ועדת הכספים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 210, 2022-01-25 12:00

אלכס קושניר: צוהריים טובים, אנחנו באיחור של 34 דקות, אנחנו מתחילים לדון בסעיף השני בסדר היום.

אלכס קושניר: אני שמח מאוד שהחוק הזה בא לכאן לוועדה, זאת באמת בשורה ענקית להרבה מאוד ענפים במשק.

אלכס קושניר: אני רואה פה נציגים בכירים מאוד של ענף המסעדנות – חיים, ברוכים הבאים.

חיים כהן: תודה רבה.

אלכס קושניר: זאת בשורה גם לענף המלונאות, ענף הבנייה ולענף התעשייה.

אלכס קושניר: הדבר הזה הולך להוזיל עלויות באופן משמעותי בענפים האלה, בעצם בכלל הענפים במשק.

אלכס קושניר: בסופו של דבר, אני מצפה ומקווה שההוזלה הזאת תתגלגל לצרכנים ואנחנו נראה הוזלה עבור הרבה מאוד מוצרי צריכה במשק, וזה צעד חשוב מאוד למלחמה ביוקר המחייה.

אלכס קושניר: אני מברך את שר האוצר שיזם את החוק הזה, אני מברך את חברת הכנסת מירב בן ארי, על היוזמה ועל שהביאה את החוק הזה כהצעה פרטית.

אלכס קושניר: לפני שנתחיל לדון בחוק לגופו של עניין, אני רוצה שנצביע על מיזוג שני החוקים.

אלכס קושניר: אייל, אני צריך להעלות את זה להצבעה?

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד משהו.

אלכס קושניר: נצביע ואז תדברי.

אלכס קושניר: אתן לך.

שלמה קרעי: אין לנו את החומר, אלכס.

מירב בן ארי: זה מה שרציתי להגיד לך, אין לנו את החוק בגלל שאין אינטרנט.

אלכס קושניר: אפשר להדפיס להם?

ינון אזולאי: אתה רוצה בינתיים התייעצות סיעתית שתוכל להדפיס?

מירב בן ארי: הטאבלט לא עובד, אין לנו בכלל תקשורת.

אלכס קושניר: אנחנו סטארט אפ ניישן עד שזה מגיע לטרקטור שפוגע בכבל.

אלכס קושניר: אני מעלה להצבעה את מיזוג שתי הצעות החוק, הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (תיקון מס' 20), התשפ"ב-2022 (מ/1499).

אלכס קושניר: והצעת חוק התכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (תיקון - ביטול פרק י'), התשפ"ב-2021, פ/2610/24, של חברת הכנסת מירב בן ארי.

אלכס קושניר: מי בעד המיזוג?

אלכס קושניר: אושר.

אלכס קושניר: המיזוג אושר.

משה גפני: מתי תיתן לי לדבר?

אלכס קושניר: קודם כל, יוזמת החוק, מירב בן ארי, בבקשה.

מירב בן ארי: תודה רבה אדוני היושב-ראש, אני שמחה להיות בוועדה שלך, זה יום חשוב מאוד, אנחנו עם החוק הזה כבר מהכנסת העשרים, בגלל זה גפני רוצה להתייחס, ואני מניחה שגם הוא ידבר.

מירב בן ארי: היה צריך הרבה אומץ כדי להביא את החוק הזה, וצריך להגיד תודה רבה לשר האוצר אביגדור ליברמן, שלא נכנע לפופוליזם ששטף את החוק הזה בכנסת העשרים.

מירב בן ארי: לצערי אני וחברים שלי כאן מהמסעדות, ביחד עם גפני, שהיה יושב-ראש ועדת הכספים וניסה, אבל לצערי לא הצלחנו.

מירב בן ארי: וצריך הרבה אומץ ציבורי, וזה מה שעשה השר, ומגיע לו את כל הקרדיט על זה.

מירב בן ארי: זה דבר חשוב, זה מס מיותר שהושת על בעלי עסקים מקטנים לגדולים, לא ספר את הגודל של העסק שלך.

מירב בן ארי: מעסק הכי קטן למלון הכי גדול.

מירב בן ארי: ועל מה?

