובדת עם דמי אבטלה, אלא זה גם לא חכם.

איתן גינזבורג: המדינה אומרת: תקבל 100% דמי אבטלה, אבל אם אתה הולך להכשרה מקצועית, ואנחנו רוצים שתלך להכשרה מקצועית, נפחית לך את דמי האבטלה ל-70%.

איתן גינזבורג: מה כל אדם הגיוני עושה?

איתן גינזבורג: לא הולך להכשרה מקצועית, כי עדיף לו לקבל עוד 30% דמי אבטלה מאשר לשבת במקום שהוא יקבל בו הכשרה מקצועית, שלא תמיד מתאימה ולא תמיד הוא רוצה או לא תמיד זה מעניין אותו ולקבל רק 70% דמי אבטלה כאשר הוא יכול לשבת בבית וליהנות מחייו, לשתות קפה ולקבל 100% דמי אבטלה.

איתן גינזבורג: ולכן ההצעה אומרת: גם כשאדם נמצא בהכשרה מקצועית יקבל את מלוא דמי האבטלה שמגיעים לו, כי הוא עדיין לא עובד והוא עושה מאמצים כדי לצאת ולהשתלב במעגל התעסוקה.

איתן גינזבורג: דווקא בתקופת הקורונה, שבה אנשים צריכים במובנים רבים להמציא את עצמם מחדש, למצוא אולי כיוונים אחרים בחיים, כי הכיוונים שהם היו רגילים עד היום נחסמים ומשתנים – אנחנו רואים איך הזום שינה את העבודה, אנחנו רואים שבממשלה יוצאים עכשיו יותר לעבוד מן הבית וכך גם בחברות הייטק ואפילו בחברות אחרות – יש טעם בכך שדווקא היום נעודד, כשהכשרה מקצועית היא כל כך נדרשת, ואני מקווה שהאחוזים יעלו כי כרגע אחוזי ההשתתפות באותן הכשרות מקצועיות נמוכים מאוד.

אפרת רייטן: יש גם בעיה בהכשרות האלה, ועל כך נערוך דיון.

אפרת רייטן: אני פונה אליך כדי שתוכל להצטרף לדיון הזה שאנחנו נערוך על הכשרות מקצועיות.

איתן גינזבורג: לדעתי ההכשרות המקצועיות לא מותאמות למאה ה-21, בגדול, לא במתודות שלהן, לא בכיוונים שאליהם הולכים.

איתן גינזבורג: זה נראה לי משהו נורא מיושן.

איתן גינזבורג: אני שומע דברים ואני מתפלא מי הולך לשם.

איתן גינזבורג: אבל זה לא מופיע כעת בהצעת החוק.

איתן גינזבורג: לכן אני חוזר לנקודה: אני חושב שמה שתוקן לפני אי אלו שנים, כשהפחיתו את דמי האבטלה ל-70%, יחזור ל-100%, ולהפוך את זה להוראת קבע, לא הוראת שעה.

איתן גינזבורג: זה שהצבענו על זה עכשיו בתקופת קורונה זה חשוב, זה איפשר לנו להעלות את הצעת החוק לדיון בוועדה.

איתן גינזבורג: יש פה נציג של משרד האוצר?

אפרת רייטן: כן, בזום.

אפרת רייטן: תיכף נפנה לנועה שוקרון.

איתן גינזבורג: אני מקווה שנועה שוקרון תבין שמדובר בכסף שאנשים שילמו עליו ביטוח לאומי והם זכאים לו בדיוק בתקופה הזאת, וזה האינטרס של המדינה שאנשים יהיו בהכשרות מקצועיות, כדי שמשם ימשיכו לדרכם.

איתן גינזבורג: אני מודה לך, גברתי.

איתן גינזבורג: אני סומך עליך שהצעת החוק הזאת תעבור בצורה טובה בהוראת קבע ושהחוק ייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אפרת רייטן: בואו נדבר עם משרד האוצר.

אפרת רייטן: אני רוצה להבין מה העלות של זה ומה ההתנגדות.

אפרת רייטן: כרגע עמדת משרד האוצר היא לקבוע את זה כהוראת שעה.

איתן גינזבורג: אין טעם בכלל בקורסים להכשרה מקצועית אם אין תשלום בגינם.

אפרת רייטן: אם נועה שוקרון מאגף התקציבים תוכל להצטרף אלינו באמצעות הזום.

אפרת רייטן: שלום נועה.

אפרת רייטן: אני לא יודעת אם שמעת את השאלה שכבר כל חברי הכנסת הפנו אליך.

אפרת רייטן: אנחנו מברכים את משרד האוצר שהחליט לקבל את הצעות החוק של חברי הכנסת ולהמשיך את ביטול הקיזוז של דמי האבטלה למי שמשתתף בהכשרות.

אפרת רייטן: השאלה המתבקשת היא: למה משרד האוצר מבקש להשאיר את זה רק כהוראת שעה זמנית?

נועה שוקרון: אתייחס.

נועה שוקרון: קודם כול, במצב שלפני הקורונה הסטטוס קוו היה המצב הנוכחי, שהסבסוד נעשה רק ב-70%.

אפרת רייטן: עד 2002–2003, כפי שאנחנו יודעים, לא היו קיזוזים של 30%.

אפרת רייטן: הסטטוס קוו שעליו את מדברת הוא רק של השנים האחרונות.

