הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 24, פרוטוקול מספר 31, 2022-01-31 13:00

שרן השכל: צהריים טובים, אני שמחה לפתוח את הישיבה המשותפת של ועדת החינוך, התרבות והספורט והוועדה לזכויות הילד, עם חברתי, יושבת-הראש, חברת הכנסת מיכל שיר סגמן.

שרן השכל: דיון בו אליו הייתה אמורה להגיע גם שרת החינוך שנאלצת להופיע בזום.

שרן השכל: היא תהיה איתנו במהלך הישיבה גם כן.

שרן השכל: דיון כל כך חשוב, שכל כך הרבה חברי כנסת פנו גם אליי וגם אל חברת הכנסת מיכל שיר, במטרה לקיים דיון מקיף לאירוע ההיסטורי הזה.

שרן השכל: לי ברמה האישית, האירוע הזה מאוד מרגש.

שרן השכל: הוא משהו שאנחנו כמפלגה, כתקווה חדשה, עבדנו עליו עוד בתקופת הבחירות, להעביר את הגיל הרך ממשרד הכלכלה ומשרד הרווחה למשרד החינוך.

שרן השכל: ובעצם מעבר להצהרה שילדים לא נולדים בגיל שלוש, ולא מתחילה האחריות הפדגוגית, החינוכית, הפיקוח, אלא הוא ממש מתחיל בגיל אפס.

שרן השכל: באירוע המרגש הזה, אני חושבת שבסופו של דבר, לכל חברי הכנסת שיושבים כאן מסביב לשולחן מכל סיעות הבית שהיה להם חשוב לעצור דיונים אחרים, ולהגיע לפה כדי לומר דבר מאוד ברור.

שרן השכל: השקעה בגיל הרך, היא השקעה לטווח הרחוק.

שרן השכל: כל שקל שאנחנו נשקיע בגיל הזה, יצמח והתפתח, וייתן את הכלים האמיתיים לאזרחי ישראל, לכל ילדי ישראל, לצמוח ולפרוח ולמצות את הפוטנציאל האישי שטמון בהם.

שרן השכל: ברמה האישית, זה כל כך מרגש אותי.

שרן השכל: אנחנו נתחיל.

שרן השכל: אני אתן לחברת הכנסת, יושבת-ראש הוועדה המיוחדת לזכויות הילד גם כן זכות למילות פתיחה.

שרן השכל: לאחר מכן, נעבור לשרת החינוך.

שרן השכל: בבקשה, מיכל.

לזכויות הילד): תודה רבה.

לזכויות הילד): אני מצטרפת לדברי הברכה וההתרגשות של חברתי, חברת הכנסת שרן השכל.

לזכויות הילד): בהחלט, מדובר פה בצעד גדול.

לזכויות הילד): כשאני נכנסתי לוועדה לזכויות הילד, אחד הדברים שהיממו אותי הייתה העובדה שילדים עד היום היו תחת משרד הכלכלה, כי בחנו את האימהות ולא את הילדים.

לזכויות הילד): כלומר, בפעם הראשונה, בצעד הזה, מדינת ישראל אומרת – הילד הוא זה שבמרכז, בין אם האימא צריכה לצאת לעבודה, ובין אם האימא או האבא לא צריך לצאת לעבודה.

לזכויות הילד): כלומר, בפעם הראשונה, הילד הוא זה שבמרכז.

לזכויות הילד): אני חושבת שזה החידוש וזו ההיסטוריה.

לזכויות הילד): עם זאת, בכל היסטוריה, יש גם שלבים שהם מאוד קשים, ואנחנו מודעים, וישבנו גם חברתי וגם אני לא מעט עם הארגונים וגם הגנים והפעוטונים, ואנחנו מודעים לכל הבעיות הכרוכות בכך, ולהתנהלות המדינה בשנים האחרונות מול אותם הגנים - סוג של הזנחה, אין לי דרך אחרת לבוא ולומר, בין אם מדובר על המשכורות המאוד נמוכות לאנשי החינוך, כל איש חינוך, בדיוק כמו שחברתי אמרה – שהשקעה בגיל הרך, וזה כל המחקרים מראים, תניב תוצאות וצמיחה בעתיד בצורה שאין עליה עוררין.

לזכויות הילד): בין אם מדובר בכלל על תנאים של הגיוס.

לזכויות הילד): בין אם מדובר על כל החקיקה הנהדרת מצד אחד של חוק הפיקוח וחוק המצלמות שתורמים המון, ואלה חוקים שהיו צריכים להיווצר מצד אחד.

לזכויות הילד): ומצד שני, כל חוק שחוקק לפני מספר שנים, יש תיקונים שצריך לעשות עליו, וגם על זה אין עוררין.

לזכויות הילד): ולכן, הדיון כאן הוא דיון שהוא חשוב.

לזכויות הילד): אנחנו מחכים לשמוע גם את דבריה של שרת החינוך.

לזכויות הילד): אתם מכירים גם את חברתי שרן השכל, וגם אותי מספיק זמן כדי לדעת כשאנחנו נלחמות, זה ללא פשרות.

לזכויות הילד): אנחנו לא עושות הנחות.

לזכויות הילד): אז פה יש לכם שתי לביאות.

לזכויות הילד): ובזום, שרת החינוך - לביאה אפילו יותר גדולה, אני מרשה לעצמי לומר.

מאיר פרוש: וכולנו מתקווה חדשה...

לזכויות הילד): וכולנו מתקווה חדשה – תודה.

מאיר פרוש: אני מוסיף.

לזכויות הילד): תודה.

לזכויות הילד): תודה.

שרן השכל: באופן מקרי לחלוטין, איכשהו כולנו מתקווה חדשה.

שרן השכל: נדרש כאן מאמץ משותף כדי לבצע את המהלך ההיסטורי הזה.

לזכויות הילד): ובאמת, כדי שהמהלך הזה יקרה, ויקרה בצורה שהיא עד כמה שיותר חלקה.

לזכויות הילד): ועל מנת שדורות העתיד, גם דברים שלא יקרו מידית, כן יתוקנו בהמשך.

לזכויות הילד): גם כאימהות לילדים צעירים, אנחנו חוות את זה על בשרנו.

לזכויות הילד): וללא ספק, יש הרבה, הרבה מה לשנות ולשפר על מנת שכל ילד בישראל יקבל את שמגיע לו.

לזכויות הילד): תודה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה להעלות את שרת החינוך, בבקשה.

שרן השכל: ד"ר יפעת שאשא ביטון.

שרן השכל: נמצאת איתנו בזום.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, יושבת-ראש ועדת החינוך, שרן השכל, יושבת-ראש הוועדה לזכויות הילד, מיכל שיר, חברותיי היקרות, ותודה לכל הוועדה, באמת, על קיום הדיון המאוד חשוב הזה, מרגש אפילו וחגיגי.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נמצאים רגע אחרי שבאופן פורמלי מעונות היום עוברים בעצם למשרד החינוך.

יפעת שאשא ביטון: אבל כפי שאתן אמרתן, וצריך לומר את זה בצורה ברורה – זו רק תחילת הדרך.

יפעת שאשא ביטון: למרות שיש לנו את חוק הפיקוח על מעונות היום, ואת חוק המצלמות שהם באמת תשתית ראשונה, ותמיד אמרתי, אגב, אלה רק היסודות הראשונים לבניית המהפכה שאנחנו באמת נדרשים לה בגיל הרך.

יפעת שאשא ביטון: ואת המהפכה הזאת אפשר לעשות רק מתוך משרד החינוך, כי זה משנה תפיסה, ומשנה מציאות באופן שאנחנו נבין שהמסגרות האלה הן מסגרות שנוחיות לכל דבר ועניין.

יפעת שאשא ביטון: וזה בעצם יפתור אחר-כך את כל הפעולות קדימה.

יפעת שאשא ביטון: ומהן הפעולות שאנחנו צריכים לעשות.

יפעת שאשא ביטון: הדבר הראשון – התייחסות לצוותים המקצועיים שיש שם, שיקבלו את ההכשרות שנדרשות, שהשכר שלהם השתנה, שתנאי העבודה שלהם השתנו.

יפעת שאשא ביטון: לוודא שהסביבה שנמצאת היא סביבה שהיא מותאמת לילדים, שהיא באמת נותנת להם את מה שהם צריכים גם מבחינה התפתחותית, אבל גם מבחינה בטיחותית, וכמובן, עוד שורה שלמה של דברים.

יפעת שאשא ביטון: צריך לומר, עדיין אנחנו נמצאים במציאות שנכון, כולנו מפוקחים היום.

יפעת שאשא ביטון: כל מי שנמצא במסגרת של שבעה פעוטות ומעלה הוא מפוקח.

יפעת שאשא ביטון: אבל עדיין רק חלק קטן יחסית של הילדים נמצא במעונות סמל, שהמשמעות של זה – מעונות מסובסדים.

יפעת שאשא ביטון: הכוונה היא בעצם לקחת ולהרחיב את היקף הילדים שיזכו לסבסוד בשנים הקרובות.

יפעת שאשא ביטון: בשביל זה, אנחנו צריכים גם לבנות תשתיות של מעון.

יפעת שאשא ביטון: אם לרגע אני אוספת את הדברים האלה, ומיד אנשי המקצוע יפרטו בדיוק מה התהליך שאנחנו עושים, ואיפה אנחנו נמצאים בתהליך הזה.

יפעת שאשא ביטון: הדברים העיקריים שאנחנו הגדרנו לשנתיים הקרובות – פעם אחת הכשרות של כל הצוותים.

יפעת שאשא ביטון: איתור בכלל של כל המסגרות של הגיל הרך, של לידה עד גיל שלוש.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לכם גם עכשיו, אנחנו עדיין לא יודעים כמה מסגרות יש, איפה נמצאות כל המסגרות, ואני מעריכה שבשיתוף פעולה של ההורים, ויחד עם הרשויות המקומיות שמהיום, בכל רשות מקומית, יהיה אדם שאמון על הנושא הזה, ויעזור לנו גם באיתור של המסגרות ובפיקוח עליהן.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נצא לתהליך של בנייה.

יפעת שאשא ביטון: קיבלנו הקצאה של 600 מיליון שקלים לשנתיים הקרובות, שזה סכום יפה שיאפשר לנו בעצם הרחבה של המסגרות האלה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מגדילים את התקינה החל מהשנה הבאה, שזה אומר, לשנות את תנאי העסקה גם של המטפלות.

יפעת שאשא ביטון: כי מטפלת כבר לא תצטרך להיות תקולה תחת העומס, יהיה עוד זוג ידיים, ועוד זוג עיניים שיהיה איתה בתוך המעון.

יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שבחודשים הקרובים, גם ייפתח הסכם השכר של המטפלות, ואנחנו נוכל לטפל גם בסוגיה המורכבת הזו.

יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו בשלבים ראשונים התינוק הזה מתחיל ללמוד וללכת, ואני מעריכה שבארבע, חמש השנים הקרובות, אנחנו נצייר כאן תשתית שהיא שונה בתכלית ממה שאנחנו הכרנו כאן ב-70 שנה שעברו.

יפעת שאשא ביטון: ולכן, ככנסת, יש תפקיד משמעותי מאוד בעיניי – ללוות את התהליך הזה.

יפעת שאשא ביטון: לדון בו.

יפעת שאשא ביטון: לעזור לנו לפעמים גם לפרק את המוקשים שצריך.

יפעת שאשא ביטון: אני בהחלט רואה בכם שותפים חשובים לדרך.

יפעת שאשא ביטון: אז תודה רבה לכם על הדיון הזה, ובהצלחה לכולם.

שרן השכל: תודה רבה לך השרה יפעת שאשא ביטון, על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה לתת את ההזדמנות לנציגת משרד החינוך, סמנכ"לית בכירה ומנהלת המינהל הפדגוגי.

אינה זלצמן: יש לנו גם מצגת.

אינה זלצמן: אני חייבת להצטרף לתחושה המובנת שאנחנו נמצאים בציון דרך משמעותי בישראל של מעבר מעונות היום למסגרת של משרד החינוך שהובילה השרה, יחד עם השותפות האמיצות כאן.

אינה זלצמן: זה מהלך שבעצם יוצר לראשונה רצף מערכתי, פדגוגי, באחריות משרד ממשלתי אחד, שאנחנו רואים בו מהלך שיש בו הזדמנויות ויכולות להיטיב את המענה לשיפור איכות החינוך והטיפול בפעוטות, כשבעצם הכלי המרכזי זה הפיקוח האיכותי בגילאים האלה שלא היה עוד כה.

אינה זלצמן: כפי שאת אמרת, חברת הכנסת מיכל שיר, אנחנו מדברים על כך שאנחנו מתמקדים ב-well being זה המיקוד של משרד החינוך.

אינה זלצמן: כמובן, ביציאת ההורים לשוק העבודה, זה נלווה לכך, אבל זה כחלק מתפיסה שאומרת כשאתה מסתכל על הפעוט, ומשקיע בו - אתה יכול לגרום להתפתחות תקינה יותר.

אינה זלצמן: לסייע בצמצום פערים, לקדם שוויון הזדמנויות ומוביליות חברתית, וכל זה, זה באמת מהלך היסטורי.

אינה זלצמן: וגם בתור סבתא, איזה כיף שבגיל הזה הנכדות שלי ייהנו מהמהלך המרגש הזה.

אינה זלצמן: הרפורמה כוללת מבחינתנו ארבעה רכיבים מרכזיים.

אינה זלצמן: המעון כמסגרת חינוכית, זאת אומרת, אנחנו ואתם דיברתם פה על מחקרים.

אינה זלצמן: אנחנו יודעים שבמחקרים בארץ ובעולם מצביעים על כך ששנות החיים הראשונות של הפעוטות הן בעלות ערך עצום.

אינה זלצמן: הן מהוות את התשתית ההתפתחותית של כל פעוט, בהתייחס למאפיינים הרגשיים החברתיים והקוגניטיביים.

אינה זלצמן: ולכן, במעונות, אנחנו נשים דגש על חינוך טיפול שכולל קודם כל את טובת הילד, ונעשה את זה על-ידי ליווי פדגוגי, על-ידי הכשרה של צוותי החינוך על-ידי המעטפת של הרשות המקומית שנעבוד יחד איתם.

אינה זלצמן: על-ידי פרוגרמה שנתאים אותה, באמת, כדי לתת להורים את התחושה שהם משאירים את הדבר היקר שלהם בידיים טובות ומקצועיות.

מאיר פרוש: זה יכלול גם אפליות כמו אצל ליברמן, או שפה הדברים משתנים?

אינה זלצמן: תן לי לסיים, ואז אנחנו נענה על הכול.

אינה זלצמן: הנושא של רצף חינוכי מלידה עד גיל 18, הוא גם חשוב.

אינה זלצמן: אנחנו לצורך זה מייצרים מבנה ארגוני גם במשרד החינוך, גם ברשויות המקומיות שיראה את הילד החל מהרצף של בית, מעון, מהרצף של משפחה לקהילה.

אינה זלצמן: ובעצם, מה שאנחנו רוצים שהילד, הפעוט, לא יגיע בגיל שלוש, ואף אחד לא יידע, ורק אז יתחילו לטפל.

אינה זלצמן: אלא לתת את המענים ככל הניתן מוקדם יותר, גם בין המעברים.

אינה זלצמן: הדבר השלישי, הנושא של בטיחות לפעוטות שזה קריטי מבחינתנו.

אינה זלצמן: לצורך זה, אנחנו ניתן עיבוי של יועצי בטיחות.

אינה זלצמן: המטרה שלנו שהיועצים האלה יעברו מרגע זה במעונות היום שהגישו בקשה לרישיון - שיבדקו את המעון, שיבטחו את הבטיחות פה על-פי התקנות, את תקינות המצלמות.

אינה זלצמן: וכמובן, אנחנו נמשיך בתהליך חוק הפיקוח, ונבדוק שכל המסגרות עם שבעה פעוטות ומעלה, עומדים בתקנות הפיקוח.

אינה זלצמן: הדבר הנוסף שדיברה עליו השרה, כל הנושא של הרחבת תקני הפיקוח.

אינה זלצמן: אנחנו מדברים על כך שהשרה פעלה להגדיל את מכסת התקנים בכדי לאפשר למשרד החינוך להוביל את טיוב המענים כפי שציינתי קודם.

אינה זלצמן: אנחנו מדברים על ארבעה תחומים שבהם יהיה פיקוח, וכבר עכשיו התקנים הורחבו מ-54 ל-105, כולל 100 בקרים מוסמכים בעלי תואר במקצועות החינוך שיגיעו לשטח.

אופיר כץ: בשטח 54?

אופיר כץ: ומתי ה-105?

אינה זלצמן: אנחנו עובדים, כבר התחלנו לגייס, התקציב כבר הועמד לרשותנו, ועוד ה-100 בקרים, זאת אומרת, אנחנו ממש מגדילים פה את מערך הפיקוח.