מירב בן ארי: אין לנו ידיים עובדות.

מירב בן ארי: אין.

מירב בן ארי: אין לנו.

מירב בן ארי: כשבחור משתחרר מהצבא, ולכולנו יש ילדים שעובדים, הוא לא רוצה שהוא ישטוף כלים במסעדה.

מירב בן ארי: או שהוא סו שף או שהוא ברמן או שהיא מארחת.

אלכס קושניר: או שהוא חיים כהן.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: אני משוחחת הרבה - - -

חיים כהן: לוקח הרבה שנים להיות חיים כהן, האמן לי.

ינון אזולאי: ככה נתן את המותג שלך, ראית מה זה?

אלכס קושניר: רציתי שנרגיש בנוכחותו.

מירב בן ארי: חיים, למרות החברות שלנו, אספר לך משהו שאתה לא יודע: כשהשתחררתי מהצבא, הייתי חמש שנים בצבא, באתי למסעדה, אני סגן בצבא, עם נשק.

ינון אזולאי: אם היא עדיין קיימת, היא מסעדה טובה.

מירב בן ארי: מסעדה מעולה.

מירב בן ארי: סגן מהצבא, עם נשק, עם חטיבת גולני שאני גאה בה מאוד, התג המרובע, הגעתי כולי, מלכת העולם עכשיו מגיעה.

מירב בן ארי: הורדתי את המדים ואמרתי להם: יש לכם עבודה?

מירב בן ארי: הוא אמר לי שהוא מגולני, הוא בטוח לוקח אותי, יצא ככה שאחראי המשמרת גולנצ'יק, הוא אמר לי: ברור, תבואי יום ראשון ותתחילי.

מירב בן ארי: התחלתי מלהיות פיקולו, לאסוף את הכלים ועד להיות מלצרית ולעבוד בלי הפסקה.

מירב בן ארי: היום לא רוצים.

מירב בן ארי: והם נאבקים ובעלי המלונות נאבקים.

אלכס קושניר: תראי לאן הגעת.

מירב בן ארי: תראה לאן הגעתי, מהפיקולו במסעדה.

מירב בן ארי: אין, אין מי שיעשה את זה.

מירב בן ארי: אז כשכבר מוצאים עובדים, משיתים עליהם כזה מס מטורף.

מירב בן ארי: בכנסת העשרים הגיעו לגפני בעלי עסקים עם שומות מטורפות.

מירב בן ארי: אתה זוכר את השומות?

מירב בן ארי: הדבר היחיד שהצלחנו זה לוותר להם על הריבית ולהשאיר את הקרן.

מירב בן ארי: אתה זוכר?

מירב בן ארי: אחרי מאבק ארוך.

מירב בן ארי: וגם על הקרן הם אמרו: אין.

מירב בן ארי: אין לנו.

מירב בן ארי: התחלתי ואסיים, אני מברכת אותך, אתה הולך להעביר תהליך היסטורי.

מירב בן ארי: אתם לא יודעים כמה זה חשוב, זה מרגש אותי באופן אישי להיות כאן היום אתכם.

מירב בן ארי: אנחנו נעשה את זה, ואני בטוחה, אני אעזור לך בכל מה שאני יכולה מול האופוזיציה שנתקתק את זה גם בקריאה שנייה ושלישית.

מירב בן ארי: במליאה אני אעשה את כל המאבק בשביל זה.

ינון אזולאי: אלכס כבר עשה את העבודה איתי ועם - - - זה בסדר, אל תיקחי לו את הקרדיט.

מירב בן ארי: אבל יש כאן עוד סיעה גדולה שצריך לדבר איתה.

מירב בן ארי: אבל לא משנה, נעזור.

מירב בן ארי: וכל עזרה שתביאו הרי זה מבורך, וזה הכי חשוב.

מירב בן ארי: אני יודעת כי גפני היה איתנו במאבק, והיה לי חשוב להגיד את זה.

מירב בן ארי: וכן להגיד תודה לחברים שלי, קודם כל המסעדנים, כמובן גם בעלי בתי המלון, וענף הבנייה.