איתן גינזבורג: כשנכנסנו למשבר הכלכלי הגדול הורידו את כל הקצבאות, כי היה צריך כסף בממשלה, אז קיצצו את הקצבאות.

נועה שוקרון: 2002 זה לפני 20 שנים.

נועה שוקרון: שוק העבודה חי בשנים האחרונות והראה נתונים מצוינים, גם טרום הקורונה וגם עכשיו, בעולם שבו הסטטוס קוו היה 70%.

נועה שוקרון: במהלך הקורונה הייתה הוראת שעה, מתוך רצון להקל, המצב היה ברור.

נועה שוקרון: היו גם הרבה מאוד מובטלים שרצינו לייצר להם תמריצים.

נועה שוקרון: המצב הזה ממשיך במידה מסוימת.

אפרת רייטן: כפי שאומרים כל הזמן: אנחנו בשיאו של הגל החמישי, או בראשיתו.

נועה שוקרון: אנחנו בהחלט בשיאו או בראשיתו, על כך יגידו גורמי הבריאות, קטונתי, אבל ברמה של התעסוקה אני חושבת שיש כבר קונצנזוס גדול על כך שהמשק התאושש מהגלים הקודמים, ואני מקווה מאוד שגם ברמת שוק התעסוקה לא ייכנס לגל נוסף.

נועה שוקרון: על כל פנים, כל נתוני המקרו של שוק התעסוקה חיוביים מאוד, הם מביאים אותנו ממש למצב של טרום משבר הקורונה, הן מבחינת שיעורי האבטלה, הן מבחינת שיעורי ההשתתפות וכולי.

ולדימיר בליאק: מה שיעורי האבטלה כרגע?

נועה שוקרון: שיעורי האבטלה עומדים על 5.9%, למיטב זיכרוני, שזה כולל החל"ת.

ולדימיר בליאק: זה עדיין רחוק מן המצב טרום הקורונה.

איתן גינזבורג: אתם מאמינים בהכשרות מקצועיות?

איתן גינזבורג: אתם חושבים שיש לזה מקום במשטר העבודה בעולם החדש אחרי 20 שנים?

נועה שוקרון: בהחלט אנחנו מאמינים בהכשרות מקצועיות.

אפרת רייטן: גם משקיעים בזה הרבה מאות מיליונים.

איתן גינזבורג: מנתוני אגף המחקר של הביטוח הלאומי, בעקבות אותו שינוי הלך ופחת מספר מקבלי האבטלה שהשתתפו בתוכניות הכשרה.

איתן גינזבורג: אם בשנת 2002 כשעבר התיקון היה שיעור המובטלים שקיבלו הכשרה 14%, ב-2008 הוא היה פחות מ-1%.

איתן גינזבורג: כמה היום מקבלים – אין לי את הנתון הזה, אשמח אולי לך יש אותו או לביטוח הלאומי.

איתן גינזבורג: אבל אם ב-2008 היה פחות מ-1% – זה מזעזע, גברתי.

נועה שוקרון: הנתונים האלה מעט מטעים כי הם לא סופרים הרבה מאוד דברים שקורים בישראל באופן ייחודי ביחס לעולם, כמו הרבה מאוד הכשרות שנעשות במסגרת הצבא, שלא נתפסות בתוך ספירת המקרו הזו אבל ברור שהן נוגעות בחלק משמעותי מאוד של אוכלוסיית ישראל ומעניקות לו הכשרה מקצועית דה פקטו.

נועה שוקרון: אנחנו מכירים את הנתון הזה.

נועה שוקרון: אנחנו חושבים שהוא קצת מטעה, מן הסיבה שהזכרתי ומסיבות נוספות.

איתן גינזבורג: אז זה לא פחות מ-1% אלא 1.5%.

קריאה: על כמה אנשים מדברים?

אפרת רייטן: נועה, בפעם הבאה אני מבקשת שתבואי לפה, אני לא אוהבת את השיחות הללו בזום.

נועה שוקרון: אכבד את בקשת יושבת-ראש הוועדה ואגיע גם פיזית.

נועה שוקרון: אני רוצה להתייחס לעובדה שבסוף המטרה של כולנו היא להגיע לשיעורי אבטלה נמוכים ולשיעורי השתתפות גבוהים.

נועה שוקרון: הכשרות מקצועיות, כמו הרבה מאוד כלים אחרים, הן דרכים להגיע לשם.

נועה שוקרון: באופן כללי האוצר אוהב למדוד תפוקות ולא אוהב למדוד תשומות.

נועה שוקרון: בהקשר הזה אני מסתכלת על נתוני שוק התעסוקה.

נועה שוקרון: במקומות שבהם יש בעיות באוכלוסיות שבהן שיעורי ההשתתפות נמוכים, במקומות שבהם אנחנו מזהים ששיעורי האבטלה גבוהים יש מקום להתערבות, והכשרה מקצועית היא באמת אחד מן הכלים הטובים לדבר הזה, בטח באוכלוסיות שלא יכולות להיכנס לאקדמיה.

נועה שוקרון: אבל אם נתוני המקרו הם טובים נשאלת השאלה האם צריך להגדיל משהו רק על מנת להיות באיזשהו מקום אחר.

אפרת רייטן: קודם כול, מה העלות של הצעת החוק הזאת?

ולדימיר בליאק: של ביטול הקיצוץ.

נועה שוקרון: הצעת החוק הזו להערכתנו עולה כ-5 מיליון שקלים.