אינה זלצמן: אנחנו מדברים על פיקוח בנושא של רישוי, על הנושא של הבטיחות, הפיקוח הפדגוגי והנושא של אכיפת חוק המצלמות – כל זה באמת עבודה שצריכה לתת את הסביבה הבטוחה לפעוטות.

אינה זלצמן: המהלך הזה של הרחבת התקנים, הוא אחד מהגורמים שיסייעו לנו לעשות את זה.

אינה זלצמן: בעצם, כשפנינו למהלך הזה, הגדרנו לנו סטנדרטים של איכות כדי להצליח.

אינה זלצמן: הסטנדרט הראשון – גודל הקבוצה, יחס מבוגר לפעוט.

אינה זלצמן: כבר עכשיו החל מתשפ"ג, מורידים את יחס המבוגר לפעוט.

אינה זלצמן: אתן דוגמה, פעוט כרגע, עד גיל 15 חודשים, המצב כיום שזה אחד לשישה.

אינה זלצמן: כבר מתשפ"ג, זה יגיע לאחד לחמישה, וכך בהתאמה אחד לשמונה, ואחד לעשרה, לפי החודשים של הפעוטות - זה הסטנדרט הראשון.

אינה זלצמן: הסטנדרט השני - הנושא של הכשרות.

אינה זלצמן: מאוד חשוב לנו שיפור האיכות, יצירת הסטנדרטים להון האנושי לטפל בפעוטות הללו.

אינה זלצמן: לצורך זה אנחנו יוצאים במהלך הכשרה.

אינה זלצמן: ההכשרה תתבצע על-ידי כלל המכללות לחינוך שייענו לקול הקורא.

אינה זלצמן: אנחנו מדברים על ארבע שעות הדרכה פדגוגית וליווי בתוך המעון בכל חודש, והכשרות נוספות של תחום חינוך טיפול – ב-220 שעות.

אינה זלצמן: עזרה ראשונה – 22 שעות.

אינה זלצמן: 14 שעות – של התנהלות בטוחה.

אינה זלצמן: זה באמת מאסט כדי להבטיח את שלומם וביטחונם של התלמידים.

אינה זלצמן: הסטנדרט הנוסף – הנושא של המעטפת גם ברשויות.

אינה זלצמן: אנחנו יחד עם הרשויות לראשונה יהיה רכז ייעודי בנושא של לידה עד שלוש בכל רשות מקומית.

אינה זלצמן: אנחנו מבנים את המהלך הזה גם איתם כחלק ממהלך כולל שבעצם מסתכל על הילד מהיוולדו בתוך מארג הקהילה שבה הוא חי.

אופיר כץ: כמה סיימו את הקורסים האלה, אחרי יום הלימודים?

אינה זלצמן: לא.

אינה זלצמן: בשאלות ותשובות אנחנו נענה על השאלות הללו.

אינה זלצמן: חלק מההכשרות, כפי שאמרתי יהיו הכשרות שמגיעות לתוך המעון עצמו, כולל צפייה, כולל הדרכה, ויהיו הכשרות נוספות שאנחנו גם אותם נתקצב ונתמרץ כדי שהסייעות והמטפלות תוכלנה להגיע.

אופיר כץ: כשהן עוברות את שעות הקורסים האלה הן מקבלות שכר תוך כדי?

אינה זלצמן: כן.

אינה זלצמן: הדבר הנוסף, הנושא של התשתית הפיזית.

אינה זלצמן: אנחנו מדברים מעבר ל-240 מיליון שקלים שדיברתי עליהם קודם, לא הזכרתי שזה 240 שקלים, זה בבסיס כל שנה לטובת הסטנדרטים.

אינה זלצמן: אנחנו מדברים גם על 600 מיליון שקלים שבהם אנחנו ניתן תשתיות פיזיות שתומכות במעונות היום בפריסה ארצית.

אינה זלצמן: מדובר בשנתיים הקרובות על כ-180 מעונות יום שנתחיל את הבינוי בהם, וכמובן, את הצעד הזה אנחנו עושים עם הרשויות, הן יהיו חלק משמעותי מתוך המהלך, כיוון שהתקציב גם יועבר אליהן, והן יפעלו לקידום תנופת הבינוי בעבור הפעוטות הללו.

שרן השכל: ה-180 מסגרות חדשות שבעצם בונים, מה הם יהיו של משרד החינוך, של הרשויות המקומיות, מעונות סמל של נעמ"ת או מי?

אוריאל בוסו: הרשות בונה, ואחר כך מחליטים בהקצאות או במכרזים מי המפעיל.

אינה זלצמן: כן, מעונות סמל.

אינה זלצמן: התקציב פשוט, והחשיבה היא להגדיל את מערך המעונות אנחנו יודעים שאין מספיק, גם השרה התייחסה.

אינה זלצמן: אנחנו לא יודעים עדיין כמה פעוטות - - -

אוריאל בוסו: את יודעת כמה מאות מיליונים כל שנה היה בתקציב הזה במשרד הכלכלה, ובסוף, גם כן הוא חזר למשרד, כי זה היה קשה לביצוע.

אוריאל בוסו: גם נקודה זו צריך לראות איך - - -

אינה זלצמן: אנחנו בהחלט מודעים לקושי של הבינוי.

אינה זלצמן: עדיין אני חושבת שיש פה מטרה ראויה שנוכל יחד עם הרשויות לקדם מהלך מאוד חשוב.

אינה זלצמן: כבר יש לנו פניות מרשויות, ואנחנו נסייע ככל הניתן.

אינה זלצמן: שני הדברים האחרונים, ואחר-כך נפתח את זה לשאלות שלכם.

אינה זלצמן: הנושא של תפיסת ההפעלה של מערך מעונות יום.

אינה זלצמן: אנחנו מדברים בעצם על כך שזה משולש – של משרד החינוך, של הרשות המקומית, של הבעלויות, כולנו יחד לטובת יצירת מענים הנדרשים, לרבות, הסדרה של המבנה הארגוני, של הפיקוח הפדגוגי, של ההכשרה וההדרכה, של מערכות מידע, של התקינה, יש פה המון דברים שאנחנו צריכים לעשות יחדיו כדי לפעול לטובת מהלך כזה חשוב.

אינה זלצמן: מבחינת איך שזה ייראה בשטח.

אינה זלצמן: מעונות היום יהיו תחת המינהל הפדגוגי, והמינהל הפדגוגי מתכלל את זה.

אינה זלצמן: עד עכשיו היה לנו קדם יסודי ועד י"ב, וכולל י"ג, י"ד.

אינה זלצמן: עכשיו, מתחת למינהל הפדגוגי יהיו גם מלידה עד שלוש.

אינה זלצמן: אורנה פז, שיושבת מימיני, מנהלת האגף לגיל הרך - אנחנו כבר משנים את השם, כבר לא קדם יסודי, אלא לגיל הרך, זו גם תפיסה שמדברת תפיסת רצף.

אינה זלצמן: כמובן, נתנו פה דוגמה של רישוי, פיתוח מקצועי, הם נותני השרות והתמיכה למהלך הנרחב הזה.

אינה זלצמן: המעבר שעשינו – הקמנו צוותי עבודה בתחומים רבים כדי שנוכל לתת מענים מידית.

אינה זלצמן: יש לנו צוותים כמו ארגון ומינהל, ובקרה, ורישוי, ונושא של בריאות, מערכות מידע, כל מה שאמרתי עד כה, אלה צוותי עבודה.

אינה זלצמן: צוותי עבודה משותפים לנו, עם הארגונים, עם השלטון המקומי, עם החלטות החינוך, עם המועצה לגיל הרך, עם גופי מחקר.

אינה זלצמן: אנחנו מבינים שהידע הוא של כולנו, ולכן, העבודה בשותפות היא קריטית בעבורנו.

אינה זלצמן: חברת הכנסת מיכל, גם התייחסה לזה.

אינה זלצמן: זה מהלך מורכב, הוא חשוב.

אינה זלצמן: יהיו לנו אתגרים רבים.

אינה זלצמן: אנחנו נפעל ונצליח, אבל גם נצטרך את הזמן כל פעם להיטיב את המענים, וליצור את הסטנדרטים הראויים.

אינה זלצמן: כשאני אסתכל אחורה בעוד כמה שנים, אז אני אגיד - וואו עשינו פה היסטוריה.

אינה זלצמן: אז תודה רבה לכם.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה לתת לחבר הכנסת אוריאל בוסו.

שרן השכל: בבקשה.

שרן השכל: אני מקציבה, ולכל אחד לרשותו שתי דקות.

שרן השכל: אני אקרא את הסדר, יש לא מעט.

שרן השכל: חברי הכנסת בוסו, אורית סטרוק, מיכל וולדיגר, אופיר סופר, משה טור פז, מאיר פרוש, משה ארבל, אופיר כץ, משה אבוטבול, גבי לסקי, עלי סלאלחה, נעמה לזימי ואמלי מואטי.

שרן השכל: בבקשה.

שרן השכל: חבר הכנסת אוריאל בוסו.

אוריאל בוסו: גברתי היושבת-בראש, גם חברת הכנסת שרן השכל ומיכל שיר, וגם השרה שנמצאת בזום.

אוריאל בוסו: נאמר משפט, ואני אתחיל אולי מהסוף, כי זה נושא שאחר-כך רציתי להגיד, למעשה, זה יום מבורך, יום שמח שאנחנו חושבים שקורה כזה מהלך שהרציונל של המעבר הזה – מתייחסים לילד כמערכת חינוכית מאפס עד 18, ובכלל, ולא מתחילים, כי המדינה כבר עשתה את המעבר משלוש עד שש, ועכשיו – מאפס עד שלוש.

אוריאל בוסו: אז היא אומרת שגם כסבתא תהיה שמחה לפחות לדעת שיהיה גם פיקוח וגם כן אחריות.

אוריאל בוסו: אני אומר, שאני כסבא, לצערי, פחות שמח ביום כזה.

שרן השכל: סבא?

שרן השכל: פשוט מדהים....

אוריאל בוסו: הבן בחר במקצוע – למשל, אם אתה נמצא בטכניון ואתה חוקר את האקלים, אז תקבל קריטריונים וזכויות לסבסוד בזמן שהאישה עובדת במספר שמשרד הכלכלה דרש, אבל הוא בחר במקצוע אחר שזה ללמוד את תורה ארץ-ישראל, וכנראה שהוא לא יהיה זכאי לסבסוד הילד שלו.

אוריאל בוסו: נתחיל מהסוף, אני מקווה ששרת החינוך שמסתכלת על המעבר הזה של הילדים מגיל אפס שצריכים לקבל, כמו שבגיל 12 אנחנו לא אומרים לילדים – אתה לא תקבל חינוך חובה בסבסוד הראוי לך בגלל שהאבא שלך לומד, או עושה מקצוע אחר, אלא כולם צריכים להיות שווים בפני החוק ובפני הסבסוד וכהסתכלות חינוכית.

אוריאל בוסו: זו נקודה שהיום אנחנו יודעים כחלק ממדיניות הממשלה.

אוריאל בוסו: אגע במספר דברים.

אוריאל בוסו: כחלק מהמעבר כרגע, אנחנו לא יודעים, כפי שאמרו 240 מיליון שקלים שעובר כחלק מהמעבר, האם זה עובר למנהלה, מה עובר להכשרות, מה לא עובר להכשרות.

אוריאל בוסו: משרד האוצר שדיבר על התקינה לוועדת המחירים, מתי הוא עושה את זה?

אוריאל בוסו: הרי דיברו על זה אחרי 10 שנים שלא נפתח, ועדיין זה לא נפתח, ואז משליך על השכר, ועל המחסור החמור של המטפלות והמסייעות.

אוריאל בוסו: דבר שני, צריך לדעת שמעבר המסגרות לא יחול בסוף על ההורים, כי כל תקציב כזה חל על ההורים.

אוריאל בוסו: למשל, עכשיו אנחנו יודעים שזה שייך למשרד החינוך, וכשחילקו בדיקות אנטיגן, לא התייחסו בכלל.

אוריאל בוסו: ולא היה באמת סדר בנושא הזה.

אוריאל בוסו: כשצריכים להדגיש את הרישום, הרישום שלהם לא נמצא במערכת של משרד החינוך, הם עדיין במערכות שונות, והם צריכים לדאוג לרישום בפני עצמם.

אוריאל בוסו: ילד קטן שנולד כרגע – מדברים על זה הרבה שנים.

אוריאל בוסו: אבל צריך לזכור שישנם דברים קריטיים שאם לא ייעשו במידית, המעונות והרשתות קורסות לחלוטין.

אוריאל בוסו: מתשובות שאנחנו מקבלים ממשרד הכלכלה, אני יכול לומר בצורה מאוד ברורה, במילים אחרות הולכים כביכול להפרטה של המערכת הזאת.

אוריאל בוסו: להפרטה של מערכת החינוך מאפס עד שלוש, ומשחררים את זה לידיים יותר פרטיות בלי פיקוח ופעולה אמיתית.

אוריאל בוסו: לכן אני אומר, התשובות צריכות להיות אמיתיות.

אוריאל בוסו: ויש צעדים שצריכים להיעשות במידית מעבר לתוכניות הגדולות, כי עוד שנה או שנתיים, גם כן בתקופתו של שר הרווחה הקודם, חיים כץ, נבנו 220 מעונות בארץ, זאת אומרת, זה לא משהו שהוא ייתן את הפתרון.

אוריאל בוסו: ועדיין אנחנו יודעים שהחוסר והבעיה שנמצאים ברשויות.

אוריאל בוסו: לפני תפקידי כאן בכנסת, אני חבר המועצה לגיל הרך.

אוריאל בוסו: המועצה הראשונה שמונתה כחוק, אני נכנסתי כחבר מועצה לגיל הרך, והתחלנו להכין תוכניות.

אוריאל בוסו: ובסופו של דבר, זה כסף.

אוריאל בוסו: ולכן, אני מסכים שצריך לעשות מערך אמיתי – שמתכלל ונותן, ומצד שני, יש כבר את המעונות המפוקחים, יודעים מה המספרים, איפה הם קיימים, מי מנהל אותם, לפחות שם צריך לתת מידית את התשובות ואת הפתרונות, הן בנושא השכר, בנושא התקינה, בנושא ההשתייכות שלהם למשרד החינוך האמיתי, ותקצוב אמיתי לדעת מה הולך לילדים, מה להכשרה, מה לבינוי.

אוריאל בוסו: תודה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אינה תרצי להשיב?

אינה זלצמן: הסמכויות שהועברו למשרד החינוך זה הפיקוח, זה הנושא של הרישוי, הבקרה הפדגוגית החינוך טיפול והדרכה במעונות והכשרות.

אינה זלצמן: הנושא של הרישום למעון, עדיין נשאר רישום למעונות עם סמל, מתבצע דרך זרוע העבודה.

אינה זלצמן: רישום פרטי – מתבצע כמובן דרך המעון עצמו, והסבסוד גם לא בידי משרד החינוך.

אינה זלצמן: ולכן, יש פה עדיין שני משרדים שמטפלים במהלך הזה.

אוריאל בוסו: אז אין עדיין מעבר.

שרן השכל: למה בעצם הרישום נשאר במשרד הכלכלה?

אינה זלצמן: זאת הייתה החלטה.

אוריאל בוסו: זה כלאיים.

שרן השכל: נשמח לשמוע את תאיר איפרגן, הממונה על זרוע העבודה במשרד הכלכלה.

שרן השכל: אורית, אנחנו עושים חבר כנסת, דובר, חבר כנסת דובר.

אורית סטרוק: זה קצת מוגזם.

שרן השכל: אורית, אני מבקשת.

שרן השכל: תאיר איפרגן.

שרן השכל: בבקשה.

אופיר כץ: בהמשך לשיחה שלך, שרן, יש כוונה להעביר גם את הרישום בהמשך?

אורית סטרוק: אופיר, כשליברמן לא יהיה שר אוצר.

אורית סטרוק: ..

שרן השכל: אורית, אני מבקשת.

תאיר איפרגן: קודם כל, אני מברכת על הדיון החשוב הזה, ועל המהלך שכמובן משרד העבודה ומשרד הכלכלה והתעשייה שותפים לו.

תאיר איפרגן: גם אנחנו חושבים שמבחינה מקצועית נכון שכל הטיפול בילדים בגילאי לידה עד שלוש יהיה במשרד החינוך.

תאיר איפרגן: למשרד העבודה אין שום מומחיות ושום התמקצעות בכל מה שקשור לטיפול.

תאיר איפרגן: אנחנו נמצאים באירוע הזה של מעונות היום דרך איגוד התעסוקה.

תאיר איפרגן: כל עוד במדינת ישראל אין חינוך חינם בגילאי לידה עד שלוש - זו מערכת שיש לה עלות, השתתפות בשכר הלימוד, במרכאות, באותו גן ילדים, באותו מעון.

תאיר איפרגן: למשרד העבודה יש עניין מאוד משמעותי לעודד תעסוקה, ואגב, זה אחד הכלים שקיימים גם בעולם לעידוד תעסוקה, ובאופן שבו משתתפים בסבסוד עלות שכר הלימוד.