מירב בן ארי: אבל המסעדנים שהם העסקים הכי קטנים, שבאמת נלחמו בשיניים ליום הזה, אני שמחה ואני גאה בכם, ואני אוהבת מאוד שנמשיך את המאבק הזה, ואני מבטיחה לכם שבקריאה שנייה ושלישית, אני וקושניר באים לשתות אצלך כוס יין.

חיים כהן: יאללה, אמן.

מירב בן ארי: סגור.

אלכס קושניר: קודם כל קיבלתי הזמנה לכוס יין, אבל אני - -

מירב בן ארי: אני הזמנתי אותך לחיים.

אלכס קושניר: - - מרחיב את זה לכל חברי הוועדה.

מירב בן ארי: קדימה.

ולדימיר בליאק: תודה רבה, כי כבר חשבתי - - -

מירב בן ארי: אני לא יודעת אם גפני יוכל.

חיים כהן: בקרוב אני פותח מסעדה כשרה בבני ברק, וגם מר גפני יוכל.

חיים כהן: למרות שהוא אוהב פלאפל, נכון?

משה גפני: נהדר.

חיים כהן: אני זוכר טוב שאתה אוהב פלאפל?

חיים כהן: אדאג לך גם לפלאפל.

משה גפני: עשינו ארוחה בשדרות.

חיים כהן: נכון.

חיים כהן: אבל עכשיו אני פותח אצלכם בעיר.

משה גפני: מסעדה בבני ברק – זה חשוב מאוד.

ינון אזולאי: חיים, רק שתדע שלפני איזה - - - אלכס, לפני חודש היינו פה, ועשינו תחרות ביני ובינך על חביתות.

ינון אזולאי: אולי הוא יהיה השופט במקום ולדימיר?

אלכס קושניר: כשיש שופט כזה, אני לא מתחרה.

ינון אזולאי: מולי, רק אני ואתה בתחרות.

אלכס קושניר: אני ואתה, זה בסדר.

אלכס קושניר: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברת הכנסת בן ארי, אני מבקש להודות על זה שמביאים את החוקים הללו, את החוק שאנחנו עכשיו גם איחדנו אותו.

משה גפני: עברתי הרבה מאוד כיושב-ראש ועדה, אבל לא רק כיושב-ראש ועדה, נעשה פה עוול שאין כדוגמתו.

משה גפני: מה לעשות, הקדוש ברוך הוא העניש אותנו, עם הקורונה ועם דברים שלא היו בעבר, וחברה דמוקרטית, הומנית, יהודית ואזרחית, צריכה לדאוג לאנשים שרעבים ללחם.

משה גפני: ויש בין המסעדנים, ואנחנו זוכרים אז גם כן, שפשוט רעבים ללחם.

משה גפני: והאמירות האלה שנאמרות, שאני הייתי במקום כזה וכזה, ואני ראיתי שהמסעדה מלאה, והקניון מלא – לצערנו הרב זה לא המצב.

משה גפני: יכולים להיות מקרים כאלה, אבל בסך הכול, תפקידה של החברה לעזור.

משה גפני: אני מברך אותך, חברת הכנסת בן ארי, על היוזמה.

משה גפני: אני מברך אותך, אדוני יושב-ראש הוועדה, אלכס קושניר, שאתה מביא את זה.

אלכס קושניר: ואת שר האוצר שמביא את זה.

מירב בן ארי: שר האוצר - - -

ינון אזולאי: אתה רוצה להרוס?

אלכס קושניר: תגיד פעם אחת.

אלכס קושניר: בדיון הקודם אמרתי לך שאני מברך את הממשלה הקודמת על החוק, נכון?

אלכס קושניר: אז בוא תהיה הוגן.

ינון אזולאי: אתה רוצה לברך את הממשלה או את השר?

ינון אזולאי: בוא ניכנס למשא ומתן.

אלכס קושניר: אני יכול לברך את שר האוצר הקודם, בסדר.

מירב בן ארי: אני בירכתי אותו, ונראה לי לגפני קצת יותר קשה.

אלכס קושניר: כן.

אלכס קושניר: חבר הכנסת גפני, תנסה, תעשה מאמץ.