חוה אתי עטייה: 4.7 מיליון שקלים.

נועה שוקרון: אשמח לסיים את דבריי, ברשותכם.

נועה שוקרון: אחר כך אתייחס לכול.

נועה שוקרון: כפי שהתחלתי לומר, הערכת העלות שלנו היא 5 מיליון שקלים.

נועה שוקרון: הביטוח הלאומי נוטה להערכת עלות דומה, והם מיד יתייחסו.

נועה שוקרון: כן חשוב לי להגיד שמכיוון שזו הצעת חוק ממשלתית, כל העברה שלה - - -

אפרת רייטן: היא לא הצעת חוק ממשלתית, היא הצעת חוק פרטית.

נועה שוקרון: בסדר.

נועה שוקרון: כן חשוב לי לומר שיש פה שיקולים של נומרט.

נועה שוקרון: לכן בהקשר הזה, ככל שהממשלה תחליט להעביר הצעת חוק כזו מהוראת שעה להוראת קבע יש פה עלויות.

איתן גינזבורג: מה העלויות?

נועה שוקרון: 5 מיליון שקלים לשנה.

איתן גינזבורג: זה אפילו לא הצעת חוק תקציבית.

נועה שוקרון: אני חוזרת ואומרת לגבי הרציונל של החקיקה ולמה אנחנו תמכנו בהוראת שעה ולמה אנחנו כעמדה מקצועית לא נתמוך בהוראת קבע.

איתן גינזבורג: תסבירי לי שוב כי אני מודה שלא הבנתי.

איתן גינזבורג: אתם מתנגדים להוראת הקבע כי זה עולה 5 מיליון שקלים בשנה?

נועה שוקרון: לא.

נועה שוקרון: אני מתנצלת.

נועה שוקרון: אשמח לסיים את דבריי.

אפרת רייטן: בבקשה, נועה, אנחנו מנסים להבין.

נועה שוקרון: ההתנגדות שלנו להוראת קבע היא מן הסיבה הפשוטה שאנחנו לא רואים טעם, ואסביר עכשיו את הנימוקים.

נועה שוקרון: ראשית, נתוני המקרו של שוק התעסוקה הם במצב סביר.

נועה שוקרון: אנחנו מקבלים את זה שיש עדיין אנשים שהיו מועסקים טרום הקורונה וטרם מצאו עבודה.

נועה שוקרון: זו הסיבה שאנחנו כן תומכים בהוראת השעה.

אפרת רייטן: אבל זה לא קשור.

אפרת רייטן: אני רוצה להתייחס לנקודה הזו.

אפרת רייטן: האם הוכח לכם בצורה ברורה שמי שעושה את ההכשרות האלה אחר כך מוצא עבודה או לא מוצא עבודה?

אפרת רייטן: האם יש לכם נתונים שמוכיחים טענה שיכולה לסתור את הטענות שלנו, שאנחנו אומרים שזה טוב למשק, זה טוב לאזרחים, ההכשרות האלה רק מועילות לכולם?

אפרת רייטן: יש לכם נתונים הפוכים?

נועה שוקרון: אין קשר.

נועה שוקרון: אני חושבת שחובת ההוכחה צריכה להיות הפוכה.

איתן גינזבורג: יש הכשרות מקצועיות.

איתן גינזבורג: מה זאת אומרת?

איתן גינזבורג: למה חובת ההוכחה צריכה להיות הפוכה?

אפרת רייטן: אמרתי לך שאת צריכה להיות פה ולא בזום.

נועה שוקרון: זה נכון.

נועה שוקרון: אין קשר ישיר בין הכשרה מקצועית שאדם ביצע לבין העבודה שהוא עובד בה בהקשרים של ענף או קשר בין העבודה שהוא מצא לבין ההכשרה המקצועית.

אפרת רייטן: מה זאת אומרת?

אפרת רייטן: אם הוא עושה הכשרה מקצועית ואחר כך הוא מבצע עבודה.

נועה שוקרון: זרוע העבודה נמצאת כאן?

אפרת רייטן: זרוע העבודה גם בזום.

אפרת רייטן: היום אף אחד ממשרדי הממשלה לא הגיע לכאן, כנראה הדיון הזה לא כל כך מעניין אתכם.

ענת כהן שמואל: הם אמרו שהם חוששים מן התחלואה.

נועה שוקרון: יש נקודה אחת שחשוב לי לומר, ברשותכם, לגבי נימוקים מדוע אנחנו לא חושבים שיש מקום ל-100% של מימון.

נועה שוקרון: אדם מגיע להכשרה מקצועית וניתן לו איזשהו שירות מטעם המדינה.

נועה שוקרון: כמו כל דבר בחיים, אנחנו מאמינים שכאשר מישהו נותן מן המשאבים שלו, גם אם זה סכום סמלי או מזערי, יש איזו רמת שותפות, תחושה של מחויבות גבוהה יותר.

נועה שוקרון: לכן אנחנו חושבים, בואו ניקח את זה לרגע לקצה: אם המדינה מממנת לי 100% מן ההכשרות המקצועיות אז אני יכולה בזמן תקופת האבטלה שלי גם לעשות סיבוב.

אפרת רייטן: אז למה אתם מסכימים בכל אופן שזה יהיה הוראת שעה?

נועה שוקרון: כפי שאמרתי, הוראת השעה היא לעניין הקורונה, כפי שמלכתחילה הוראת השעה הייתה לעניין הקורונה.