תאיר איפרגן: מכאן מגיעה לזה עזרה, ולכן הסבסוד נשאר במשרד העבודה, והוא כלי תעסוקתי.

תאיר איפרגן: שוב, כל עוד המערכת הזו של גילאי לידה עד שלוש היא מערכת שאין בה חוק חינוך חינם.

תאיר איפרגן: לגבי הרישום, מכיוון שהסבסוד הוא כזה שמביא לידי ביטוי שיקולי תעסוקה, מכאן אנחנו מגיעים לסבסוד, הרי שגם הרישום קשור לסבסוד, אופן קדימות הילדים והקבלה שלהם במסגרות האלה, אמור להיות מדבר וזהה ונקבע תחת אותה מדיניות של העדפת סבסוד מיהם ההורים שעבור המצב הסוציו-אקונומי שלהם ככל שהוא יותר נמוך, מקבלים סבסוד יותר גבוה, וכן הלאה.

תאיר איפרגן: זה לעניין השאלות של הסבסוד והרישום, שני התחומים שקיימים במשרד העבודה.

תאיר איפרגן: נאמר בכנות שגם המשפחתונים נמצאים במשרד העבודה, ועם זה אנחנו ממשיכים לפעול.

אופיר כץ: אפשר שאלה לגבי מה שהיא אמרה.

אופיר כץ: ההורה שרושם את הילד, זה אומר שמשרד העבודה מעביר למשרד החינוך, או שהוא צריך למצוא עצמו עכשיו בין כמה משרדים לעבור את תהליך רישום.

נועה צור: תהליך הרישום מתבצע דרך האתר של משרד הכלכלה, דרך זרוע העבודה, ודרכם גם המעון מקבל את הסבסוד ומועבר להורים.

אופיר כץ: הוא פעם אחת מתנהל, הוא משרד ממשלתי.

אופיר כץ: הוא לא צריך להזין גם במשרד אחר.

נועה צור: התפקיד של משרד החינוך – הכשרה, פיקוח.

אופיר כץ: אני מדבר על ההורה שהוא צריך לרשום ולהתנהל, סבסוד ורישום – רק משרד אחד.

לזכויות הילד): סליחה, אם יש הורה שאין לו אינטרנט, והוא צריך להיות עם טפסים, מה הפתרון עבורו?

נועה צור: אני חושבת שזרוע העבודה נתנו מענה כבר לפני שנה להורים כאלה, ויש דרכים אחרות, אני חושבת שבעזרת מענה טלפוני, תאיר תדע לתת תשובה יותר טובה ממני.

תאיר איפרגן: יש לנו גם מוקד טלפוני עבור מי שאין לו יכולת לנהל את זה בצורה מקוונת.

תאיר איפרגן: אנחנו מנחים איך להגיש ומה לעשות, וכמובן, יש לנו ערוץ דיגיטלי מקוון.

תאיר איפרגן: אני אגיד שאנחנו נמצאים בתהליך מאוד מתקדם שבו אנחנו נקבל את כל המידע הזה פנימי בתוך הממשלה, בגופים ממשלתיים מבלי להטריד את ההורה, ולבקש ממנו נתונים שאגב קיימים בממשלה, שכר והיקפי תעסוקה.

תאיר איפרגן: ולכן, מבחינתנו זה בטווח הקצר, שנת הלימודים הקרובה, אנחנו נפעל באופן מקוון, וגם כמובן יש מוקד שנותן סיוע באופן הגשת הבקשות.

תאיר איפרגן: אבל לשנת הלימודים הבאה, כל המידע הזה נמצא בתוך הממשלה, ואין צורך לבקש שוב מההורה.

לזכויות הילד): יש גורם מתאם בין משרד החינוך למשרד הכלכלה לתקופת המעבר לפחות על מנת לוודא שבאמת יש תאום והכול עובר חלק?

תאיר איפרגן: כן בהחלט, יש ועדות משותפות מקצועיות שהוקמו בשני המשרדים סביב נושאים משותפים שהם מלווים את המעבר.

תאיר איפרגן: אני ומנכ"לית משרד החינוך כמובן מתכללות ורואות את הכול בראייה הוליסטית מלמעלה.

תאיר איפרגן: ויש גם מערכות מידע מקוונות שאנחנו מפתחים, כדי שהמידע בינינו יעבור, איפה נפתח מעון חדש, והמעון הזה אפשר עכשיו להירשם אליו ילדים בלי לבקש שוב מאף אחד לעבור בין המשרדים, זאת אומרת, שהמידע יעבור כל הזמן בינינו.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: חברת הכנסת אורית סטרוק.

שרן השכל: בבקשה.

אורית סטרוק: תודה רבה.

אורית סטרוק: חברותיי היקרות, הלביאות, אני מבקשת את תשומת ליבכן לכמה ילדים שהלביאות לא עובדות בשבילם.

אורית סטרוק: תראו, זה המכתב שההורים קיבלו במעונות ממשרד הכלכלה.

אורית סטרוק: פה כתוב: "שהאחריות המקצועית, הפדגוגית, ההסדרה, הבינוי, הפיקוח, עובר למשרד החינוך", אבל, כמו שאמרנו לפני רגע – מנגנון סיבסוד שכר הלימוד יישאר תחת זרוע העבודה במשרד הכלכלה והתעשייה.

אורית סטרוק: עכשיו, למרות שאנחנו בערב ראש חודש אדר, בואו לא נעמיד פנים.

אורית סטרוק: הסיפור הזה הוא אך ורק כדי לאפשר לליברמן וללפיד להמשיך במזימה שלהם לרוקן את בתי המדרש, ולהשאיר את ילדי האברכים לומדי התורה מחוץ למערכת הסבסוד לחלוטין.

אורית סטרוק: מיכל, את קיימת אצלך לפני חודשיים וחצי דיון בנושא הזה בוועדה.

אורית סטרוק: שמעת את העובדות, שמעת את הנציגה של ליברמן, ואת הנציגה של לפיד דרך אורנה ברביבאי, מסבירות מאוד יפה שמבחינתן זה לא מעניין אותן כמה האימא עובדת.

אורית סטרוק: כל עוד האבא לומד תורה בבית המדרש, ולא באקדמיה - הם לא יקבלו סבסוד.

אורית סטרוק: בעצם, על הגב של הילדים האלה, שאתן, לפני רגע, כולכן כל הלביאות, התפארתן ואמרתן שעכשיו הילד הוא במרכז, על הגב של הילדים האלה שהם לא הכי במרכז, הם בריצפה, ודורכים עליהם, על הגב שלהם רוצים להוציא את ההורים שלהם, את האבות שלהם מבתי המדרש, ומכיוון שהם לא יצליחו בזה, כי ההורים לא יוותרו על לימוד התורה, אז הם פשוט יוציאו את האימהות שלהם משוק העבודה ומהלימודים.

אורית סטרוק: זה מה שהם יעשו.

אורית סטרוק: ואתן צריכות לדעת את זה – אם אתן כאלה לביאות, תלחמו גם עבור הילדים האלה, כי גם הם ילדים במדינת ישראל.

אורית סטרוק: וגם הם מגיע כל מה שנותנים לילדים האחרים.

אורית סטרוק: ואם האבא שלהם לומד תורה ולא פילוסופיה באוניברסיטה, זו לא סיבה להתעלל בילד.

אורית סטרוק: זה הכול.

לזכויות הילד): תודה, חברת הכנסת סטרוק, כידוע לך, גם כינסתי את הדיון הזה במהירות האפשרית, מאחר שבאמת כל פגיעה בילד, ולא משנה מי הם הוריו, או מהו עיסוקם, לא רלבנטי, לפחות לא בעיני הוועדה לזכויות הילד.

אורית סטרוק: הנה זה רלבנטי.

לזכויות הילד): תני לי לסיים, אני לא הפרעתי לך.

לזכויות הילד): לגבי עמדת משרד האוצר, הבנתי שזה עדיין לא נכנס לתוקפו.

לזכויות הילד): הנושא הזה זה עדיין בדיונים.

אוריאל בוסו: בגלל בג"ץ.

אורית סטרוק: לא, כי בג"ץ היה יותר צדיק מליברמן.

אורית סטרוק: יותר צדיק מלפיד, וגם יותר צדיק מכן הלביאות.

לזכויות הילד): את רוצה תשובה, או שאת רוצה לצעוק?

אורית סטרוק: אני רוצה לצעוק.

לזכויות הילד): את רוצה לצעוק, אני אתן לך לצעוק, זה בסדר, זה גם לגיטימי.

אורית סטרוק: אני רוצה לזעוק את זעקתם של הילדים האלה, ושל המשפחות האלה שבחרו בדרך התורה.

אורית סטרוק: - - - אתם לא, אני אדפוק לכם את הילדים, אני אדפוק לכם את החיים.

לזכויות הילד): כרגע, הנושא הזה מוקפא.

לזכויות הילד): אני, פעם אחרונה שבדקתי, לא שרת האוצר - - -

אורית סטרוק: הוא מוקפא בידי בית-משפט.

לזכויות הילד): אני לא הייתי פועלת בצורה הזו.

לזכויות הילד): שר האוצר החליט, כרגע זה בהקפאה.

אורית סטרוק: את פועלת בצורה הזו.

אורית סטרוק: הקואליציה - - - על האצבע שלך מיכל, בגלל האצבע שלך.

לזכויות הילד): את רוצה להקשיב לדבריי, אני הולכת להגיד לך משהו חשוב, אז כדאי לך להקשיב לסוף דבריי.

אורית סטרוק: בבקשה, אני אשמח.

לזכויות הילד): גם חברת הכנסת שרן השכל, וגם אני, הגשנו שתי הצעות חוק שונות, אגב, מה שנקרא – grate minds think alike שטיפול בילדים, גני ילדים בהצעת חוק שלי לפחות – לידה עד שלוש, כולל הוצאות על טיפול ילדים, כלומר מטפלת, תיחשב כהוצאה מוכרת, וזה כולל אגב גם את לומדי התורה.

אוריאל בוסו: הוצאה מוכרת למי?

אוריאל בוסו: למי שמשלם מס הכנסה?

לזכויות הילד): הוצאה מוכרת לשכירים ולעצמאים.

לזכויות הילד): מטפלת בגני ילדים כהוצאה מוכרת.

אוריאל בוסו: הוצאה מוכרת למי?

אוריאל בוסו: זה לא רלבנטי.

אוריאל בוסו: זה אנשים שלא מגיעים בכלל לתשלום מס הכנסה, הם בשכר מינימום.

לזכויות הילד): זה לא נכון מה שאתה אומר.

אוריאל בוסו: מאה אחוז נכון.

אורית סטרוק: מה זה לא נכון?

אורית סטרוק: הם סיפרו לך - - -

לזכויות הילד): בן-אדם יוצא לעבודה, הוא מקבל נקודות זיכוי על זה.

אוריאל בוסו: לא רוצה נקודות זיכוי.

אוריאל בוסו: אנחנו רוצים שהמדינה תתייחס מאפס עד שלוש כמו משלוש עד שש.

לזכויות הילד): אז אני אומרת.

לזכויות הילד): כרגע הנושא הזה הוא בהקפאה.

לזכויות הילד): זו לא הפלטפורמה.

אוריאל בוסו: אני מסכים איתך, את הגונה, ואמרת - - -

לזכויות הילד): הדיון כרגע הוא על מעבר הגיל הרך, אז אתם מכניסים את נושא האוצר שנמצא בהקפאה.

לזכויות הילד): על זה מספרים לכם שאנחנו הופכים את הוצאות הילדים להוצאה מוכרת אז גם על זה מתווכחים.

אורית סטרוק: זה לא עוזר להם, כי בית המשפט היה יותר צדיק ממכם, ובית המשפט אמר לליברמן, אתה לא תשנה את הסבסוד באמצע שנת לימודים.

מאיר פרוש: אני דווקא מצפה מיושבת-ראש הוועדה שתאמר משהו בעניין הזה.

מאיר פרוש: אני חושב שזה עוול לקחת סקטור שלם שפשוט לא ייהנה מהדבר הזה.

מאיר פרוש: אז שאלתי בקריאת ביניים, היא אמרה לי, בסוף דבריה היא תאמר משהו בעניין הזה.

מאיר פרוש: והנה, ממש הדבר הזה נשאר אצל ליברמן, ואני חושב שאתן כלביאות, ואני פרגנתי, וגם - - - מתקווה חדשה.

מאיר פרוש: תעשו משהו בעניין הזה.

מאיר פרוש: אתם לא ידועים ככאלה שרוצים דווקא לפגוע, דווקא לקחת את הציבור החרדי ולפגוע בו.

לזכויות הילד): כרגע הסבסוד ממשיך עד סוף השנה, בוא נראה מה יקרה שם.

מאיר פרוש: אני יודע, אבל אנחנו מבקשים מכם לשמוע הצהרה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: תראו, אנחנו נצטרך אחרת לקצר את הדיון.

משה אבוטבול: מיכל, אל תספרו לי שלא מרשים לכם גם להגיב בנושא.

לזכויות הילד): לא רק שהגבנו, אני כינסתי דיון מיוחד בוועדה לזכויות הילד בנושא הזה.

לזכויות הילד): אבל מאחר וזהו אינו נושא הדיון, אני מציעה שאנחנו נמשיך את הדיון - - -

אורית סטרוק: - - - חוגגים את רווחת הילדים - - -

משה אבוטבול: באנו להזכיר לכם שגם לנו יש ילדים ונכדים, וגם הם במעונות.

שרן השכל: אני עוצרת את זה כאן.

שרן השכל: תודה רבה לכם.

שרן השכל: אני רוצה לתת הזדמנות לנועה שוקרון רפרנטית חינוך באגף התקציבים ממשרד האוצר.

שרן השכל: בבקשה.

מאיר פרוש: אם הוא ממשרד האוצר, תשאלי אותו מה הסיבה...

אורית סטרוק: שרן, לא יכול להיות שזה לא מעניין אותך.

שרן השכל: סליחה, אורית, כרגע אנחנו נמצאים בדיון מאוד ספציפי לעניין המעבר של הגיל הרך ממשרד הכלכלה למשרד החינוך.

אורית סטרוק: תשאלי אותם למה - - -

שרן השכל: אתם רוצים לקיים דיון בעניין אחר, כמו שהתקיים דיון בוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כמו שאתם יכולים להגיש דיון מיוחד, אתם מוזמנים להגיש דיון דחוף שיגיע לוועדת החינוך, אבל הדיון כרגע - - -

מאיר פרוש: לא רוצים לקחת מזמנך.

מאיר פרוש: את יכולה עכשיו לעשות את זה.

שרן השכל: אני מבקשת שתכבדו את הזמן של כל האנשים שנמצאים פה בשביל הדיון הזה.

שרן השכל: אנחנו נחרוג מהזמן, ומתוך הוויכוח הזה ייצא דבר אחד – שחברים שלכם לא יספיקו לדבר.

שרן השכל: אנשי מקצוע שהגיעו כדי לספר לנו איך זה עובר, ומה קורה, ומה העניין המקצועי, אנחנו לא נשמע אותם.

מאיר פרוש: בנושא הזה אם הוא כבר עלה צריך לשמוע ממך.

אורית סטרוק: עונה לך נציגת האוצר, את לא מוכנה לשאול אותה?

אורית סטרוק: אני אשאל אותה.

שרן השכל: אני מבקשת.

שרן השכל: אני לא נוהגת כאן לקרוא קריאות.

שרן השכל: אני ביקשתי, נכון אורית, את רוצה, תגישי דיון מהיר על העניין הזה.

אורית סטרוק: סליחה שאני משביתה שמחות.

אורית סטרוק: אתם כינסתם דיון - - - זה לא חגיגי שרומסים חלק מילדי ישראל.

שרן השכל: אני קוראת אותך לקריאה ראשונה, וזה מה שרצית - נהדר.

אורית סטרוק: לא, זה לא מפחיד אותי בכלל.

שרן השכל: תודה רבה.

אורית סטרוק: אני רוצה את המצפון שלך לשאול - - -

שרן השכל: אורית, אני מבקשת ממך, אני מכבדת אותך, תכבדי גם את הוועדה.

אורית סטרוק: אני מכבדת את הוועדה.

שרן השכל: את לא מכבדת אותה ככה.

אורית סטרוק: - - - גם ילדים של אברכים לומדי תורה.

שרן השכל: את לא מכבדת אותה, כשחמש דקות את מכלה את זמננו, כאשר חברי כנסת יכלו לדבר, כאלה שצריכים לצאת גם לישיבות סיעה.

שרן השכל: את כבר דיברת, אז מה אכפת לך?

שרן השכל: שאבוטבול ידבר, שעלי סלאלחה ידבר, שכל אלה שיצאו, אופיר סופר, כבר לא אכפת לך, הרי אמרת את שלך.

שרן השכל: אז אני מבקשת ממך לכבד את החברים שלך, אם לא אותנו ולא את אנשי המקצוע, את החברים, את חברי הכנסת שלך שמעוניינים גם כן לדבר.