משה גפני: לא, אני אגיד לך מה - - -

אלכס קושניר: בלי להגיד את השם, רק את התפקיד.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אז אגיד לך מה ההבדל בין שר האוצר לביני, ויש כמה הבדלים.

אלכס קושניר: עזוב אותי מהבדלים, יש המון הבדלים, אני מסכים איתך.

אלכס קושניר: פה אנחנו לעניין החוק.

משה גפני: אבל יש לי חסינות, מותר לי להגיד מה שאני רוצה.

אלכס קושניר: זה נכון.

משה גפני: אני מבקש לומר: מה ההבדל בין שר האוצר לביני?

משה גפני: יש כמה הבדלים שקיימים – אני אמרתי כל הזמן בהיותי על הכיסא הזה, אמרתי את זה ואמרתי את זה לשרי האוצר לדורותיהם: אנחנו כחברה לא יכולים לבוא ולהתעלם מהעניין ולהגיד שאנחנו לא - - - שר האוצר הנוכחי לא אמר את זה, הוא עושה דברים שהם דברים חשובים, זה למשל דבר חשוב.

אלכס קושניר: וטוב.

משה גפני: וטוב.

אלכס קושניר: תודה.

משה גפני: זה היה "סחיטה באיומים".

משה גפני: אבל המציאות הזאת היא מציאות שבה הוא כל הזמן אומר: לא ניתן ולא ניתן.

משה גפני: מה זה לא ניתן?

משה גפני: אנחנו אחראים על מה שקורה בעולם?

אלכס קושניר: חד משמעית.

אלכס קושניר: בגלל זה הוא אמר באופן מפורש שאף אחד לא יישאר מופקר.

משה גפני: אבל אי אפשר להשאיר, לא את התיירות, לא את המסעדות, ואי אפשר להשאיר את המקומות האחרים.

משה גפני: היינו אז באירוע שעשינו בשדרות, אנחנו יודעים על מה מדובר, הרי זה דבר נורא ואיום.

משה גפני: את לא נמצאת כאן בוועדה לעיתים תכופות, אבל זה שאנחנו הולכים להצביע בעד, תאמיני לי שזה יותר היסטורי מהחוק עצמו.

אלכס קושניר: לא נכון.

אלכס קושניר: היו פה הצבעות בעד.

משה גפני: למה אתה מפריע לי?

אלכס קושניר: היו פה הצבעות בעד.

מירב בן ארי: תן לו, הוא בגישה חיובית.

אלכס קושניר: היו פה הצבעות בעד, גם בתקציב היו פה דברים שהצבענו בעד, וגם אתם.

משה גפני: לא, בתקציב לא.

אלכס קושניר: לא בתקציב עצמו, אבל בחוק ההסדרים כן.

משה גפני: אנחנו תומכים.

משה גפני: אני יכול להגיד בשמי.

מירב בן ארי: אני יודעת.

מירב בן ארי: גם ציינתי כמה עשית בכנסת הקודמת.

משה גפני: אני חושב שזה חוק נכון, נצטרך לדון בו לגופו של עניין, יש פה את הנושא גם של בתי אבות שצריך לראות מה עושים איתם.

משה גפני: הם גם כן נמצאים במצוקה גדולה.

שלמה קרעי: לגבי איזה עובדים עדיין יש היטל עובד זר?

מירב בן ארי: ביטלנו בכנסת העשרים רק לחקלאות.

מירב בן ארי: עכשיו זה הבניין.

שלמה קרעי: לסיעוד גם אין.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: עכשיו - - -

משה גפני: זה מה שאמרתי.

אלכס קושניר: בעצם לא נשאר לך ענף עם היטל.

אלכס קושניר: אין דבר כזה.

מירב בן ארי: בחקלאות אפס.

אלכס קושניר: אין יותר ענף עם היטל.

משה גפני: אני מסכים עם אדוני היושב-ראש - - -

שלמה קרעי: יש בתעשייה.

אלכס קושניר: בתעשייה בוטל.

שלמה קרעי: תעשייה ובניין בוטל.

שלמה קרעי: הכול בוטל?

אלכס קושניר: עכשיו מבטלים.