נועה שוקרון: אנחנו כן רואים מקום לתמוך ולעודד את המשק שטרם חזר למספרים מלאים של טרום הקורונה, לעודד הכשרה מקצועית וכניסה לתעסוקה.

נועה שוקרון: אנחנו לא רואים מקום לעשות את זה באופן קבוע.

אפרת רייטן: כי אין לכם נתונים.

איתן גינזבורג: נועה, את פשוט מדברת ממונחי הפסיכולוגיה והערבות ההדדית, על תפיסת העולם ואינני יודע מה, אבל זה לא מגובה בשום דבר.

ולדימיר בליאק: הבוקר קראתי בדה מרקר שפורסם דוח מבקר המדינה, לפיו 45% מן המקצועות היום נמצאים בסכנת היעלמות.

ולדימיר בליאק: אין דבר חשוב יותר היום בשוק העבודה מעידוד הכשרות מקצועיות.

אפרת רייטן: אדוני מן המוסד לביטוח לאומי, רק תאמר את שמך בבקשה.

חנן פוטרמן: אני מן הלשכה המשפטית בביטוח הלאומי.

חנן פוטרמן: ראשית, כמובן שאנחנו תומכים בהצעת החוק שעברה את ועדת השרים ומטבע הדברים אני יכול להתייחס כרגע רק אליה.

חנן פוטרמן: אנחנו מברכים על הדיון ותומכים בהצעה.

חנן פוטרמן: לעניין הנתונים שנאמרו כאן, לגבי ההצעה של כבוד היושבת-ראש, מדובר בעלות של 4.1 מיליון שקל, כאשר הנתון הזה מסתמך על נתונים של 900 מובטלים שעברו הכשרה מקצועית שהיו בשנת 2019, לפני תקופת הקורונה.

חנן פוטרמן: לגבי ההצעות הנוספות, אין לי נתונים על העלויות שלהן.

חנן פוטרמן: הן גם לא נידונו בוועדת השרים לענייני חקיקה.

חנן פוטרמן: פרט לעניין של הוראת קבע והוראת שעה, יש עוד הבדלים בהצעות החוק הפרטיות, שמדברות גם על ההכשרה המקצועית וגם על שבירת המכסה.

חנן פוטרמן: כלומר גם מובטל שמסיים את המכסה עדיין בתקופת הכשרה מקצועית, וכל זה במסגרת שנת האבטלה, יקבל את ה-100% גם אם הוא סיים את מכסת הימים שלו.

חנן פוטרמן: זה דבר שאין לי נתון לגביו, אבל כפי שאמרתי, זה שונה מן ההצעה של היושבת-ראש.

איתן גינזבורג: משפט ואני הולך לנשיאות.

איתן גינזבורג: בשנת 2002 עברו הכשרה מקצועית 14,900 אנשים.

איתן גינזבורג: 20 שנים אחרי – 900.

איתן גינזבורג: אגב, בשנה שבה הופחתו דמי האבטלה זה ירד ל-6%, זה ירד ל-4,700 אנשים, ועם השנים זה הלך ופחת.

איתן גינזבורג: היום מדינת ישראל משקיעה מיליוני שקלים ב-900 אנשים בהכשרה מקצועית.

איתן גינזבורג: נראה לי או שצריך לסגור את העסק של ההכשרות המקצועיות, פשוט לסגור.

איתן גינזבורג: להשקיע מיליוני שקלים ב-900 אנשים – זה לא נראה לי סביר.

איתן גינזבורג: אני חושב שמי שעוסק בהכשרות מקצועיות בארץ זה יותר מ-900 אנשים.

איתן גינזבורג: יש יותר אנשים שעוסקים בהכשרות מקצועיות מאשר אלה שמוכשרים.

איתן גינזבורג: לכן אם יש 900 אנשים שמקבלים את ההכשרות המקצועיות האלה, גברתי היושבת-ראש, אז החוק הזה מיותר, צריך לוותר על ההכשרות המקצועיות.

איתן גינזבורג: חבל על האגף, חבל על העובדים, חבל על התחום הזה.

איתן גינזבורג: אבל אם מאמינים בהכשרות מקצועיות, כפי שאמרה פה נציגת משרד האוצר, אז אני מציע להאמין בזה באמת ולאפשר למי שנמצא שם לקבל את דמי האבטלה.

איתן גינזבורג: צריך לפעול לכך שלא יהיו שם 900 אלא שיהיו שם 15,000 או מה שלא יהיה, שכל מי שהוא מובטל יהיה בתוך הכשרה מקצועית.

איתן גינזבורג: אולי זאת צריכה להיות ההחלטה שלכם, כתנאי לקבלת דמי אבטלה להיות בהכשרה מקצועית, ולא להיפך.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: אני חייב ללכת לנשיאות.

אפרת רייטן: תודה רבה, איתן.

אפרת רייטן: אני יודעת, אתה רץ לישיבה אחרת.

אפרת רייטן: נועה, קודם כול אני מוכרחה לומר שמבחינת הנתונים שנשמעים כאן בדיון, הם שונים, מדאיגים.

אפרת רייטן: אני מוכרחה לומר שאתם חייבים להביא אותם בחשבון, במיוחד כשזה מגיע מכיוון משרד האוצר, משרד שאמור לעבוד עם נתונים ומספרים וכולי.

אפרת רייטן: זה פשוט, סליחה, אני לא רוצה להשתמש בביטויים חמורים.