אורית סטרוק: אני לא מדברת, רק תשאלי אותו - - -

שרן השכל: תודה רבה.

נועה שוקרון: רק כרגע הכניסו אותי לזום של הדיון, ולכן, אשמח לדעת על מה כבוד יושבת-ראש הוועדה תרצה שאתייחס.

שרן השכל: אנחנו מבקשים להתייחס לעניין העברה.

שרן השכל: אנחנו דנים בעניין העברה של הגיל הרך ממשרד הכלכלה למשרד החינוך, איך אתם נערכתם לזה מבחינה תקציבית, מה אתם מתכננים לעשות.

שרן השכל: אנחנו מבינים שכרגע הרישום אמנם נמצא במשרד הכלכלה, בסוף יש סבסוד לבנייה של מעונות.

שרן השכל: מה אתם מתכוונים לעשות מבחינת הסייעות, מבחינת הגננות, מבחינת ההכשרה, השקעה במשאבים האלה.

שרן השכל: חבל שלא הגעתם מוכנים, כלומר, הדיון הזה נקבע כמה שבועות מראש.

נועה שוקרון: יש לנו תשובות לכול.

נועה שוקרון: אני רק רציתי למקד על מנת שנוכל לענות על השאלות.

נועה שוקרון: אני אתייחס.

נועה שוקרון: הייתה עבודה מאוד אינטנסיבית של שלושת המשרדים – חינוך, זרוע העבודה ושלנו שהובילה בסופו של דבר גם החלטת הממשלה בנושא.

נועה שוקרון: החלטת הממשלה מפרטת גם את חלוקת הסמכויות, וגם את העברת התקציבים.

נועה שוקרון: כמו שאמרת, כל נושא הפדגוגיה והסטטוס החינוכי עובר למשרד החינוך, ולכן, גם כל הסוגיות שיעלו בהקשרי תקינה, או כל סוגיה אחרת לגבי הסטנדרט, אלה סוגיות שאנחנו חושבים שנכון מקצועית שמשרד החינוך באמת יהיה אמון עליהם.

נועה שוקרון: נושא הרישום והסבסוד נשאר בזרוע העבודה, וגם זה נאמר בהחלטת הממשלה מפורשות, שהכלי של סבסוד מעונות יום הוא עדיין כלי שבראש ובראשונה תכליתו היא תמיכה בתעסוקה, ולכן, הקריטריונים של מבחן התמיכה נכון שייבנו על ידי זרוע העבודה, ומשרד האוצר בשיתוף, על מנת באמת לתמוך בתכליות האלה.

נועה שוקרון: אלה הם העקרונות שהגענו אליהם, כמובן, בהסכמה בין שני המשרדים.

אורית סטרוק: מה התכליות?

אורית סטרוק: את יכולה להשכיל אותנו מה התכליות שאת רוצה לתמוך בהן.

נועה שוקרון: אמרתי תמיכה ביציאה לעבודה.

אורית סטרוק: תמיכה או אילוץ?

שרן השכל: תמיכה ביציאה לעבודה, אורית, היא ענתה לך.

שרן השכל: בבקשה.

אורית סטרוק: אבל אתם שיניתם – פעם זה היה הולך לפי האישה, עכשיו זה הולך לפי הבעל, מה זה הדבר הזה?

שרן השכל: אורית, אני מבקשת.

שרן השכל: הדיון לא סובב סביב השאלה על סבסוד המעונות.

שרן השכל: סבסוד המעונות יישאר עד סוף השנה.

שרן השכל: לעניין שינוי המתווה – אם את רוצה לקיים דיון ספציפית לעניין הזה, ולהסיט את הדיון שלנו מהמטרה שלו, אני אבקש ממך להגיש בקשה לדיון מהיר, לא פעם הגשת לא דרך דיונים מהירים, אלא גם ישירות אליי, ונעניתי לבקשה שלך.

שרן השכל: זה ממש לא מכבד שאת פעם אחר פעם פשוט מסיטה את הדיון מהנושא העיקרי שלשמו התכנסנו.

אורית סטרוק: זה לא מכבד - - - ילדים שנרמסים, זה לא מה שמכבד.

שרן השכל: די אורית.

אורית סטרוק: אבל אין בעיה.

אורית סטרוק: שרן.

אורית סטרוק: אני שותקת.

אורית סטרוק: אני יוצאת.

אורית סטרוק: אני מבקש ממך כאישה הגונה, כאצבע 61 בקואליציה, לקיים דיון נפרד על הנושא הזה.

אורית סטרוק: הינה, אני יוצאת.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אז יופי.

שרן השכל: עכשיו 20 דקות דנו רק על הדבר הזה, והינה את יוצאת.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: תודה רבה.

אורית סטרוק: תכנסי דיון, ביקשתי ממך כבר פעמיים.

שרן השכל: יש חברי כנסת שנמצאים איתנו גם כן בזום, אני מבקשת לפתוח להם את המיקרופונים כאילו הם נוכחים בישיבה.

שרן השכל: הם נמצאים בבידוד – חבר הכנסת סימון דוידסון, חברת הכנסת אימאן ח'טיב, וחברת הכנסת מיכל וולדיגר.

שרן השכל: בבקשה, עלי סלאלחה.

עלי סלאלחה: שלום לכולם, כאיש חינוך לשעבר, כמנהל בית ספר מקיף בית ג'אן, שהיה מקום ראשון, ועדיין הוא בעשירייה הפותחת במדינת ישראל, בפריפריה סוציו-אקונומי נמוך.

עלי סלאלחה: אני רוצה לדבר על חשיבות הרצף החינוכי שהוא יסוד של כל מערכת, או בעיקר מערכת החינוך.

עלי סלאלחה: הכנת הצוותים באופן מקצועי.

עלי סלאלחה: הכנת התשתיות המתאימות לכל גיל וגיל, פיקוח מקצועי, מעקב לאורך זמן - הוא מתכון להצלחה.

עלי סלאלחה: ולכן, אני מברך על העברת אגף הגיל הרך למשרד החינוך שבאמת יהיה רצף מגיל אפס ועד גיל י"ב - אז אנחנו נרוויח, מדינת ישראל תרוויח.

עלי סלאלחה: זה יום חגיגי.

עלי סלאלחה: אני חושב שכל המחלוקות שישנם בינינו אפשר לפתור אותן, אבל הפתרון של הבעיה הזו הוא דבר ענק, גדול, מצוין, שאני מברך את הפעוטות שלנו, את הגיל הרך, את אלה שקיבלו את ההחלטה.

עלי סלאלחה: כמובן, אני רוצה לברך את מיכל, ואת שרן, על הדיון הפורה הזה.

עלי סלאלחה: וכל הכבוד לכולם.

עלי סלאלחה: שרת החינוך הלכה, אני גם מברך אותה.

עלי סלאלחה: תודה רבה לכולם.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

משה אבוטבול: ראשית, באופן עקרוני, ודאי שאנחנו מברכים על ההצטרפות הזאת.

משה אבוטבול: אני חושב שבעצם יש קשר בל ינותק בכל מה שקשור לחינוך - אם זה גיל הרך, וגילאים כאלה ואחרים, כי כל מה שנקרא לחינוך, ללימוד יש לזה רצף מסוים.

משה אבוטבול: אני קודם כל רוצה לברך באופן עקרוני על הצרוף הזה, דבר מאוד חשוב, כי לדעתי בנושא של חינוך, גם כמחנך לשעבר, יש רצף שאי אפשר לנתק אותו בין הגילאים.

משה אבוטבול: אני עוד אומר יבוא יום, וזה לא ירחק, לא יודע מתי, שיצרפו גם את ההשכלה הגבוהה למשרד החינוך, אני גם בעד.

משה אבוטבול: היו גם תקופות שאני יודע שזה היה נפרד.

משה אבוטבול: אני חושב שהחיבור הזה הוא חיבור שהוא בריא, כי בעצם כל מה שנקרא חינוך, זה דבר שהוא בעצם יכול לעזור לכולנו.

משה אבוטבול: דבר אחד אני כן חושב, ואת זה אני באמת אומר.

משה אבוטבול: אנחנו מדברים פה על כמה דברים.

משה אבוטבול: קודם כל, דובר שיהיו הכשרות מקצועיות למחנכות מטעם משרד החינוך.

משה אבוטבול: חשוב לי לדעת כמה השנה הזאת יכשירו מחנכות, האם אתן כן יודעות לתת על זה תשובה?

משה אבוטבול: וגננות, שגם כן ייכנסו לתחום הזה.

משה אבוטבול: חשוב לי לדעת בנושא הזה.

משה אבוטבול: חברי חבר הכנסת הרב בוסו, שאל שאלה לגבי הנושא של הסכום המסוים – איך זה יחולק, מה יחולק.

משה אבוטבול: לא קיבלתי מענה מהניסיונות ששם הוא ניסה לקבל, כנראה שהייתה איזו התפתלות מסוימת בתשובות פה.

משה אבוטבול: אני חושב שאלה דברים שצריכים לדעת.

משה אבוטבול: והדבר האחרון.

משה אבוטבול: סליחה שאני מביא את זה בדימוי כזה, אבל לפעמים הנשים היקרות שלנו מבינות הכי טוב מעולם הנשים.

משה אבוטבול: זה כמו לגשת לאיזה רופא, ולדבר על הנושא של ההיריון וזה בסדר, אבל בלי לדבר על התינוק שנמצא בפנים.

משה אבוטבול: כשבאים ומונעים מאיתנו לדבר על הנושא הזה של הסבסוד של אותם בני אברכים, ואומרים לו – זה בדיון אחר, זה במקום אחר, זה בדיוק אותו משל שאמרתי לכם.

משה אבוטבול: אנחנו יחד.

משה אבוטבול: ההיריון, הלידה והתינוק והזכויות של האישה, והזכויות של הילד, זה לדון לבד, זה תעשו דיון מהיר.

משה אבוטבול: זה דיון איטי.

משה אבוטבול: תביני, הכעס פה, הזעם פה, זה על זה שבאמת לא מתייחסים.

משה אבוטבול: אני באתי לפה, ותתפלאי לשמוע רק בגלל נשות אברכים, לא קשור לעולם החרדי, מהציונות הדתית שפנו אליי וביקשו מאיתנו, אנא, תבוא לפה.

משה אבוטבול: הייתי גם בהפגנה שלהם בעבר מול גן הוורדים.

משה אבוטבול: אל תתנתקו מזה.

משה אבוטבול: אתן נשים.

משה אבוטבול: אני כל כך מתפלא עליכן.

משה אבוטבול: אתן צריכות להיות המובילות פה, מה זה משנה אם דתי או לא דתי, זה הזכויות של האישה.

משה אבוטבול: ואחרי זה כאשר משהו קורה אצלנו שאנחנו לא בסדר, מיד מתנפלים עלינו, אה, אין לכם זכויות.

משה אבוטבול: אתם לא מתביישים.

משה אבוטבול: אז בואו, תובילו את זה אתם.

משה אבוטבול: תנו לנו להיות מאחורה.

משה אבוטבול: אתם תובילו את הנושא הזה שלא תהיה אפליה בין ילד לילד לעולם במדינת ישראל.

משה אבוטבול: ואני רוצה להגיד לך עוד משפט, ותלמדו מהנושא הזה גם ממני.

משה אבוטבול: אני הייתי ראש עיר בעיר מאוד מעורבת בעייתית וקשה.

משה אבוטבול: בין היתר, היה שם גם ציבור שנקרא – הציבור הקיצוני מבחינת זה שהם לא משתפים פעולה עם מדינת ישראל, נקרא להם היישוב הישן.

משה אבוטבול: הם לא מצביעים בבחירות.

משה אבוטבול: לא לוקחים תקציבים.

משה אבוטבול: יש להם כל מיני דברים מסוימים.

משה אבוטבול: אבל גם שם, למרות שבאמת לא היינו באותה דעה, הם לא היו חברי מועצה ולא היו בקואליציה, אבל הם מנו כמה אלפי משפחות.

משה אבוטבול: מיכל, דאגתי להם לדברים בצורה הכי מכובדת.

משה אבוטבול: שטחים – תבנו בבקשה בתי-ספר.

משה אבוטבול: אתם לא רוצים לקבל ממני תקציב, אין בעיות, הילדים לא יהיו בקרוואנים.

משה אבוטבול: קחו שטח, תסדרו את זה, אפילו עד כדי כך בגלל שאסור להם לקבל בחינם מהעירייה, והקצאה זה בחינם.

משה אבוטבול: הצלחתי לסדר סוג כזה מול עורך-דין, מישהו טוב מול המינהל, שיוכלו למכור להם את זה בכסף את אותו קרקע העירונית הזאת כדי שהם לא יעברו על האידיאולוגיה שלהם.

משה אבוטבול: שימו לב כמה עושים כדי לתת לילדים, ואמרתי, ובזה אני מסיים, שהילד הזה שאפילו אביו לא הולך להצביע בבחירות, אפילו שאביו לא קשור אלינו אידיאולוגית, לא צריך לסבול בגלל זה – למה?

משה אבוטבול: יש כמה ממ"ים, אתם גדלתם הרי בליכוד.

משה אבוטבול: גדלתם בתנועות – מה הממ"ים של ז'בוטינסקי ושל תנועת הליכוד – מעון, שם הוא התכוון על בית.

משה אבוטבול: אז אני מוסיף מ"ם אחר.

משה אבוטבול: אני מסדר את זה מעונות – לא משנה, מעון, מעונות, אבל זה אותו ממ"ים.

משה אבוטבול: אותם חמשת ממ"ים המפורסמים.

משה אבוטבול: ואני אומר לכם שוב פעם, תקנו את עולמכם, למרות שאתם נמצאים בקואליציה.

משה אבוטבול: אבל יש גם דברים שזה מעבר לגבול – לא מתעללים בתינוקות.

משה אבוטבול: תינוקות וילדים כאלה.

משה אבוטבול: תדעו לכם, שימו לב, עכשיו מחקר שיצא, שעכשיו, בתקופה הזאת, כל הנושא הזה של אימהות עובדות במגזר החרדי התחיל לנחות למטה.

משה אבוטבול: למה?

משה אבוטבול: המדינה הרי רצתה במשך שנים רבות איך אנחנו מוציאים אותם לשוק העבודה.

משה אבוטבול: והינה, אנחנו פה נתנו גול עצמי לעצמנו.

משה אבוטבול: למה עושים את זה?

משה אבוטבול: חבר'ה, בסיום, במקום לקחת אותם במריצות, תיקחו אותם בעגלות למעונות.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: בבקשה, חבר הכנסת משה טור פז.

משה טור פז: תודה.

משה טור פז: בהמשך לדברים החשובים שנאמרו פה.

משה טור פז: קודם כל, גם אני מברך על המעבר, אני חושב שהוא תהליך דרמטי.

משה טור פז: לחמו עליו הרבה מאוד אנשים, הרבה מאוד שנים, צריך לתת את הקרדיט, גם הרבה נשים שהיו במהלך הזה, לא רק, אבל בהחלט מאוד חשוב.

משה טור פז: כמה דברים שבעיניי לא הושלמו.

משה טור פז: קודם כל, נושא המשפחתונים.

משה טור פז: בעצם היום קו הגבול שעובר בשבעה ילדים.

משה טור פז: אני חושב שמשרד החינוך צריך לסמן – גם אנחנו כממשלה צריכים לסמן אופק של מעבר כל גילאי לידה עד שלוש, כולל המשפחתונים עד שבעה ילדים.

משה טור פז: זה בעיניי, גם אם זה לא קרה עכשיו ב-1 בינואר, צריך לסמן מתי כן.

משה טור פז: הפרופסיה של הגיל הרך, דובר הרבה מאוד.

משה טור פז: אני התייעצתי עם ד"ר יערה שילה שכתבה חלק מהחומרים שהביאו למעבר, בעיניי, היצירה של הפרופסיה לגיל הרך קריטית.

משה טור פז: העלאת שכר שאחרת ימשיך להיות פער במטפלות עוד הרבה זמן.

משה טור פז: סבסוד רחב יותר של הממשלה בתקציב הקרוב.

משה טור פז: ושני דברים שהם מידיים.

משה טור פז: קודם כל, בשטח מורגש חיסרון בכתובת לפניות.

משה טור פז: כלומר, יש שאלות למשפחתונים, למשל, בידודים, למשל אנטיגן, כל מיני דברים, ורבים לא יודעים לאן לפנות.

משה טור פז: אני חושב שיש היום אלפי מסגרות כאלה, צריך שיהיה להם כתובת.

משה טור פז: ותיקון חקיקה, שזה אצלנו שרן ומיכל, להכרה במעונות היום, הכרה בלידה עד שלוש כמוסד חינוכי.

משה טור פז: ברגע שהם יוכרו כמוסד חינוכי, עשינו צעד אחד פה בוועדת החינוך לפני התקציב הקודם.

משה טור פז: אם נכיר בהם כמוסד חינוכי, יהיו להם הקלות במיסוי, בארנונה, אלה דברים מאוד משמעותיים.

משה טור פז: הם יוזילו את העלויות של ההורים.