אלכס קושניר: אין לך יותר.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני משלים את דברי ואני אומר:

משה גפני: אנחנו צריכים לעשות הכול על מנת שאנשים לא יישארו רעבים ללחם, ואני מאוד בעד החוק הזה.

משה גפני: ונצטרך לראות מה עושים גם עם הענפים האחרים.

משה גפני: תודה רבה.

שלמה קרעי: קושניר, מה המקור התקציבי לזה?

שלמה קרעי: המעונות יום של החרדים?

אלכס קושניר: לגבי מעונות היום של החרדים, כמו שאתה יודע, בג"ץ למורת רוחנו דחה את הפתרון הזה.

שלמה קרעי: למורת רוחכם, בג"ץ סוף סוף עשה מעשה טוב שאולי ישמור על כבודו.

אלכס קושניר: שים לב שאנחנו לא מסכימים אבל מכבדים את החלטת בג"ץ.

ולדימיר בליאק: רגע, זה משנה את היחס שלך לבג"ץ?

שלמה קרעי: זכותכם.

משה גפני: מה זאת אומרת אתם מכבדים?

משה גפני: אתם יכולים לא לכבד.

אלכס קושניר: אנחנו מכבדים.

משה גפני: איך לא תכבדו.

ינון אזולאי: כי אתם מראש תליתם את ידכם על בתי המשפט.

משה גפני: תלוי איזה - - - שולט במדינה.

ינון אזולאי: אתה יודע שאין לנו אמון במערכת המשפט.

שלמה קרעי: הרי נבחרתם כדי שבג"ץ יתווה מדיניות ולא אתם, אתם רק הבובות.

מירב בן ארי: לא נעים לי להגיד לך, אבל גם בכנסת העשרים - - -

אלכס קושניר: טוב, אני חושב שיש פה חוק כל כך חשוב – בואו נתמקד בו.

מירב בן ארי: כן, בואו נתמקד בו.

אלכס קושניר: יש פה אירוע באמת היסטורי של ביטול מס מיותר שבמשך הרבה מאוד שנים הגדיל עלויות עבור העסקים – בתחום המסעדנות, בתחום המלונאות, בתחום הבניין ובתחום התעשייה.

אלכס קושניר: הדבר הזה גם מוזיל עלויות ושוב - - -

משה גפני: אבל כן בחקלאות בוטל.

שלמה קרעי: אבל מה עם המכסות?

אלכס קושניר: שנייה.

אלכס קושניר: המטרה היא בסופו של דבר שזה ישפיע לטובה על יוקר המחייה, ואנחנו נראה בענפים ירידת מחירים, זאת המטרה.

שלמה קרעי: אלכס, מה עם מכסות?

שלמה קרעי: בסיעוד חסרים עובדים, בחקלאות חסרים עובדים.

אלכס קושניר: לגבי עניין איגוד בתי האבות, אני חושב שרוב חברי הכנסת יסכימו על זה – בשנה שעברה - -

ינון אזולאי: כן, ביולי.

אלכס קושניר: - - ביטלנו את האגרה השנתית עבור העובדים בענף הסיעוד המוסדי.

אלכס קושניר: אני יודע שההוראה הזאת היא עד אמצע מרץ.

אלכס קושניר: ואני אומר לכם חבריי באגף התקציבים:

אלכס קושניר: אנחנו מבקשים לשקול בחיוב את המשך הפטור הזה.

אלכס קושניר: זה כמובן לא במסגרת החוק הזה.

אלכס קושניר: אבל אנחנו בהחלט נידרש לסוגיה הזאת ונבקש מכם לשקול את זה בחיוב.

ינון אזולאי: אגב, כן הייתי את ההתייחסות שלהם מדוע אי אפשר להכניס את זה כבר בתוך החוק הזה.

ינון אזולאי: הרי גם במרץ, הרי זה פחות מחודשיים, אנחנו נמצאים כבר במצב שפג להם התוקף והם צריכים לדעת מה עושים.

ינון אזולאי: אם אפשר להכניס את זה כבר עכשיו, השמחה תהיה מושלמת.