נועה שוקרון: סליחה, ההכשרות המקצועיות הן נושא שאמונה עליו זרוע העבודה.

אפרת רייטן: בסדר, עכשיו נשמע את זרוע העבודה.

אפרת רייטן: דיברנו אפילו על העלות של זה והיה פער בעלות התקציבית שאתם ציינתם לעומת הנתון המדויק שאנחנו שומעים מן המוסד לביטוח לאומי.

אפרת רייטן: אתם הפרזתם לגובה וזה כמעט מיליון שקל פחות ממה שחשבתם.

אפרת רייטן: לא העברתם לנו נתונים מספריים לוועדה.

אפרת רייטן: לכם במוסד לביטוח לאומי יש נתונים מספריים?

חנן פוטרמן: ההערכה היא 4.1 מיליון שקלים.

חנן פוטרמן: זה הנתון הסופי.

אפרת רייטן: 4.1 מיליון שקלים.

אפרת רייטן: זה לא 5 מיליון שקלים.

נועה שוקרון: יש בסיס נתונים.

נועה שוקרון: ביטוח לאומי נתן הערכה שונה.

נועה שוקרון: הצגתי את הנתונים שעל בסיסם אנחנו חישבנו.

נועה שוקרון: אם היינו מתבקשים להביא את החישוב היינו מביאים אותו.

נועה שוקרון: לא נתבקשנו טרום הדיון לעשות את זה ולא עשינו.

שמרית גיטלין שקד: יש הוראת תקנון מפורשת.

אפרת רייטן: מה זאת אומרת?

אפרת רייטן: אנחנו יכולים לקרוא לך את הסעיף הרלוונטי – המוזמנים ומשרדי הממשלה כאשר הם מגיעים לדיונים בוועדות הכנסת, לא רק אצלנו, נדרשים להביא איתם את המסמכים ואת הנתונים.

איתן גינזבורג: הרי ברור שישאלו שאלות.

אפרת רייטן: נועה, באמת, לבוא אלינו בטענות?

אפרת רייטן: נו, באמת.

שמרית גיטלין שקד: הוראת סעיף 93(ג) לתקנון אומרת שהערכת השר בדבר העלות התקציבית תוגש לוועדה לפני הדיון בהכנת הצעת החוק לקריאה הראשונה, ואם לא ניתן למסרם לפני הדיון – בעת הדיון או אחריו.

אפרת רייטן: אני רוצה לעבור למשרד הכלכלה.

חוה אתי עטייה: נמצאת פה נציגת משרד האוצר.

חוה אתי עטייה: מה לגבי קצבת הקיום, אלה שלא זכאים לדמי אבטלה ועוברים הכשרה מקצועית?

חוה אתי עטייה: מה הסכום?

חוה אתי עטייה: האם זה קיים?

חוה אתי עטייה: מעלים להם את הקצבה?

נועה שוקרון: אני רוצה שוב להתייחס להערכת העלות.

נועה שוקרון: אני מתנצלת אבל יש פה איזו אי-הבנה.

נועה שוקרון: כפי שהזכירו בתקנון, אנחנו שולחים את הערכת העלות לפני או בזמן הדיון.

נועה שוקרון: שאלתם אותי מה הערכת העלות.

נועה שוקרון: שיקפתי שהערכת העלות שלנו היא 5 מיליון שקלים ושיקפתי שהערכת העלות של הביטוח הלאומי נמוכה יותר.

נועה שוקרון: הציג אחריי נציג הביטוח הלאומי את הערכת העלות שלו.

נועה שוקרון: אני מתנצלת אבל אני לא רואה איך נפל פגם באיזשהו נתון מקצועי שמשרד האוצר הציג.

איתן גינזבורג: כי הנתון של הביטוח הלאומי הוא יותר מדויק.

חנן פוטרמן: אחזק את הדברים: בהתחלה חשבו שההערכה היא 4.8 מיליון שקל וזה תוקן ל-4.1 מיליון שקל.

אפרת רייטן: עזבו, זה בכלל לא רלוונטי.

איתן גינזבורג: גברתי היושבת-ראש, הנה התשובה: ההערכה בהתחלה הייתה 4.8 מיליון שקל ועכשיו היא 4.1 מיליון שקל, אז הם תיקנו את זה והכול בסדר.

אפרת רייטן: נכון.

אפרת רייטן: רק בשביל לסבר את האוזן, המינוח ולשון החוק המדויקת בתקנון היא שאתם יכולים להביא את הנתונים שלכם ואת העלות התקציבית בזמן הדיון רק אם לא ניתן היה למסור אותם לפני הדיון.

אפרת רייטן: בואו נהיה מדויקים.

אפרת רייטן: חברת הכנסת אתי עטייה שאלה אותך שאלה לגבי דמי הקיום.

אפרת רייטן: את יכולה להשיב עליה?

חוה אתי עטייה: אלה שעוברים הכשרה מקצועית ולא זכאים לדמי אבטלה, יש דבר שנקרא קצבת קיום ואני חושבת שאתם רוצים להעלות להם את זה.

חוה אתי עטייה: רציתי לדעת על כמה עומדת קצבת הקיום והאם בכוונתכם להעלות את זה.

חוה אתי עטייה: הבנתי שעד חצי שנה הם אמורים לקבל.

נועה שוקרון: אני מציעה שגם זרוע העבודה תתייחס לסוגיה הזו כי זו סוגיה שהיא אמונה עליה.