משה טור פז: ולכן, הכרה בגילאי לידה עד שלוש כמוסד חינוכי, תהליך שאני חושב שאנחנו צריכים להתקדם איתו.

משה טור פז: תודה.

משה אבוטבול: בגלל שאני לא חסיד בעלז, אתה לא עוזר לנו, ככה זה עובד?

משה אבוטבול: רק בעלז אתה עוזר?

משה אבוטבול: טוב, בסדר, הבנו.

אורנה פז: רק תשובה.

אורנה פז: מוקד פניות בימים אלה הוא כבר עובד, אבל אנחנו משפרים ומטייבים אותו.

אורנה פז: יצאנו בדיוק מישיבה בנושא הזה לפני שעה.

עמרי פז: קודם כל, תודה רבה על הדיון החשוב הזה.

עמרי פז: בעצם יש לנו את המשפחתונים המפוקחים כפי שחלקיכם יודעים בעצם היו גם תחת אגף המשפחתונים בזרוע העבודה, ומשפחתונים שכבר 40 ומשהו שנה נמצאים באותו אגף יחד עם המעונות, ולאחרונה הוחלט לפצל.

עמרי פז: ניתן בעצם לבקש, שגם אותם יראו, גם את המשפחתונים המפוקחים יחד עם ה-20 אלף ילדים בפריפריה שלומדים שם, תראו גם אותם, ותעבירו אותם למשרד החינוך, כדי שיקבלו את החינוך שאנחנו רוצים שכל הילדים יקבלו מגיל אפס עד גיל 18.

עמרי פז: זה פשוט ממשיך את אותו קו שהיה עם המשפחתונים מזה שנים.

עמרי פז: הן נחשבות למין עצמאיות, כך שלא באמת מחליטים בשבילן שעות עבודה, מה הילדים יאכלו, כמה חדרים להשתמש, הן לא באמת עצמאיות – אנחנו פשוט רואים שגם הפעם לא ראו אותן, לא רואים אותן.

עמרי פז: התנאים האלה לא מאפשרים להביא עוד מטפלים שיעבדו בזה.

עמרי פז: אנחנו מדברים על מין מערך שקורה בתוך הבית של המטפלת.

עמרי פז: חמישה ילדים שמגיעים ומקבלים מענה ממש אישי וחשוב וטוב שהרבה הורים רוצים אותו, לא מצריך עכשיו בנייה של מעונות.

עמרי פז: ובעצם, מזניחים את זה בזה שממשיכים לשים אותם כאיזשהו משהו חריג, ילד חורג.

עמרי פז: שלא נחשב באמת כחלק, הם רואים אותם עדיין כמעין בייבי סיטר.

עמרי פז: אז בעצם אנחנו רוצים שגם אותם יעביר משרד החינוך, שיאבטחו - - - של המפעילים בשטח, לא בהכרח של משרד החינוך, אבל לפחות של המפעילים, של הרשויות וזכיינים ושיוכלו לקבל את התנאים המתאימים שגם הילדים במשפחתונים האלה צריכים לקבל.

עמרי פז: בסופו של דבר, הן הכול מוציאות מהכספים שלהן.

עמרי פז: הכול עושות מהכיס הפרטי שלהן, כדי לתת לילדים את הכי טוב.

עמרי פז: השכר שהן מקבלות לא שכר מספיק.

עמרי פז: יש דיבורים להעלות את התעריף, אבל גם שם במקרים רבים בגלל שעות הארוכות שהן עובדות, משהו כמו 12 שעות ביום, זה עדיין פחות משכר המינימום.

עמרי פז: בצורה הזאת אי-אפשר לתת את התנאים כמו שצריך לתת לילדים.

עמרי פז: אנחנו חושבים שהם צריכים להיות חלק ממערך הגיל הרך במשרד החינוך.

עמרי פז: כשכירות, להיות חלק מההכשרות, ולקבל גם תנאים כמו שהשרה אמרה בצדק, גם הן מקבלות את התנאים המתאימים כדי שנוכל להביא כמה שיותר מטפלות ברמות הכי גבוהות להיות שם חלק, כדי שיוכלו לטפל בילדים בצורה מיטבית.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: בבקשה, חבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

משה אבוטבול: לשתי השאלות טרם נענינו.

שרן השכל: אנחנו מנסים להגיע לכמה שיותר דוברים, משום שנרשמו כל כך הרבה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה, יושבות-ראש הוועדות, אני רוצה להאיר זרקור על סוגיה של פעוטות עם צרכים רפואיים ייחודיים.

יוראי להב-הרצנו: מדובר במאות פעוטות שזקוקות לטיפול פולשני שסובלות סכרת, כיוח הפרשות וכדומה, או פעוטות שזקוקות להשגחה צמודה כאלה פעוטות שלא חשים בכאב, או שיש להם בעיה בקרישיות דם, או עם תסמונות שונות.

יוראי להב-הרצנו: מדובר בפעוטות שיכולים וצריכים להשתלב במעונות היום הכלליים, אבל לשם כך זקוקים לליווי של איש צוות או השגחה צמודה – מלווה רפואי אישי לחלק או לכל שעות היום.

יוראי להב-הרצנו: היום מענה כזה קיים במערכת החינוך החל מגיל שלוש, והיום לפי הוראות התע"ס – תקנון העובדות הסוציאליות של משרד הרווחה, אין אפשרות לקבל מלווה רפואי אישי.

יוראי להב-הרצנו: ניתן לכל היותר לקבל סייעת משגיחה, וגם זו רק לארבע שעות.

יוראי להב-הרצנו: ב-2018, גבירותיי, פורסמו המלצות של ועדה בין-משרדית שעמדה בראשה ד"ר ליזה רובין של משרד הרווחה והבריאות, שמגדירים את היקף התופעה, את סוגי הצרכים והמענים שמוצעים.

יוראי להב-הרצנו: לאור העברת הפיקוח על מעונות היום במשרד החינוך, אני מבקש מאנשי המשרד לאמץ את המלצות הוועדה לקראת שנת הלימודים הקרובה, כך שאותם פעוטות עם צרכים רפואיים ייחודיים יוכלו להשתלב במשרד החינוך, ולמלא את ימיהם באמצעות מלווה רפואי שילווה את כל הצרכים שלהם – זו הוצאה קטנה, ההמלצות מאוד ברורות, ואני מבקש לאמץ את היישום שלהן.

יוראי להב-הרצנו: תודה.

אורנה פז: התחלנו כבר בדיונים עם הרווחה.

אורנה פז: אנחנו מדברים על ילדים בסדר גודל של 400 ילדים כאלה.

אורנה פז: אנחנו התחלנו לקיים כבר את הדיונים עם משרד הרווחה כדי לראות איך אנחנו נוכל לעזור להם להשתלב בתוך המערכת.

יוראי להב-הרצנו: על-הכיפאק.

יוראי להב-הרצנו: אני שוחחתי בנושא עם שר הרווחה מאיר כהן.

יוראי להב-הרצנו: אבל לא צריך לעשות עבודת מטה בנושא הזה, כי זו כבר בוצעה על-ידי ד"ר ליזה רובין.

יוראי להב-הרצנו: חשוב לציין שמדובר בילדים שלנו, וחשוב שהם השתלבו במסגרת משרד החינוך.

יוראי להב-הרצנו: ככל שאתן יודעות ומחויבות לנושא, אני רגוע.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

שרן השכל: לעניין השאלות של חבר הכנסת אבוטבול, כמה הכשרות יקבלו המטפלות?

אינה זלצמן: במהלך השנה הקרובה לנושא של עזרה ראשונה – 22 השעות כ-15 אלף נשות צוות, התנהלות בטוחה – תקציב ל-15 אלף, והנושא של החינוך טיפול שזה ה-220.

אינה זלצמן: עוד 10 אלפים מוכשרות שיקבלו את ההכשרה.

אינה זלצמן: זאת אומרת, אנחנו ממש נותנים מעטפת נרחבת בשנה הקרובה.

משה אבוטבול: תודה.

משה אבוטבול: לגבי הבוחטה של הרב בוסו שדיבר עליה, מה עושים עם זה, מתי זה יעבור?

אוריאל בוסו: שאלתי על החלוקה של ה-240 מיליון שקלים, תקציב של המעבר - - -

משה אבוטבול: קווים לדמותה של החלוקה.

אינה זלצמן: הזכרתי את זה, אני יכולה לחזור על זה עוד הפעם.

אינה זלצמן: אנחנו מדברים על הנושא של ההכשרה.

אינה זלצמן: אנחנו מדברים על הנושא של הפיקוח.

אינה זלצמן: אנחנו מדברים על תהליכים של הדרכה פדגוגית של הארבע שעות.

אינה זלצמן: דרך אגב, על ההכשרות שדיברתי איתך קודם, כל מעון יש לו הכשרה של ארבע שעות בחודש שנכנס לתוך המעון.

משה אבוטבול: סתם עצה טובה ליושב-ראש, אולי כדאי שלא לבזבז את הכול, כי אולי יכשיר אותנו, אז תשאירו תקציבים שלא ייגמר.

משה אבוטבול: דבר אחרון.

משה אבוטבול: את יודעת שחשוב לך שילמדו במעונות מצוינים ומשובחים.

משה אבוטבול: קחי בחשבון, שאצלנו, אם לא יהיה את זה, הם ילמדו בתוך מרתפים, העיקר לא להגיע למצב שהבעל יעזוב את הכולל, תכניסו חזק חזק לתודעה.

שרן השכל: תודה רבה.

שושי כחלון כידור: שלום, תודה וסליחה שקודם לא התפניתי לדבר, פשוט היה לי משבר פוליטי שהייתי צריכה לטפל, זה חלק מהחיים של ראש רשות.

שושי כחלון כידור: אני גם לברך על הדיון הזה שמבחינתי זה הדיון הראשון שנעשה, ושאני כראש העירייה חשופה לו, לפחות בוועדת החינוך.

שושי כחלון כידור: אני גם רוצה להגיד שרב הנסתר על הגלוי בכל מה שקשור למעבר, זאת אומרת, יש פה הצהרת כוונות שאני לגמרי מברכת עליה, ואני חושבת שהיא חשובה ונכונה.

שושי כחלון כידור: אין ספק שהגיל הרך, גיל לידה עד גיל שלוש, צריך להיות חלק ממערכת החינוך, חלק מהרצף החינוכי.

שושי כחלון כידור: אבל אני היום כשאני מסתכלת קדימה ואני מנסה לפרק את ההחלטה הזו למה קורה בשנה הבאה, ומה קורה בעוד שנתיים, ואיזה מענה אני אקבל כראש רשות לצרכים שלי בתחום הבינוי – בוא נתחיל עם הנושא של בינוי.

שושי כחלון כידור: היום יש לי פה שישה מעונות יום – ארבע שלי, שמנוהלים על-ידי המרכז הקהילתי, אחד של ויצ"ו, ויש לי פה מעונות אחרים פרטיים שמתנהלים בתוך או בתים, או במבנה שהם הכשירו לטובת העניין הזה ברישוי מיוחד.

שושי כחלון כידור: אז אני אומרת אוקיי.

שושי כחלון כידור: מה קורה עם הבינוי?

שושי כחלון כידור: יש לי פה מחסור ענק במעונות יום.

שושי כחלון כידור: הדבר הנוסף אם זה באמת עובר לרשויות המקומיות כמו הצהרת הכוונות?

שושי כחלון כידור: אז גם צריכה לקום החלטה לגיל הרך באגף החינוך, מישהו צריך לנהל ולנהל את זה מטעם אגף החינוך.

שושי כחלון כידור: מישהו צריך לתקנן את התקינה הזו.

שושי כחלון כידור: מישהו צריך לתת על זה איזשהו שיפוי, זה מעבר כמובן ההכשרות.

שושי כחלון כידור: כל הנושא של ההכשרות שאין ספק בפיקוח, בבקרה, ואנחנו גם יודעים לעשות את זה היום מגיל שלוש, אנחנו נדע לעשות את זה גם מגיל לידה עד גיל שלוש.

שושי כחלון כידור: אבל יש פה הרבה נושאים בעיניי שהם עוד לפני הפיקוח.

שושי כחלון כידור: מה שנקרא – צריך להניח פה את היסודות הראשונים של איך זה הולך להיראות ומתי, ובאיזו שנה גם – חמש שנים, עשר שנים, חמש עשרה שנה, הגיל הרך עובר באופן מלא.

שושי כחלון כידור: באמת, אני אומרת כראש רשות, אני בטוחה שאני לא היחידה.

שושי כחלון כידור: אני גם יושב-ראש ועדת המשנה לגיל הרך בשלטון המקומי.

שושי כחלון כידור: אני בטוחה שאני גם לא היחידה שלא כל כך מבינה איך זה הולך לקרות מחר בבוקר.

שושי כחלון כידור: אגב, אגיד בצניעות רבה.

שושי כחלון כידור: לעשות השתלמויות עזרה ראשונה אני עושה כבר היום, כי אין לי ברירה, אני מחויבת לזה.

שושי כחלון כידור: בפתיחת שנת לימודים, יש לי סט של דברים שאני צריכה לעשות, ולהעביר את הסייעות ואת הגננות.

שושי כחלון כידור: זה נעשה היום.

שושי כחלון כידור: לצרף עוד כמה, זה לא הסיפור.

שושי כחלון כידור: אני אומרת את זה בשיא הכנות.

שושי כחלון כידור: יש פה נושאים שבעיניי הם הרבה יותר כבדים, ושאני חייבת להודות שאני לא יודעת לאן פנינו איתם.

שושי כחלון כידור: תודה.

אינה זלצמן: אני רק אתחיל ונועה תמשיך אותי.

אינה זלצמן: על הדברים שאת שאלת, התייחסנו בתחילת הדברים שלנו.

אינה זלצמן: יחד עם זאת, אנחנו בשיח משותף עם השלטון המקומי, עם מנהלי מחלקות החינוך, יושבים וחושבים ביחד לגבי הנושאים של הבינוי וההכשרה.

נועה צור: נתחיל מהתשתית, ואת אמרת את זה נכון.

נועה צור: אכן יהיה תקן לכל רשות.

נועה צור: מתוקצב תקן לכל רשות בכדי שיהיה מישהו שירכז את כל התחום של לידה – שלוש.

נועה צור: אנחנו מאוד בעד שייפתח אגף גיל רך מסודר בכל רשות.

נועה צור: אתם חלק מהמעטפת הזאת.

נועה צור: התקציב של הבינוי כפי שגם אמרנו בהתחלה, בשנתיים הקרובות הוא 600 מיליון שקלים.

נועה צור: אני מין הסתם שנוציא קול קורא בהקדם ל-180 מעונות.

נועה צור: הקורסים של עזרה ראשונה, לא כל הרשויות מעבירות את זה למטפלות שמטפלות מחנכות של מעונות היום, הן עושות את זה לסייעות של הגנים, אבל לא למעונות יום.

נועה צור: המטרה היא עכשיו לראות את כל נשות הצוות מלידה עד שש ביחד, ולתת להן מענה מקצועי.

נועה צור: כנ"ל התנהלות בטוחה.

נועה צור: הכי חשוב זה הקורס שיעסוק בפדגוגיה, חינוך טיפול של 220 שעות שגם הוא ימומן באופן מלא על-ידי משרד החינוך.

לזכויות הילד): יש לי גם שאלה בהקשר הזה.

לזכויות הילד): כל התקציבים וכל ההכשרות מיועד לכל המעונות, גם סמל וגם פרטיים שתחת הפיקוח?

נועה צור: כן.

נועה צור: כל אלה עם שבעה פעוטות ומעלה לקחנו בחשבון.

נועה צור: היה לנו חשוב ליצור פה תשתית מההתחלה.

שרן השכל: תודה רבה.

מיכל מרים וולדיגר: תודה רבה, שרן, תודה רבה מיכל, ועדה חשובה ביותר.

מיכל מרים וולדיגר: ראשית לכול, אני רוצה לברך על היום הזה, זה יום גדול.

מיכל מרים וולדיגר: אני חושבת שהוא יום גדול בכל קנה מידה.

מיכל מרים וולדיגר: וכמובן, תודות לחברה האזרחית, לפעילות ופעילים שעבדו למען הזה, כולל ביניהם חברה יקרה שלי יערה שילה, שאני נמצאת פה, אבל אני לא בטוחה בזום.

מיכל מרים וולדיגר: כן, מהפרופסיה, דיבר קודם חברנו טופז, אני חושבת שזה מאוד חשוב.

מיכל מרים וולדיגר: הרצף – רצף מגיל לידה והלאה שיהיה תחת משרד אחד.

מיכל מרים וולדיגר: יש לזה חבלי לידה כמו לכל דבר.

מיכל מרים וולדיגר: אני באמת תוהה ומקווה, אני יודעת גם ברמה האישית.

מיכל מרים וולדיגר: הבת שלי היא גם מורה, ומצד שני, יש לה גם ילדים במעונות, והם כן עדיין מרגישים ילדים חורגים.

מיכל מרים וולדיגר: דוגמה קטנה, הנושא של הבדיקות.