ינון אזולאי: ואני אומר לך שזה לא יעכב כמובן, ואנחנו יודעים, אנחנו יודעים שמגיע למסעדנים, ואם היינו יכולים לתת החזר על מה שהם הוציאו, מה שמגיע להם, כי המסעדנים נמצאים איתנו בכל עת, בכל מקום, גם בנגב, בגליל, בפריפריה, בכל מקום תראה אותם.

ינון אזולאי: המסעדנים עושים עבודה טובה ומגיע להם הפטור מההיטל הזה, יחד עם זאת גם הסיעודיים, בתי האבות, כן היה נכון להכניס את זה עכשיו.

ינון אזולאי: אלא אם כן יש לכם משהו אחר שאיתו תשכנעו למה לא להכניס.

אלכס קושניר: אנחנו נגיע לזה.

אלכס קושניר: אבל אני רוצה קודם כל שנדון לגופו של החוק עצמו.

אלכס קושניר: אני מבקש ממשרד האוצר להציג את החוק.

אלישיב ממן: אוקיי, אלישיב ממן, נציג רשות המיסים.

אלישיב ממן: החקיקה די ברורה, מה שהחקיקה הקיימת היא שמעסיקים של עובדים זרים, כולל עובדים זרים מסתננים, מחויבים לשלם היטל על העסקת עובדים.

אלישיב ממן: ההיטל הוא בשיעור של 20%.

אלישיב ממן: יש ענפים ספציפיים שמשלמים 15%.

ינון אזולאי: האם אני יכול להקל עליך?

ינון אזולאי: כולנו הבנו שהחוק טוב, האם אתה יכול להגיד לנו למה עד עכשיו לקחת היטל?

ינון אזולאי: אם תיתן לנו את תשובה על זה, אתה גדול.

מירב בן ארי: לא נעים לי להגיד לך - - -

אלכס קושניר: לא אותו אתה צריך לשאול את השאלה הזו.

מירב בן ארי: אני אגן עליך, כי אני הייתי פה בכנסת העשרים עם גפני – הוא לא זה שמנע את ביטול ההיטל.

ינון אזולאי: אני שואל באופן כללי.

מירב בן ארי: האוצר, ולא סתם, אמרתי לך - - -

ינון אזולאי: היסטורית, למה לקחו על דבר כזה?

מירב בן ארי: זה לא רלוונטי.

מירב בן ארי: אני עוד הייתי במפלגה של שר האוצר הקודם, שר האוצר הזה פשוט קיבל אומץ ציבורי ועל זה צריך להודות לו.

מירב בן ארי: והנה אני אומרת לך, הייתי במפלגה של שר האוצר ובלמו אותנו, וזה לא הם בלמו אותנו.

ינון אזולאי: אגב, למה צריך אומץ ציבורי?

ינון אזולאי: אני חושב שהדבר הזה הוא דבר נכון וברור והיה צריך מלפני זה לבטל.

ינון אזולאי: אני מסכים איתך.

מירב בן ארי: אספר לך מי בלם את גפני ואותי.

אלכס קושניר: מירב, אני בכל זאת רוצה שרשות המיסים תציג את החוק.

מירב בן ארי: שר האוצר עשה פה מהלך.

אלישיב ממן: כמו שאמרתי, ההיטל הוא בשיעור של 20%, יש ענפים ספציפיים שמשלמים 15% – בניין ותעשייה.

אלישיב ממן: ענף החקלאות בוטל ב-2016, ירד לשיעור של אפס אחוז.

אלישיב ממן: ההיטל חוקק בשנת 2003.

משה גפני: הורדנו את זה כאן.

אלישיב ממן: נכון.

משה גפני: בהסכמה של משרד האוצר, אחרי קווצ'ים, בסדר, לא חשוב.

אלישיב ממן: בתיקון שלפנינו מוצע לבטל את ההיטל על העסקת עובדים לכל הענפים, לבטל את כולו, לא רק בענפים ספציפיים.

אלישיב ממן: בנתונים שבידנו, הענפים העיקריים הם - - -

משה גפני: למה לא מבטלים לגמרי כמו בחקלאות לשלוש שנים?

משה גפני: למה רק בעקבות הקורונה?

משה גפני: זה היטל לא מוצדק.

אלישיב ממן: גם החקלאות יהיה מבוטל קדימה.