אפרת רייטן: ד"ר רינת כהן, סגנית מנהל אגף בכיר להכשרה מקצועית במשרד הכלכלה, בזום.

רינת כהן: צוהריים טובים לכולם.

אפרת רייטן: בואי נתחיל ישר מן השאלה: האם יש לכם התנגדות?

רינת כהן: יש לי הרבה מאוד נתונים, אשמח להגיד הכול בצורה מסודרת.

אפרת רייטן: בבקשה בשלוש דקות.

רינת כהן: רק אציג את עצמי.

רינת כהן: אני לא רק סגנית מנהל האגף, אני גם ממונה על כל התחום של הכשרה למקצוע של גילאי 18 פלוס ברמת המטה, ברמת הזרוע שלנו.

רינת כהן: קודם כול אני רוצה להתייחס לנתונים שהועלו פה, שנראה לי שלא מתקרבים למציאות שיש לנו.

רינת כהן: אציין כמה נתונים לגבי הכשרות מקצועיות.

רינת כהן: רק לסבר את האוזן, בשנת 2021 היו לנו סדר גודל של 3,700 לומדים במסלולים המתוקצבים שלנו, בהכשרות בשיתוף עם מעסיקים; היו לנו 3,850 לומדים במסגרת מסלול שנקרא OJT (On the job training) , ועוד 5,527 שוברים שניתנו רק לשנה, שזה מסלול שנקרא הכשרה לפרט.

רינת כהן: לכן אני קצת מרימה גבה לגבי המספרים שנזרקו פה, שלא מתכנסים למציאות שאנחנו מדברים עליה.

רינת כהן: היקף ההכשרות, בעיקר בשנת 2021, עלה מאוד, בעיקר בגלל תקציבי הקורונה, אבל גם בשנה רגילה ממוצעת אנחנו מדברים על סדר גודל של 5,500 לומדים בהכשרות מקצועיות ועוד כ-7,000 שוברים שניתנים לפרט.

רינת כהן: אני חייבת להגיד שרוב המסלולים שלנו היום הם בשיתוף עם מעסיקים, מה שאומר שאנחנו מתאימים את תוכניות העבודה שלנו למעסיקים, לצרכים של המעסיקים ולצרכים של המשק.

אפרת רייטן: האם את שבעת רצון מן המצב הנוכחי מבחינת ההכשרות ודרישות המעסיקים?

רינת כהן: קודם כול, העבודה שלנו היא בשיתוף עם מינהלת המעסיקים שהוקמה במרץ האחרון.

אפרת רייטן: נכון, אבל אני יודעת שיש אי-שביעות רצון גדולה, לא אגיד מאיזה צד, אבל עדיין ההכשרות לא עונות על הדרישות של המעסיקים היום.

רינת כהן: קודם כול, יש הרבה מאוד דרישות ממעסיקים ואנחנו עובדים עם מאות מעסיקים ברמה היום-יומית.

רינת כהן: הרבה מאוד אנשים נכנסו להכשרות משותפות בשיתוף עם מעסיקים.

רינת כהן: מבחינת אחוז הבוגרים בהשמות – יש לנו סקר בוגרים אחרון שפורסם לאחרונה אודות 3,160 נסקרים בוגרים שסיימו את ההכשרות שלנו משנת 2012 ועד 2019.

רינת כהן: אנחנו מדברים על 71% השמה.

רינת כהן: גם סקרים נוספים שאנחנו נפגשים איתם, סקר בוגרים וסקרים נוספים שאנחנו עושים, לא אצלנו, דרך אגב, באגף אסטרטגיה, מדברים על אחוזי השמה גבוהים יחסית.

רינת כהן: גם בשנה האחרונה למדנו הרבה מאוד והתקדמנו בנושא של שיתוף פעולה עם מעסיקים, בעיקר בזכות הקשר החזק מאוד שלנו מול הפורום הכלכלי-חברתי, שזה מינהלת המעסיקים, בשיתוף פעולה הדוק שהיום נוצר גם עם התאחדות התעשיינים והתאחדויות נוספות, כמו התאחדות הקבלנים בוני הארץ, איגוד לשכות המסחר וכדומה.

רינת כהן: נעשתה פה הרבה מאוד עבודה, ועדיין יש לנו הרבה לעשות.

רינת כהן: כשזורקים אמירות שההכשרות המקצועיות לא מותאמות למאה ה-21 ודברים כאלה, הייתי מציעה לפני כן לבוא ולהתרשם, לא רק מן הנתונים ולא רק מן הסקרים אלא באמת מן העבודה שלנו, הרבה מאוד עבודה בפועל.

רינת כהן: אני חייבת לציין כאן את שיתוף הפעולה הפורה שיש לנו גם עם שירות התעסוקה וגם עם מינהלת האוכלוסיות ומרכזי ההכוון שיש בשטח עבור חרדים, מיעוטים, יוצאי אתיופיה וכדומה.

אפרת רייטן: אני לא רוצה להרחיב יותר מדי בעניין ההכשרות.

אפרת רייטן: כפי שאמרתי, נעשה על זה דיון נפרד ונזמין גם אותך ואת כל האנשים הרלוונטיים כדי לנסות להבין.

אפרת רייטן: קודם כול, מבחינת הנתונים שהצגת, היה חשוב לשמוע אותם, כי כאמור היו פה נתונים אחרים וזה נראה תמונה עגומה לגבי האנשים שעוברים את ההכשרות וכמות ההכשרות.