מיכל מרים וולדיגר: יכול להיות שדיברו על זה, אבל לא הייתי, כל הנושא של הבדיקות של האנטיגן.

מיכל מרים וולדיגר: במעונות, גם אלה עם סמל מוסד, לא חילקו את הבדיקות.

מיכל מרים וולדיגר: הרשויות המקומיות מסרבות לתת להורים כי הם אמורים לקבל במעונות, כי אין להם את היכולת לקבל, הם לא קיבלו את הבדיקות.

מיכל מרים וולדיגר: אני חוששת שזה סימן וסממן לדברים אחרים שצריכים לקחת אחריות על הנושא הזה, ולהבין איך ומי מטפל ומי אחראי כדי שהם לא יהיו ילדים חורגים, אלא באמת ילדים אמיתיים בתוך מערכת החינוך.

מיכל מרים וולדיגר: שלא לדבר שוב, כנראה דיברו על זה קודם על נושא של כוח האדם בתוך המעונות לגיל הרך שהוא מאוד בעייתי, צריך לטפל גם בנושא הזה מהגננות מחנכות וצפונה, איך מטפלים בזה.

מיכל מרים וולדיגר: וגם בנושא של התקינה שגם הוא בעייתי.

מיכל מרים וולדיגר: אני בטוחה שזה מגיע לידיים נכונות במשרד החינוך, אבל צריך לטפל ולהקדיש לזה יותר זמן, ולראות איך מטפלים בכל הדברים האלה, כך שבאמת, החינוך של הגיל הרך יהיה נכון, מתוחזק נכון ומסודר.

מיכל מרים וולדיגר: באותו עניין, אני חושבת שמה שאני מצאתי שהוא עוד לא מסודר, זה גם הנושא של כתובת אחת.

מיכל מרים וולדיגר: שיהיה כתובת לאן לפנות – גם להורים, גם לבעלי המעונות לאן פונים.

מיכל מרים וולדיגר: ושוב, גם הנושא של בדיקות האנטיגן היא דוגמה לכך שלא היה למי לפנות, אל מי פונים, אל מי מדברים כדי לקבל את המענים שצריכים לקבל.

מיכל מרים וולדיגר: הנושא של כתובת של מוקד אחד מסודר וברור חסר.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה לגעת בעוד נקודה שדיברו כאן קודם, נדמה לי שחבר הכנסת יוראי להב דיבר על זה, הנושא של פעוטות עם מוגבלות כזו או אחרת, אבל הם לא זכאים למעונות היום השיקומיים והם נופלים בין הכיסאות, גם איתם צריך לטפל גם בפעוטות האלה וגם בנושאים הללו.

מיכל מרים וולדיגר: אני מצטרפת לנושא האחרון, הנושא שהעלתה חברתי אורית סטרוק – אני מקווה מאוד שמיכל ושרן, תיקחו את זה תחת חסות

מיכל מרים וולדיגר: כם לדון בנושא של סבסוד מעונות היום גם לנשות האברכים.

מיכל מרים וולדיגר: הבנתי מזרוע העבודה קודם, שהיום המטרה היא תמיכה ויציאה לעבודה, אז השאלה היא אם זה תמיכה ויציאה לעבודה להורים ולאבות, או אם הכיוון והדגש לאמהות, ואסור להוציא את אותה קבוצת נשים חשובה וערכית של נשות האברכים לכל נושא הסבסוד.

מיכל מרים וולדיגר: אשמח מאוד אם באמת התקיים על כך דיון.

מיכל מרים וולדיגר: מצטרפת לבקשה גם של אורית ויתר חברי הכנסת שיציפו את זה.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

לזכויות הילד): אני יכולה לענות למיכל רק על דבר אחד לגבי האנטיגן, כי טיפלנו בזה בוועדה לזכויות הילד.

לזכויות הילד): מיכל, לפני שבוע הוועדה לזכויות הילד הוצאנו מכתב דחוף לאלוף אורי גורדין, מפקד פיקוד העורף, מאחר וממשרד החינוך נמסר לנו שאין להם את הסמכות לגעת בנושא חלוקת האנטיגן, זה אך ורק פיקוד העורף שאמון על החלוקה הזו אל הרשויות המקומיות, ולכן, אנחנו לוחצים דרך הוועדה לזכויות הילד בעצם שהדבר הזה יבוצע, ויבוצע במהרה.

לזכויות הילד): אנחנו במעקב צמוד על הנושא הזה.

לזכויות הילד): אני לא חושבת שיש כאן הורה בחדר שלא מכיר את הנושא הזה מאוד מקרוב.

לזכויות הילד): לגבי אברכים, עניתי גם לחברת הכנסת סטרוק.

לזכויות הילד): כידוע לך, הוועדה לזכויות הילד קיימה דיון דיי דחוף בנושא הזה, ובאמת, גם שמענו, גם השמענו.

לזכויות הילד): נכון להיום הסבסוד ממשיך עד סוף השנה.

לזכויות הילד): אנחנו נמתין לראות מה בג"ץ בעצם הורה בנושא הזה כדי שנדע גם איך להתנהל הלאה.

לזכויות הילד): כמו שאמרנו גם לחברת הכנסת סטרוק, בהיבט הזה, אני מבינה למה היא צועקת ומהדהדת, זה גם חלק מתפקידה, ותפקידנו זה בעצם להמתין לתוצאות ולראות מאיפה ממשיכים מהנקודה הזו.

לזכויות הילד): בנוסף, לי ולחברת הכנסת שרן השכל, יש גם חוק הוצאות טיפול בילדים, לרבות גני ילדים ומטפלות.

לזכויות הילד): החוק שלי מדבר על לידה עד שלוש.

לזכויות הילד): חוק של השכל מדבר על לידה עד גיל שש שזה ייהפך להיות הוצאה מוכרת גם לשכירים וגם לעצמאים, ושם יש לפחות בהצעת החוק שלי, כי לא קראתי את הצעת החוק של שרן, כן גם על סטודנטים, והכנסתי בפנים גם את נושא הישיבות, כלומר, כשהולכים ללימוד, הולכים ללמוד, וזה ייחשב כחלק מהנושא הזה.

לזכויות הילד): זה חלקי בתשובה.

מיכל מרים וולדיגר: החוק הוא מצוין, לא קראתי אותו.

מיכל מרים וולדיגר: אבל בהחלט, השאלה היא מה קורה לכאלה שאין להם עלות של מס הכנסה, כלומר, זה לא כל כך ישפיע עליהם.

מיכל מרים וולדיגר: לגבי בדיקות האנטיגן שפונים אליי בלי סוף הורים.

מיכל מרים וולדיגר: אני יודעת שברשויות מסוימות אומרים להם – אנחנו מתחילים רק מגיל שש, מפנים אותם למעונות.

מיכל מרים וולדיגר: המעונות מפנים אותם, הם רק נופלים בין הכיסאות.

מיכל מרים וולדיגר: מבחינת המענים, מה אנחנו אומרים להם היום?

לזכויות הילד): זו הסיבה בדיוק שאנחנו כרגע לוחצים על פיקוד העורף, זה לא משרד החינוך.

נועה צור: לקחנו על עצמנו.

לזכויות הילד): לקחתם?

לזכויות הילד): הינה, הם הגדילו ראש, ולקחו.

לזכויות הילד): אבל בגדול, זה פיקוד העורף נטו.

נועה צור: אנחנו עובדים עם פיקוד העורף.

נועה צור: יש הקצאה של 3.6 מיליון בדיקות שמיועדות לגילאי לידה עד שלוש.

נועה צור: זה יחולק בשיתוף פעולה של פיקוד העורף והרשויות המקומיות.

מיכל מרים וולדיגר: ההורים אמורים לקבל את זה מהגננות של המעונות, או מהרשות המקומית?

נועה צור: יש גם אפשרות שהגננת או מנהלת מעון תלך ותיקח את החבילות בדיקות בעבור הפעוטות.

נועה צור: יש אפשרות שההורים ייגשו וייקחו את הבדיקות לפעוטות.

נועה צור: כתבנו מסמך אורחות חיים לקורונה לעבודה בקורונה רק למעונות היום, ואנחנו נפיץ אותו בימים הקרובים.

נועה צור: כמו כן, פתחנו מענה ייעודי לקורונה בפניות ציבור בטלפון של כוכבית 6552, ניתן להתקשר.

נועה צור: אנחנו ניתן מענה.

נועה צור: אנחנו מנסים לייצר סיטואציה שבהחלט נהיה כתובת אחת בעבור ההורים.

נועה צור: בבקשה, ליאור גבאי.

ליאור גבאי: אני מדבר בשם פורום הארגונים שמפעילים מעונות יום – ויצ"ו, נעמ"ת, אמונה ובית יעקב, חברה למתנ"סים.

ליאור גבאי: ראשית, אנחנו שמחים על עצם המעבר למשרד החינוך, יש חשיבות לרצף החינוכי.

ליאור גבאי: מי כמונו שמטפלים בתחום הגיל הרך יודע כמה יש חשיבות לתפיסה הזאת.

ליאור גבאי: אנחנו מקווים להיות שותפים אמיתיים לכל התהליך הזה.

ליאור גבאי: אבל יש שתי נקודות שחשוב מאוד להדגיש אותן, ולשים אותן בדגש כאן ועכשיו.

ליאור גבאי: כולם מכירים שהמשבר החמור בגיל הרך, זה נושא תעסוקת המטפלות.

ליאור גבאי: המטפלות מקבלות שכר נמוך מאוד.

ליאור גבאי: העבודה היא שוחקת, ואנחנו כארגונים מתקשים לגייס עובדות, כאשר הקריטריונים מפעם לפעם יורדים עד כדי קריטריון היחיד ויחיד שזה דופק, ממש כך.

ליאור גבאי: לצערנו הרב, הרצון של המדינה בכל הצורות, בכל המשרדים, ואנחנו עברנו כבר ממשרד המסחר והתעשייה, משרד הכלכלה, משרד הרווחה, משרד העבודה והרווחה, כל המשרדים, אף פעם לא באמת נתנו דגש לחשיבות של הגיל הרך, ובדגש על הרצון לשדרג את המעמד של המטפלות.

ליאור גבאי: אני קורא כאן ועכשיו גם לוועדה החשובה הזאת, וכמו שאמרתי בראשית דבריי, שאנחנו מברכים על הדיון הזה.

ליאור גבאי: לתת תאריך יעד, שמשרד האוצר ייתן תאריך יעד מתי ייפתח סל המחירים, כי סל המחירים הוא הגורם שמשפיע על שכר המטפלות.

ליאור גבאי: ובדיון האחרון שהתקיים עם האוצר בשביתה הקודמת בקיץ האחרון, הובטח שוועדת המחירים תיפתח לאלתר.

ליאור גבאי: זה קרה עד היום.

ליאור גבאי: גם עם לרגע זה אין לנו תאריך מתי נפתחה הוועדה.

ליאור גבאי: אנחנו מבקשים מהוועדה הנכבדה הזאת, שתקרא למשרד האוצר לתת תאריך מתי פותחים את סל התשומות, כי ממנו יהיה הנגזרת של השכר למטפלות שזה הדבר הכי חשוב.

ליאור גבאי: צריך להדגיש, ובזה אסיים, שכל הסיפור של הקורונה והבידודים רק העיקו על כל הנושא הזה והגבירו את המשבר הזה.

ליאור גבאי: אני מבקש לשאת דגש על הנושא הזה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: חבר הכנסת אופיר כץ.

שרן השכל: בבקשה.

אופיר כץ: תודה, גברתי יושבת-הראש, יש לי כמה שאלות.

אופיר כץ: לגבי האנטיגן, גם בוועדת הכספים שאלנו.

אופיר כץ: קודם כל, גם אני מצטרף לברכות, ואני באמת מברך על המהלך הגדול והמשמעותי הזה.

אופיר כץ: אני זוכר שפתחתי וראיתי את ההסכם הקואליציוני כשהקמתם את הממשלה, וראיתי את הסעיף הזה, אז אמרתי לפחות נקודת אור אחת בזה שבאמת סוף, סוף, מעבירים את זה למשרד החינוך.

אופיר כץ: כמו שנאמר, עדיין הצטרכו לעשות השלמות ומעברים נוספים, אבל זו תחילת הדרך.

אופיר כץ: אני מברך.

אופיר כץ: וגם לשרה אמרתי שכל מה שקשור לאירוע הזה מבחינת הוועדות, אני אשמח לסייע ולשתף פעולה.

אופיר כץ: מיכל, רק הערה אחת אלייך, שאת אומרת כל הזמן הזנחה של ממשלות קודמות.

אופיר כץ: רק תזכרי מי היה שר החינוך כל כך הרבה שנים כשאת אומרת את זה.

אופיר כץ: ..

לזכויות הילד): כל הרעיון מלכתחילה - - -

אופיר כץ: לא, סתם.

אופיר כץ: היה לנו איזה שר חינוך ארבע שנים.

לזכויות הילד): חבר הכנסת כץ, המטרה הייתה לבוא ולומר שהמחשבה בהתחלה לשים את נושא הגיל הרך במשרד הכלכלה הוא מנותק קשר, הוא מנותק קשר כי הוא הביט על האימהות ולא על הילדים.

אופיר כץ: מי שהוביל את המהלך עכשיו זו שרת המדע?

לזכויות הילד): מלכתחילה הרעיון הראשוני היה לא נכון, בעיניי, ובעיניי אנשים אחרים, אחרת לא היינו מברכים על המעבר הזה.

שרן השכל: אם זה לא היה נכנס בהסכמים קואליציוניים שתקווה חדשה בנתה מראש לפרטי פרטים, כולל תקציבים, זה לעולם לא היה קורה.

אופיר כץ: לא, את אומרת משהו כי את לא הקשבת, כי את דיברת, וזה מה שאמרתי.

שרן השכל: זה לא מהלך של שר אחד.

שרן השכל: זה מהלך של החלטה של הנהגה, של כניסה לקואליציה.

אופיר כץ: בסדר.

אופיר כץ: אז היה שר חינוך שלא הוביל את המהלך הזה.

אופיר כץ: זה הכול.

אופיר כץ: לא צריך להתנפל עליי, בגלל שזה גדעון סער - - -

שרן השכל: הוא לא יכול.

שרן השכל: הרי לא הוא ניהל את המשא-ומתן הקואליציוני בין הליכוד לבין ש"ס, לבין יש עתיד, או כל ממשלה אחרת שהתהוותה שם.

אופיר כץ: אבל שרן, בגלל שרק ציינתי עובדה ששר החינוך היה גדעון סער, זה לא אומר שאתן צריכות להתנפל עליי.

אופיר כץ: זה לא נכון שהיה שר חינוך?

שרן השכל: אנחנו לא מתנפלות.

שרן השכל: הוא היה שר חינוך, והוא היה אחד משרי החינוך הטובים ביותר.

שרן השכל: אבל רפורמה במעבר לגיל הרך, היא עניין של ממשלה ושל דירקטיבה, ועובדה, משום שאם זה היה תלוי בשרת החינוך יפעת שאשא ביטון, ללא הכלים, היא לא הייתה יכולה לעשות את זה.

שרן השכל: ולכן, אם לא היינו מכניסים את זה בתוך ההסכמים הקואליציוניים, בתיאום מראש, כולל תקציבים, כולל מול שרת הכלכלה, זה גם לא היה קורה.

לזכויות הילד): אמרתי ממשלות ישראל מקום המדינה.

לזכויות הילד): אני שמחה לומר שאתה לוקח בחשבון על השנים, היו עוד ראשי ממשלות.

אופיר כץ: רק ציינתי עובדה.

אופיר כץ: דיברתן יותר מנאומי הפתיחה החשובים שלכן, רק אמרתי גדעון סער.

אופיר כץ: רק ציינתי עובדה.

אופיר כץ: לגבי שעות ההדרכה שאמרתן לי שהן מקבלות על זה שכר.

אופיר כץ: מי משלם את השכר זה בעצם המשרד?

אופיר כץ: משרד החינוך משלם גם את השעות, וגם שעות העבודה של הגננת?

נועה צור: לא להתבלבל בין הכשרות להדרכות פדגוגיות.

נועה צור: ההדרכות הפדגוגיות שהן ארבע שעות כל חודש במעון.

אופיר כץ: ה-220 – מה זה היה?

נועה צור: 220 זאת הכשרה מקצועית, והמטרה היא בהחלט לתמרץ את הצוות החינוכי.

נועה צור: לקחנו בחשבון את שעות הלמידה לא רק את הקורס עצמו שיהיה ממומן על-ידי משרד החינוך, אלא גם תמליץ שלוקח בחשבון את השעות.

אופיר כץ: זאת אומרת, שהיא אחרי יום הלימודים, היא נשארת ללמוד, נניח, סתם אני זורק, מבחינת לוחות זמנים, ואז היא מקבלת שעות גם על אותן שעות שהיא לומדת?

נועה צור: היא מקבלת תמריץ.

נועה צור: אנחנו נחשוב איך יחד עם הרשויות המקומיות יינתן.

נועה צור: אבל התמריץ בהחלט לוקח בחשבון את שעות ההכשרה.

אופיר כץ: לא, כי זה יהיה קשה אחרי יום עבודה, ולהישאר עוד כמה שעות בלי לקבל על זה תגמול כלשהו, בסוף אנחנו נפספס, הן לא באמת יילכו להכשרות האלה.

נועה צור: הכוונה קודם כל בהכשרות האלה, שכל רשות תוכל להתאים את ההכשרה יחד עם המכללה שנבחרת, זאת אומרת, יתאימו את זה למעון, לאזור.

נועה צור: המטרה היא להביא את ההכשרות למעונות היום, ולא להביא צוותים.

אופיר כץ: למה?

אופיר כץ: זה יהיה שונה ההכשרות.

אינה זלצמן: כמו שאמרנו בהתחלה, כל המכללות יוכלו ללוות את זה.

אינה זלצמן: אנחנו מוציאים קול קורא, עם קריטריונים.

אופיר כץ: אבל התוכן יהיה אחיד?

אינה זלצמן: כן.

אינה זלצמן: יש שם מכללות שפרוסות לאורך המרחב הגיאוגרפי של מדינת ישראל.

ליאור גבאי: אני ברשותך יעזור להן להסביר.

ליאור גבאי: מה שקרה עד היום, שההכשרה נעשתה באמצעות המרכזים של הכשרה של משרד העבודה והרווחה שהם פרוסים ברמה מאוד קטנה, ולא נתנו מענה אמיתי לפתרון של הכשרת מטפלת, כי מטפלת מעפולה הייתה צריכה לנסוע לחיפה, לצורך העניין, אז מעפולה הייתה צריכה לנסוע לחיפה, וכרגע, מה שהמשרד מבשר – שיעשו את זה באמצעות מכללות אזוריות שיתנו אפשרות באמת לאותה מטפלת שקשה לה בסוף היום ללכת ולנסוע עד חיפה, היא תיסע למקום הקרוב אליה.

אורנה פז: ההכשרה תהיה בתוך היישובים.

אופיר כץ: היא אמרה תמריץ שיגרום להן ללכת.

שרן השכל: כן.

שרן השכל: הם יתנו גם תמריץ.

ליאור גבאי: אם אפשר להציע עוד הצעה.

ליאור גבאי: אם אנחנו כבר משדרגים את העניין הזה, מכיוון שיש ידע גדול אצל הארגונים שמפעילים, אנחנו מבקשים לקחת את הארגונים בחשבון כמי שיכולנו לעשות את ההכשרות בפועל, כי יש לנו ניסיון בכל אופן של עשרות בשנים, ואנחנו נוכל לעשות את זה ברמה העירונית, ברמה האזורית בצורה כזו או אחרת.

אופיר כץ: ראיתי שאתם מדברים באמת על הדברים שהם הלב של החינוך של הילדים.

אופיר כץ: אבל יש פה נושא שהוא קצת חסר לי שלא נתתם עליו דגש - הנושא של הבטיחות, הוא מאוד חשוב, אבל גם הנושא של הביטחון.

אופיר כץ: לצערי, אנחנו רואים כמעט בכל יום, לפחות פעמיים, שלוש בשבוע על מקרי התעללות בגני הילדים.

אופיר כץ: ופה, כל מה שדיברנו, וגם במצגת, לא ראיתי איזושהי התייחסות, איזושהי פעולה אולי לזהות את זה לפני, אולי בתהליך של הסינון.

אופיר כץ: למשל העניין של בדיקת רישום פלילי לפני שסייעת מתחילה לעבוד, אז אני יודע שכרגע זה לא מתבצע.

אורנה פז: יש שתי השתלמויות.

אורנה פז: אחד – בנושא של עזרה ראשונה.

אורנה פז: השני, בנושא של התנהלות בטוחה.

אורנה פז: אתה מדבר על התנהלות בטוחה, ויהיו 22 שעות שכל הצוות החינוכי מחויב איך לטפל בילד, בנוסף ל-18 שעות עזרה ראשונה.

אופיר כץ: לגבי רישום הפלילי, בגלל שהחוק היה עד 21, עדיין מבקשים את הרישום הפלילי?

אורנה פז: בוודאי, זה בתנאי סף.

אופיר כץ: היום גם אתם מבקשים את זה כל סייעת שנכנסת.

אורנה פז: בהחלט.

אופיר כץ: דבר אחרון, לגבי הצעדים שהשרה אמרה שהיא תעשה כל אחד מהם יותר מבורך מהשני.

אופיר כץ: רק דבר אחד לא מסתדר לי – בסיס התקציב נכנס 240 מיליון, ולפי הצעדים שהיא אמרה שהיא תעשה אנחנו מגיעים ל-400 מיליון, אני מדבר על הורדת התקינה, הכשרות והדרכות, הנציגים ברשויות – 54 מפקחים, והבקרים ביחד זה סביב ה-400, ובסיס התקציב אמרתם 240 מיליון, אז יש פה משהו שיורד?

נועה צור: אם נועה מהאוצר נמצאת, היא תענה לך על זה בצורה יותר מקצועית ממני.

נועה צור: אבל חלק מהסכום מעבר ל-240 מיליון בבסיס תקציב של משרד החינוך הוא בדיוק למטרות הסבסוד והוא עובר לכלכלה.

ליאור גבאי: הורדת התקינה עדיין לא נמצאת בתקציב הזה, רק בשביל לסבר את האוזן.

אופיר כץ: הורדת התקינה לא?

ליאור גבאי: עדיין לא נמצאת בתקציב הזה.

אופיר כץ: למה הם לא רוצים לעשות את זה?

ליאור גבאי: לא, אל תגזימו.

ליאור גבאי: אני אומר את המידע שיש לי.

שרן השכל: בבקשה, נועה מהאוצר.

נועה שוקרון: באמת, כל שינוי בסטנדרט, בעצם ההליך שבו הוא נעשה, הוא דרך ועדת המחירים.

נועה שוקרון: מעונות היום מוסד מפוקח, ולכן כל שינוי בסטנדרט הוא איזשהו תהליך שבו השינוי הזה מתומחר.

נועה שוקרון: התמחור הזה בא לידי ביטוי בתעריף של מעונות היום, ומשם גם נגזר תוספת הסבסוד.

נועה שוקרון: התהליך הזה טרם הושלם מקצועית.

נועה שוקרון: זאת אומרת, משרד החינוך אמר שזה גם הובא בהחלטת הממשלה שברצונו להוריד את יחס התקינה.

נועה שוקרון: אבל הדבר הזה טרם הוגש לוועדת המחירים וטרם הוצע לו איזשהו תמחור או הערכת עלות.

נועה שוקרון: ולכן, יש פה איזושהי פרוצדורה שצריכה להתקיים עד שזה יהיה בפועל.

נועה שוקרון: ברור שבפרקטיקה גם מבחינת שנת הלימודים וכו', הביצוע של הדבר הזה יהיה ככל הנראה עד ספטמבר הקרוב, ואז באמת הנושא הזה יתוקצב אחרי שהוא יעבור ועדת מחירים.

אופיר כץ: אבל לגבי הורדת התקינה, השרה אמרה שזה יהיה עכשיו.

נועה שוקרון: משנת תשפ"ג.

אופיר כץ: מספטמבר זה יתחיל.

אופיר כץ: אז מה כן נכנס ב-240 מיליון תקציב?

נועה צור: אנחנו כבר ענינו על זה בתחילת הדיון.

נועה צור: רוב התקציב הוא בעבור התשתית ברשויות.

נועה צור: התקן הנוסף שירכז את לידה עד שלוש, הוא בעבור ההכשרות של עזרה ראשונה, התנהלות בטוחה, והקורס הפדגוגי חינוך טיפול הוא בעבר ההדרכה הפדגוגית של ארבע שעות בכל מעון, ועבור עיבוי הפיקוח בכל מחוז.

נועה צור: נועה צור אנחנו ענינו על זה בתחילת התקציב, בעבור ההכשרות של העזרה הראשונה, התנהלות והקורס הפדגוגי הוא בעבר של ארבע שעות בכל מעון, ועבור עיבוי הפיקוח בכל מחוז.

אופיר כץ: לפי החישוב שלי זה יוצא 240, אבל בסדר.

אופיר כץ: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת אופיר כץ.

שרן השכל: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לדורית חזן מההסתדרות הלאומי.

שרן השכל: בבקשה, לרשותך שתי דקות.

דורית חזן: לפני הכול, אני רוצה לברך באמת על הצעד הזה, זה צעד היסטורי לכל דבר ועניין.

דורית חזן: מכיוון שיש לי מעט מאוד זמן, אני אתייחס לכל הנושא של הכשרות.

דורית חזן: כפי שעכשיו שמעתי קצת התבלבלות בטוהר המקצוע.

דורית חזן: מדובר במטפלות ולא בגננות.

דורית חזן: אני רוצה לדעת אם יש כוונה באמת לעשות הכשרה טרום כניסה, מבחני בדיקה קפדניים למי הולכת להיכנס בכלל למערכת.

דורית חזן: מעבר להכשרות שיהיו בתוך המערכת למטפלות הקיימות, בנוסף, לדעת אם יש איזושהי כוונה להכניס גם את הסייעות שמגיל שלוש והלאה לתוך משרד החינוך.

דורית חזן: היום הן מועסקות על-ידי הרשויות המקומיות.

דורית חזן: זה מהלך שהוא מחייב כדי לקבל באמת תחושה של ביטחון גם לילדים וגם להורים ברגע שאנחנו נמצאים בתהליך הזה.

דורית חזן: דבר מאוד חשוב שרציתי לדעת.

דורית חזן: עד היום בדקו באמת את הגברים לגבי הנושא של רישום פלילי.

דורית חזן: לא בדקו את הנשים אם יש להן איזשהן הפרעות.

דורית חזן: אני ציינתי מקרה חי וקיים לפני פחות מחודש שקרה לנו, שנכנסה סייעת באמת עם הפרעות נפשיות.

דורית חזן: ביום הראשון היא החזירה מכות לילד שהיא באה לטפל בו.

דורית חזן: בנוסף, חוק המצלמות – היום סוף, סוף פתרנו מקרה שאמא שהרגישה לא בנוח וחשדה במטפלת ופנתה למשטרה, כי אי-אפשר לפתוח את המצלמות רק על-ידי תלונה במשטרה.

דורית חזן: מה שקרה – שהמטפלת בגלל התמ"ת הושעתה לתקופה מסוימת בגלל שלקח המון זמן עד שהמטפלת הזאת הושעתה.

דורית חזן: ברוך השם, היום היא חזרה לעבודה מחוסר אשמה.

דורית חזן: חשוב לי לדעת שבאמת מטפלים בכל הדברים שעד היום היו והם לא סגורים הרמטית.

דורית חזן: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

צמרת אביבי: תודה רבה.

צמרת אביבי: קודם כל, בעצם העמותה וכל המורים שלנו הם גם עובדים החל מגילאי לידה ובמשפחתונים ובגנים פרטיים, במעונות יום, גני רשויות, אני יודעת שכרגע רוב העיריות, רוב הרשויות עדיין לא יודעת על קיומם של כל הגנים וכל מסגרות החינוך הקטנות האלה.

צמרת אביבי: אנחנו פה יכולים לתת את המידע הזה.

צמרת אביבי: דבר נוסף, מבחינת כל אורחות חיים שמשרד החינוך בעצם מקדם גם לגילאי לידה עד שלוש.

צמרת אביבי: חשוב שיהיה שיח גם איתנו מבחינת הנהלים – מה מותר, מה אסור, מבחינת תוכניות עבודה שלנו, איך לעבוד, ומה לעבוד.

צמרת אביבי: אני בקשר ישיר עם ד"ר אפרת אפללו, ממשרד הבריאות, אבל חשוב שיהיה גם עם משרד החינוך.

צמרת אביבי: כשהיינו עם משרד הכלכלה, היה קשר ישיר שוטף, אבל עם משרד החינוך טיפה יותר קשה.

צמרת אביבי: אין לנו אבא ואימא, ואנחנו צריכים פה מענה במקרה של בעיות מול מי אני עובדת, מול מי אני מדברת, איך הקשר השוטף.

שרן השכל: תודה.

דקל מור: צהריים טובים.

דקל מור: אני רוצה להודות ליושבות-ראש הוועדות.

דקל מור: אני באמת מברכת את הוועדה הזאת.

דקל מור: אני חושבת שהוועדה המשותפת הזאת צריכה להתכנס באופן קבוע לפחות בשנה הקרובה, פעם בחודש, פעם בחודשיים.

דקל מור: באמת, יש פה המון נושאים.

דקל מור: אני חושבת שכל הנושאים שעלו היום הם מאוד קריטיים וחיוניים.

דקל מור: וכמובן, שאנחנו כעמותה, היינו לאורך כל השנים ולאורך כל הדרך עם המעבר, ובאמת, התפללנו לכך, ואנחנו מברכות גם את השרה על כל מה שנאמר.

דקל מור: אבל, אני רוצה כן להגיד משהו חשוב חברים.

דקל מור: דיבורים כמו חול, ויכול להיות שיש מה לאכול, אבל אין מי שיאכיל.

דקל מור: הבעיה האמיתית כרגע לפני השטח שאין כוח אדם.

דקל מור: אז גם ההכשרות, וגם הבינוי, גם הסבסוד וגם התקינה, הכול באמת אלה תהליכים לטווח הרחוק והטווח הקרוב שאנחנו מדברים עליהם, אבל בשטח יש פצצה מתקתקת.

דקל מור: נשים לא רוצות לעבוד במקצוע הזה.

דקל מור: אנשים לא רוצים ללמוד את המקצוע הזה, ולשם כל האנרגיה וכל המחשבה כרגע צריכה להיות מופנית, כי באמת אנחנו כאן יושבות עם כל הפניות שאנחנו מקבלות, יושבות עם אנשי המקצוע, ויושבות עם עוד גופים, ואני אומרת לכם – אם יש תקציב, כבר יושבים לדבר על התקציב הקרוב, חלק עיקרי מהתקציב הזה, ונועה ממשרד האוצר נמצאת עדיין, אני מקווה, צריך לתת את הדגש על איך גורמים לנשים לעבוד ולהמשיך ולרצות להיכנס למקצוע, כי גם אם נוריד את התקינה אין מי שיפתח את הגנים.

דקל מור: וגם אם עכשיו יהיה סבסוד גם לאברכים הכול טוב ויפה, אבל לא יהיה נשות מקצוע שיפתחו.

דקל מור: אני חושבת שאתן כחברות יושבות-ראש הוועדה, צריכות לדרוש את זה ולתת לזה זמן מוקצב מתי היא תתכנס ותתחיל לעבוד.

דקל מור: בנוסף לכך, אני שמחה לראות את שושי כידור כאן, כי באמת, ניתן לראות שהרשויות המקומיות התחילו לשים לב שזה הזמן שלהן גם להתחיל לקחת את המושכות ולהתחיל לנהל את העניינים.

דקל מור: אבל, וכאן נועה ואורנה ואינה נמצאות, אני חושבת שהגיע הזמן להוציא גם קול קורא מיוחד ולתת הסבר ראוי לרשויות המקומיות לרתום אותן.

דקל מור: הרבה רשויות מקומיות לא מבינות את המהלך, לא מבינות מה קורה.

דקל מור: אנחנו נותנות המלצות כעמותה, אבל זה לא התפקיד שלנו.

נירה לאמעי רכלבסקי: המרכז לשלטון המקומי הוא כלי אדיר להגיע לרשויות.

דקל מור: דבר אחרון, הנושא של הבטיחות.

דקל מור: מקרים שמגיעים אלינו שנמצאים כרגע במשטרה, אני רוצה להגיד לך.

דקל מור: משטרת ישראל מקבלת הקלטות, מצלמות תלונות וכדומה.

דקל מור: הם עדיין מפנים את הנושא למשרד הכלכלה לאגף מעונות יום, על מנת להוציא צו סגירה למקום.

דקל מור: הם לא יודעים שצריך להעביר את זה תחת משרד החינוך, אנחנו בשיתוף פעולה על זה.

דקל מור: גם הדברים האלה צריכים מהר להיעשות, זה לא משהו שהוא צריך להיות בתהליך.

דקל מור: מקום שיש בו פגיעה בחסרי ישע, צריך לתת לו את הפתרון במידי.

דקל מור: אני מבקשת גם על זה לא להוריד את הרגל מהגז.

דקל מור: וכמובן, שוב פעם חוזרת על הבקשה, תכנסו את הוועדה המשותפת הזאת לפחות פעם בחודש, חודשיים.

שרן השכל: תודה רבה.

אופיר כץ: רק דיברנו, פורסם עכשיו כתבי אישום נגד תקיפה של שישה פעוטות בהרצליה.

אופיר כץ: בבקשה, סיגל טולדנו, ועד הגנים.

סיגל טולדנו: תודה שרן, על הדיון, ומיכל, כמובן.

סיגל טולדנו: אנחנו כמובן בין כל המברכים.