אפרת רייטן: אבל אמרנו שנעשה את זה באופן נפרד.

רינת כהן: יש לנו את כל המספרים והנתונים ואנחנו מוכנים להעביר אותם אליכם.

אפרת רייטן: נשמח לעשות את הישיבה ואת תביאי את כל הנתונים.

אפרת רייטן: מה עמדתך לגבי הוראת השעה?

רינת כהן: אנחנו כמובן שמחים ומעודדים את כל הנושא הזה.

רינת כהן: אנחנו חושבים שקיזוז של 30% מדמי האבטלה, שגם כך אנשים מקבלים 70% מן השכר שהיה להם לפני כן, מבחינת המוכשרים שלנו אנחנו רואים את זה, זה עונש קשה.

רינת כהן: אני חייבת לציין, וכולם יודעים, שהאוכלוסייה שאנחנו מתעסקים איתה זה לא אקדמיה, זה לא הנדסאים וטכנאים.

רינת כהן: זה אוכלוסייה שהיא לרוב יותר מוחלשת.

רינת כהן: הקושי לשרוד קורס, שנמשך בממוצע ארבעה או חמישה חודשים, יש ארוכים יותר ויש קצרים יותר, הוא קושי מהותי, בעיקר לאנשים שמגיעים אלינו שהם בדרך כלל נשואים, עם משכנתה, עם ילדים וצריכים להתפרנס ולכלכל את עצמם בתקופה הזאת.

רינת כהן: ראינו אחוזי נשירה בשנים קודמות על הרקע הכלכלי הזה.

רינת כהן: ראינו גם רתיעה בכלל להיכנס לקורסים להכשרה מקצועית בשל הקיזוז הזה.

אפרת רייטן: אנחנו חייבים לסיים.

אפרת רייטן: תודה רבה לך על הדברים האלה.

חנן פוטרמן: סליחה, הבהרה לגבי הנתון שציינתי: זה 900 אנשים שהיו זכאים לדמי אבטלה.

חנן פוטרמן: יכול להיות שהנתון שהיא התייחסה אליו רחב יותר.

חנן פוטרמן: אני מדבר רק על 900 האנשים שזכאים לדמי אבטלה.

אפרת רייטן: שלהם אנחנו מקזזים את דמי האבטלה ולכן הם הרלוונטיים.

אפרת רייטן: שי גל, מילה שלך.

שי גל: ראשית, הצעת חוק מבורכת.

שי גל: אני זוכר שחברת הכנסת אתי עטייה וגם חבר הכנסת איתן גינזבורג הובילו את זה עוד בכנסת הקודמת, ואפילו בכנסת ה-22.

שי גל: ברכות על כך.

איתן גינזבורג: לפנינו הייתה מירב בן ארי בכנסת ה-21.

שי גל: אני זוכר את שניכם.

שי גל: אני זוכר את אתי עטייה במיוחד, בכובעי הקודם כיועץ שר הכלכלה אני זוכר אותה מובילה את זה.

שי גל: שאלה לי לנועה שוקרון ממשרד האוצר, שדיברה על אחוזי אבטלה נמוכים מאוד ועל כך ששוק העבודה נמצא במצב מצוין.

שי גל: האם אחוזי האבטלה האלה כוללים בתוכם גם עסקים קטנים שנסגרו במהלך הקורונה?

שי גל: כי אני יודע שיש כ-60,000 עסקים שנסגרו בשנת 2020.

שי גל: דבר נוסף, הצעת החוק הזאת, עד כמה שאני יודע בסמכותה של הוועדה לעשות את זה, ואני יודע שגם גברתי Into it, דרוש להכניס כאן גם התייחסות לעצמאים.

שי גל: משרד הכלכלה מעודד אותם לעשות הכשרות מקצועיות.

אפרת רייטן: אבל הם עדיין לא נכנסים בדמי האבטלה אז איך אתה רוצה שנכניס אותם?

שי גל: נכון, אבל משיחה של פורום העצמאים עם משרד הכלכלה, מחילופי דברים שלי עם השרה – זה לא היה בוועדה הזאת, זה היה בוועדת הכלכלה – הבטיחו שהנושא הזה ייפתר.

אפרת רייטן: כן, אבל לא במסגרת הזאת.

אפרת רייטן: זה לא רלוונטי.

אפרת רייטן: מדברים פה על שכירים שמקבלים דמי אבטלה ולהם אנחנו מורידים.

אפרת רייטן: אנחנו יכולים לדבר על מה שהעלית במסגרת אחרת ולמצוא פתרונות, אבל לא כאן.

שי גל: צריך למצוא פתרון גם לעניין הזה.

שי גל: ואשמח גם לתשובה מנציגת משרד האוצר לעניין אחוזי האבטלה, עד כמה ששוק התעסוקה במצב נפלא.

אפרת רייטן: אף אחד לא אמר שהוא במצב נפלא.

שי גל: אלה המילים שהיא השתמשה בהן.

שי גל: היא אמרה שהוא במצב מצוין.

אפרת רייטן: אני רוצה לסכם כי אני רוצה להגיע להצבעה.

אפרת רייטן: אני לא אוהבת הוראות שעה, במיוחד כשאנחנו מגיעים לסוף שנה ואז מתכנסים מהר-מהר כדי לנסות לטכס עצה איך אנחנו מקדמים אותן.