סיגל טולדנו: אני אקצר את הברכות, אבל להורים כמובן המהלך הזה היה מאוד חשוב.

סיגל טולדנו: אני רוצה להגיד משהו חשוב בשם ההורים שפחות דיברנו עליו.

סיגל טולדנו: אנחנו מקבלים המון פניות על הורים ללא מענה.

סיגל טולדנו: חשוב לנו שתדעו שברחבי הארץ אנחנו רואים ושומעים הרבה מאוד הורים בגיל הרך אפס עד שלוש, שלא מצליחים בכלל למצוא מסגרת.

סיגל טולדנו: אז לפני שאנחנו מדברים רגע על האיחוד של המעונות ועל הפיקוח וכו', חייבים לעשות איזשהו מהלך שבו אנחנו יודעים למפות את ההורים האלה ולתת להם פתרונות גם אם זה גן פרטי, גם אם זה גן מפוקח, אין היום להורים פתרונות בכלל, הם גם לא מוצאים גנים פרטיים.

סיגל טולדנו: המעונות נסגרים.

סיגל טולדנו: בתקופת הקורונה ראינו מעונות שנסגרים אם בשל העדר כוח אדם, אם בשל העדר תקציבים הורים קיבלו הודעה חודש לפני שהם אמורים לחזור לעבודה מחופשת לידה, אין לכם גן.

סיגל טולדנו: אז חייבים לשים לב לסיפור הזה, ולזכור שעדיין חלק נכבד, הרוב הגדול של ההורים בגיל אפס עד שלוש, הם הורים בגנים פרטיים, וחייבים להכניס אותם איכשהו לתוך המניפה הגדולה והחשובה הזאת תחת משרד החינוך, ולשים להם איזשהו סוג של פיקוח של רישיון, של הכשרה, להכניס גם את המטפלות בגנים הפרטיים לתוך אותה מטריה של הכשרות שאתם תחליטו לגביה.

סיגל טולדנו: אבל צריך לזכור, זה עדיין רוב ההורים ורוב הילדים במגזר הזה של אפס עד שלוש.

סיגל טולדנו: הם עדיין במסגרות פרטיות.

סיגל טולדנו: ומילה אחרונה.

סיגל טולדנו: אנחנו מאוד מבקשים סיפור האכיפה מאוד חשוב.

סיגל טולדנו: אנחנו מדברים עליו שנים.

סיגל טולדנו: אפשר לכתוב נהלים ולקבוע מדיניות, ומדדים וכו', אבל בסוף אנחנו רואים את זה גם בגני הילדים – 3-6.

סיגל טולדנו: יש בעיה של אכיפה בשטח, צריך לתת על זה את הדעת, ולחשוב איך באמת עושים את זה, ולשים סוף סוף את הגיל הרך אפס עד שש על השולחן במקום גבוה, במקום שראוי לו.

סיגל טולדנו: ההורים של הילדים הקטנים והצעירים במדינת ישראל, מרגישים תמיד אחרונים בסדרי עדיפויות, אם זה בקורונה, אם בזה בחינוך, אם זה בפדגוגי, אם זה בבטיחות, אם זה באלימות, אם זה בכל דבר.

סיגל טולדנו: הגיע הזמן להפוך את הפירמידה הזאת לא רק תקציבית, אלא גם מבחינת תשומת לב.

סיגל טולדנו: אנחנו מקווים שזה יקרה, ויוצאים מפה בקריאה בשם ההורים לכולכם.

סיגל טולדנו: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: חנן דגן.

שרן השכל: בבקשה.

חנן דגן: תודה רבה על האפשרות להגיד.

חנן דגן: אני רוצה להתחיל, קודם כל כמובן אני מברך על המעבר הזה.

חנן דגן: אני רואה את משרד החינוך שעושה עבודה מאוד קשה כדי לבוא ולהכניס את הדברים לשגרה, וזה דבר מאוד לא פשוט.

חנן דגן: הבעיה העיקרית שאני רואה זה השיח.

חנן דגן: והשיח הוא כאילו מתעלם מהגנים הפרטיים.

חנן דגן: אנחנו רואים את זה בכל המכתבים שיוצאים, הפרטיים בקושי קיימים.

חנן דגן: אנחנו רואים את זה בבדיקות אנטיגן בקושי לקבל אותם שעד היום פונים לרשויות והם לא יודעים על מה מדובר.

חנן דגן: אנחנו רואים את זה אם זה בבתי ספר וכל גן עירייה קיבלו 20 בדיקות לילד, ואצלנו 5 בדיקות לילד.

חנן דגן: אני לא מבין מה ההבדל בין ילד לילד.

חנן דגן: צריכה להיות פה התייחסות שווה לכולם.

חנן דגן: בתוך השיח, בהנחיות, יש הנחיות שהן ניתנות והן מתאימות לאותם אלה שנמצאים תחת משרד החינוך בצורה מלאה עם רשימה שמית של ההורים.

חנן דגן: וכלפי הגנים הפרטיים אין הנחיות שאומרים למשל בדבר פשוט, לכתוב במכתב בגנים פרטיים אנא תמלאו את הטופס ותשמרו אצל הגננת.

חנן דגן: אבל אין התייחסות לזה, ואנשים חושבים שהם יכולים למלאת באותו פורטל.

חנן דגן: אנחנו חייבים לעשות פה שינוי בתפיסה.

חנן דגן: מעבר לזה, בתוך כל הדיונים שאנחנו מקיימים, ואנחנו רואים איך הדברים מתקדמים, אנחנו רואים שיש כוונה איפשהו לכלול את הרשויות המקומיות בתוך הליך הפיקוח.

חנן דגן: הדבר הזה בתוך חוק הפיקוח עצמו, נאמר איפה שבמפורש כאשר רשות מקומית שהיא מפעילה גנים עד שלוש משלה, היא לא תוכל להשתתף בפיקוח.

חנן דגן: אנחנו רואים שאנחנו נמצאים בצד, ולא שמים לזה את הדגש.

חנן דגן: לא באים ויוצרים הסדר לפני שמתחילים, אלא מתחילים להעביר לפני שיושבים איתנו בצורה מלאה איך לעשות את זה.

חנן דגן: איפה שיש פה ניגוד אינטרסים מאוד קשה, יש לנו ויכוח קשה וארוך טווח עם הרשויות המקומיות, זאת אומרת, בהתייחסות לגנים הפרטים ראינו את זה בצורה חריגה שעד היום עוד לא נפתרו חלק גדול מהבעיות שאנחנו חייבים לסיים את זה איפשהו.

חנן דגן: שרן, זה נופל לפתחך לסיים את כל ההליך שעשינו הישג אדיר.

חנן דגן: אנחנו ראינו את הרשויות שהן לא רוצות לקחת אחריות בחלוקה של האנטיגן, ודוחים בהרבה מקומות את הגנים הפרטיים, אז בטח ובטח איך רוצים להעביר להן את הפיקוח כאשר הן לא רוצות אותנו.

חנן דגן: אז צריך לבוא ולסגור את הדברים עוד לפני.

חנן דגן: מעבר לכך, בכל הנושא של ההכשרות, אנחנו שומעים איך באים ורוצים לפצות על שעות העבודה, כאשר בגנים הפרטיים זה דבר שהוא בלתי אפשרי ולא כולל אותנו – מי יממן את אותן שעות עבודה עבור אותם עובדים.

חנן דגן: בנוסף, העובדים עצמם והחוק איפשר את זה, התקנות איפשרו את זה, כאשר יש עובדים ותיקים הם יכולים לעשות קורסים פחות מ-220 שעות, כאלה ש-20 שנה הן עובדות בגן, האם הן צריכות את אותו אורך, אבל אף אחד, גם בתקופה שזה היה במשרד הרווחה, וגם כיום, אני לא רואה שום התייחסות לקורסים המקוצרים האלה, לאלה שהם ותיקים עם המון שנות ותיק.

חנן דגן: וחייבים פה כדי שנוכל כן להתחיל להכשיר את העובדים, העובדים האלה עם הותק, עומדים כרגע וממתינים.

חנן דגן: הזמן הולך ומתקתק לכיוון הארבע שנים תחולה של החוק וחבל על הזמן הזה.

חנן דגן: בואו תנו גם את האפשרות הזאת להתקדם.

נועה צור: חשוב לי להבהיר, פיקוח עושה אך ורק משרד החינוך, לא הרשות המקומית.

נועה צור: לגבי ההכשרה, ההכשרה היא לכולם.

נועה צור: נכון שהתקציב או האחריות של הרשות תהיה לסגור או לתאם את הקורס מול המכללות, אבל היא לכולם.

נועה צור: נכון לעכשיו אנחנו יודעים שיש קרוב ל-70% נשות צוות שלא עברו הכשרה מקצועית לגיל הרך, ולכן, אנחנו שמים דגש על הקורס המקצועי של 220 שעות.

נועה צור: ברור לנו שבהמשך אנחנו נתייחס גם למטפלות עם הותק, ונתאים קורסים עבורם.

קרן אוחנה איוס: אם אפשר להגיד מילה.

קרן אוחנה איוס: ראשית, אני מודה לכם על הדיון החשוב.

קרן אוחנה איוס: אני מברכת כאן את הקולגות שלנו ממשרד החינוך, את אורנה, אינה ואת נועה, שהפכו להיות שותפות בחודשים האחרונים.

קרן אוחנה איוס: בפתחו של יום המשפחה שחל מחר, אני רוצה להגיד שבאמת באיזשהו מקום אנחנו מרגישים שיש בית.

קרן אוחנה איוס: אבל כמו שחנן אמר, אתם צריכים לזכור ש-77% מהענף הזה שייך למגזר הפרטי, הוא הופך להיות מוסד חינוך.

קרן אוחנה איוס: יחד עם זאת, הוא עסק לכל דבר.

קרן אוחנה איוס: אנחנו באמת רוצים איזושהי התייחסות שהיא מתאימה לכך.

קרן אוחנה איוס: ראינו את זה נקודתית בבדיקות האנטיגן.

קרן אוחנה איוס: אבל חשוב לנו שתהיה גם התייחסות לתחומים האחרים, כמו אישור להפעלת מעון שעשית הישג אדיר, אבל עדיין אנחנו לא יודעים מה קורה עם זה ברשויות המקומיות.

שרן השכל: זהו, זה נכנס לתוקף בינואר.

קרן אוחנה איוס: אבל עדיין לא קיבלנו את צו הקפאת הליכים, ולא קיבלנו את החלטת שרת הפנים מה קורה מעל 36 ילדים, ורשויות מקומיות לא יודעות מהרשימה לאישור הפעלת מעון, ככה שעדיין ממשיכות לאכוף שימוש חורג שזה לכשעצמו כבר לא תקין.

קרן אוחנה איוס: תודה רבה על ההתייחסות, וכמובן שהמשך העבודה על תקנות חוק הפיקוח שדינו חל בוועדה לזכויות הילד יכול באמת להתקיים בפורום משותף כזה ואז כולנו נרוויח מהדבר.

קרן אוחנה איוס: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה.

אופיר כץ: שרן, אפשר רק שאלה לחדד קצרה, רק 220 שעות זה על כל המטפלות משבעה ילדים ומעלה, לא משנה אם זה סמל או לא.

נועה צור: לכולם.

לזכויות הילד): שאלה אחרונה לגבי מתווה תמיכה בפעוטות שצריכים סיוע, הנגשה ושילוב.

לזכויות הילד): האם יש דיון להעברת המעונות השיקומיים או שזה בכלל כרגע לא על השולחן.

אינה זלצמן: ההחלטה לא אצלנו כרגע.

לזכויות הילד): בנפרד.

לזכויות הילד): זה עתיד כן להשתנות או שעדיין לא דנים על זה.

אינה זלצמן: ההחלטה כפי שהיא כיום משאירה את המעונות השיקומיים במשרד הרווחה.

לזכויות הילד): תודה רבה, הבנתי.

לזכויות הילד): אני חוזרת להתרגשות של תחילת הדיון.

לזכויות הילד): עוד יהיו דיונים בנושא הזה.

לזכויות הילד): כמו שאמרנו, זה נושא שהוא מורכב מאוד, מבורך, אך מאוד מורכב.

לזכויות הילד): אנחנו כמובן נעקוב אחר ההתקדמות במידה ויצוצו בעיות וברכות, אנחנו גם אוהבים לפרגן, לראות איך הדברים מתפתחים, ובאמת, איך אנחנו עונים על כל השאלות, לרבות כל מה שקשור לסל המחירים ולמשכורות של המטפלות.

לזכויות הילד): ילד הוא ילד, ואני שמחה לומר שסוף סוף הילד נמצא במרכז, ועל מדינת ישראל תמיד לראות את הילד לא רק כמערכת חינוך, אלא כמכלול גדול.

לזכויות הילד): והסיבה שאני אומרת את זה, כי לפעמים כשמדובר גם על גנים פרטיים, או על כל המושג הזה של פרטי, באים ואומרים – הוא לא חלק ממשרד החינוך, כי ההורים שלו בחרו ללכת למוסד פרטי אז הוא נפרד.

לזכויות הילד): אז ילד הוא ילד בין אם הוא במסגרת פרטית.

לזכויות הילד): ולשאלת האנטיגן שלמשל מופיע היום, משרד הבריאות, פיקוד העורף, ולכן, על כל ילד לקבל את ה-360.

לזכויות הילד): אני מברכת את משרד החינוך ואת שרת החינוך על הצעד האמיץ וחסר התקדים ההיסטורי יש לומר.

לזכויות הילד): אני שמחה, ואני מברכת גם את חברתי שרן השכל על הדיון החשוב הזה.

לזכויות הילד): תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה, גם אני כמובן מברכת את חברתי מיכל שיר, יושבת-ראש הוועדה, ואת שרת החינוך על המהלך האמיץ הזה שהוא אירוע היסטורי לא פחות מזה.

שרן השכל: ברור לי שאנחנו רק בתחילת הדרך.

שרן השכל: ולנו כאן בוועדת החינוך ובוועדה לזכויות הילד, יש עוד עבודה חשובה וארוכה מולכן, מול כל המשרדים, כדי לוודא שאותו מעבר נעשה בצורה המיטבית.

שרן השכל: זה לא רק כדי לבוא ולבקר את העבודה שלכן, ההיפך, זה כדי לעזור לכן קודם כל לקיים את הדיון הציבור ולשמוע עמדות של גופים, של ארגונים וכו'.

שרן השכל: אבל בעיקר גם כדי לעזור לכן לגייס משרדים נוספים כדי לעשות את זה כמו שצריך, כי אם כבר עושים את זה, אז באמת צריך לעשות את זה כמו שצריך.

שרן השכל: ולכן, קודם כל, אנחנו נקיים דיון נוסף בעוד כשישה שבועות על מנת לראות כיצד הדברים התקדמו.

שרן השכל: קודם כל, חלוקת בדיקות הקורונה גם לפעוטות ממש חשוב.

שרן השכל: המון הורים פונים מאוד מודאגים, כל הארגונים.

שרן השכל: ולכן אנחנו מבקשים גם מתווה כיצד זה עובד ואיך זה למעשה נעשה.

שרן השכל: אנחנו מבקשים גם אם זה לא לעכשיו לטווח הרחוק, כאשר יהיו המעונות והכול יתפקד לעניין העברת הרישום ממשרד הכלכלה למשרד החינוך, או לרשויות המקומיות שמכירות את המצב הסוציו-אקונומי של התושבים שלה.

שרן השכל: כלומר, למצוא איזשהו מתווה שיהיה יותר נכון עבור התושבים, במקום פשוט להשאיר את זה במשרד הכלכלה.

שרן השכל: אנחנו מבקשים כמובן התכנסות ועדת המחירים כמה שיותר מהר.

שרן השכל: אנחנו מקווים שעד הדיון הבא כבר תהיה ישיבה ראשונה ותוכלו לעדכן אותנו בפרטים של ועדת המחירים, זו בקשה שלנו.

שרן השכל: לעניין הגנים הפרטיים.

שרן השכל: הם כרגע באמת מחזיקים את מירב הפעוטות במדינת ישראל.

שרן השכל: אנחנו מבקשים לעשות את זה ביחד בשיתוף פעולה בדיון בשולחן עגול יחד איתם כדי לראות איך המעבר הזה נעשה בצורה המיטבית.

שרן השכל: תודה רבה לכולם.

שרן השכל: תודה רבה לכל מי שהגיע.

שרן השכל: תודה רבה למשרד החינוך.

שרן השכל: המון בהצלחה.

שרן השכל: משימה לא פשוטה, משימה מאוד מורכבת שנמצאת על הכתפיים שלכם.

שרן השכל: אנחנו סומכים עליכם, ואנחנו פה כדי לסייע בדרך.

שרן השכל: תודה רבה לכל מי שהגיע לישיבה.

שרן השכל: תודה רבה לכל חברי הכנסת, גם לך, אופיר כץ, שנשארת ככה עד הסוף.

שרן השכל: תודה לכולם.

שרן השכל: הישיבה נעולה.