אפרת רייטן: עם זאת, אני כן מודה על שיתוף הפעולה שהיה לי עם משרד האוצר, להעלות היום את הצעת החוק הזו בתמיכת הממשלה ומשרד האוצר, כדי להמשיך את הוראת השעה ולא לפגוע בזכויותיהם של אותם אנשים מובטלים.

אפרת רייטן: כפי שהייתי רוצה שיכבדו את ההסכמים שאני מגיעה אליהם כך אני חושבת שהציפייה היא הדדית.

אפרת רייטן: הוראת השעה היא נכונה לטעמי.

אפרת רייטן: ראשית, משום שאנחנו מעלים פה קשיים שונים, גם לגבי נתונים שאנחנו לא יודעים, גם לגבי ההכשרות שאנחנו עוד לא יודעים לגביהן, ויש לגביהן הרבה מאוד סימני שאלה.

אפרת רייטן: אני חושבת שמשרד האוצר שנמצא אתנו צריך לתת על כך את דעתו.

אפרת רייטן: אני רוצה שנזמן דיון, שמשרד האוצר יגיע לכאן גם בעניין ההכשרות, ודיון מחודש אחרי שיהיו פה כל הנתונים כדי לקחת בחשבון את השאלה הזו, האם נכון לקבוע את זה כהוראת קבע או להשאיר את זה כפי שזה היום בהוראת שעה.

אפרת רייטן: אם יש לזה ממשות אמיתית בקרב המומחים, שחושבים שהכשרה היא אמצעי לסייע לאדם לצאת ממעגל האבטלה, להתקדם בחיים, ויש לזה באמת היתכנות, אז אין שום סיבה להשאיר את זה כהוראת שעה זמנית.

אפרת רייטן: אם העיקרון נכון אז הוא צריך להישאר.

אפרת רייטן: להיפך, בואו נפתח אותו, בואו ניקח אותו קדימה, נשקיע יותר בהכשרות, נעבוד ביחד, גם משרד האוצר וגם משרד הכלכלה, נמצא כאן את המתווה הנכון.

אפרת רייטן: יכול להיות שכל עשרות המיליונים, אם לא יותר, שמושקעים היום בהכשרות יורדים לטמיון אם התפירה בין כולם לא נכונה.

אפרת רייטן: לכן ההמלצה שלנו היא לקדם את הצעת החוק הזאת שמדברת על הוראת השעה.

אפרת רייטן: נקדם את זה לפי הנוסח שוולדימיר בליאק, ניר אורבך ואני הגשנו.

אפרת רייטן: בנוסח של אתי עטייה זה הוראת קבע.

אפרת רייטן: אני מזמינה אותך להשתתף בדיון הבא.

אפרת רייטן: אני בטוחה שיש לך הרבה מאוד מה לתרום, וכמובן את כל המוזמנים האחרים, כדי שיוכלו לקדם את העניין.

אפרת רייטן: זה חשוב בעיקר למי שבאמת רוצה לקדם את המשק ואת הכלכלה במדינה ולתת פה עוד אמצעי לאזרחים.

שמרית גיטלין שקד: כפי שאמרה יושבת-ראש הוועדה, אני מקריאה מן הנוסח של הצעת חוק מס' 2663.

שמרית גיטלין שקד: לעניין העלות התקציבית, אני מבינה שהוועדה מאמצת פה את הערכת העלות של המוסד לביטוח לאומי וקובעת שהעלות התקציבית היא 4.1 מיליון שקל.

אפרת רייטן: בכל מקרה, גם אם זה 5 מיליון שקל זה עדיין מתחת לסף.

שמרית גיטלין שקד: לפי הוראות התקנון אנחנו מפרסמים בדברי ההסבר.

אפרת רייטן: אני מניחה שזאת ההערכה הכי מדויקת שיש כי זה מגיע מן הנתונים של המוסד לביטוח לאומי.

חנן פוטרמן: נכון לדצמבר 2021 זו ההערכה.

שמרית גיטלין שקד: אז העלות התקציבית היא 4.1 מיליון שקל.

שמרית גיטלין שקד: המשמעות היא שהצעת החוק היא לא תקציבית.

שמרית גיטלין שקד: כפי שאמרנו קודם, ההצעה מוזגה.

שמרית גיטלין שקד: רק הערה לעניין הנוסח: בכל מקרה ההוראה תהיה בתוקף רק לשנת 2022, כפי שאתם מאשרים כעת.

שמרית גיטלין שקד: אנחנו נתייעץ עם הנסחית שלנו, יכול להיות שהיא תרצה שהסעיף יישאר סעיף קבוע אבל מבחינת התחולה שלו הוא יישאר רק מ-1 בינואר 2022 עד 31 בדצמבר 2022.

שמרית גיטלין שקד: זה עניין ניסוחי ולא מהותי, אבל עדיין הסעיף יישאר קבוע.

אפרת רייטן: אנחנו מצביעים על הנוסח.

אפרת רייטן: מי בעד הצעת החוק?

אפרת רייטן: ירים את ידו.

אפרת רייטן: מי נגד?

אפרת רייטן: מי נמנע?

אפרת רייטן: בעד – 4

אפרת רייטן: נמנעים – אין

אפרת רייטן: 4 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אפרת רייטן: הצעת החוק אושרה בוועדה בהכנה לקריאה הראשונה.

אפרת רייטן: תודה רבה לכולכם.

אפרת רייטן: הישיבה נעולה.