אלישיב ממן: זה לא יהיה הוראת שעה.

משה גפני: בסדר, אבל בחקלאות זה לשלוש שנים.

אלישיב ממן: לא, חקלאות גם יהיה מבוטל בעתיד.

אלישיב ממן: ברגע שאתה מבטל את הסעיף, אז הוראת השעה לא - - -

משה גפני: למה אי אפשר את המסעדות, למה אי אפשר לבטל את ההיטל לחלוטין?

אלישיב ממן: מבטלים את ההיטל לחלוטין.

משה גפני: לחלוטין?

משה גפני: לא הוראת שעה?

אלישיב ממן: לא הוראת שעה.

משה גפני: בסדר, אז יצטרכו גם בחקלאות.

אלישיב ממן: גם בחקלאות זה בחקיקה הזאת.

אלישיב ממן: ברגע שאתה מבטל את הפרק עצמו, אז גם החקלאות בפנים, אז במקום אפס אחוז הוראת שעה, זה מתבטל לחלוטין.

אלישיב ממן: כפי שנאמר כאן, ענף הבניין, ענף התעשייה, בתי מלון ומסעדות, אלו הענפים העיקריים שמשלמים את ההיטל.

אלכס קושניר: יש ענף שנשאר עם היטל?

אלישיב ממן: לא.

אלכס קושניר: יופי.

ולדימיר בליאק: כלומר, מבוטל לחלוטין.

אלישיב ממן: הפרק עצמו מבוטל.

אלישיב ממן: ובעצם זה שמבטלים את הפרק, כל הענפים לא משלמים.

משה גפני: טוב.

יצחק פינדרוס: אז למה לבתי אבות נשאר?

אלישיב ממן: לא נשאר.

אלישיב ממן: עד כמה שאני מבין, דיברתם על אגרה, לא על היטל.

אלישיב ממן: אני מרשות המיסים אז אני לא - - -

אלכס קושניר: אני רוצה לתת לנציגים שנמצאים, שטרחו והגיעו לכנסת לדבר.

אלכס קושניר: חיים כהן, בבקשה.

חיים כהן: תודה רבה לכולם.

חיים כהן: זה יום מאוד מרגש, יום היסטורי מבחינתנו.

חיים כהן: אני רוצה להודות לראש הממשלה מר בנט, שר האוצר מר ליברמן, שרת הכלכלה אורנה ברביבאי, לחברת הכנסת מירב בן ארי, שאת תמיד לחמת בעבר לטובתנו, לטובת העניין.

חיים כהן: זה לא עניין אישי, ועד היום לוחמת.

חיים כהן: גם לסגן השר אביר קארה.

חיים כהן: לכבוד הרב משה גפני, שתמיד המשרד שלו פתוח בפנינו, גם כשהיית בקואליציה וגם עכשיו, תמיד היית בעד העניין בצורה עניינית ולא פוליטית.

חיים כהן: ולך, אדוני היושב-ראש, אלכס קושניר, תודה רבה.

חיים כהן: החוק הזה הגיע ב-2003, כשההיטל היה 8% כשהאבטלה הייתה 11.9%.

חיים כהן: ומאז האבטלה ירדה לאפס, מה שאנחנו אומרים 4%, שזה 4% שלא עובדים, וההיטל צמח ל-20%.

חיים כהן: בא בית המשפט ואמר: רבותיי, אלה עובדים, הם צריכים גם פנסיה, פיקדון.

חיים כהן: מה זה פנסיה?

חיים כהן: פנסיה אתה נותן לאדם שברבות הימים מזדקן ויהיה לו מה לאכול.

חיים כהן: מה פיקדון אומר?

חיים כהן: אנחנו רוצים להקשות עליכם כדי שלא תעסיקו אותם.

חיים כהן: אז תחליטו מה אתם רוצים?

חיים כהן: אם אי אפשר גם וגם.

חיים כהן: אז כנראה שאפשר, כי זה מה שקורה עכשיו.

חיים כהן: אני חושב שבצורה הגיונית יש הבנה היום, הייתה גם בעבר, אבל זה לא הצליח להגיע מבחינה פוליטית לסיטואציה שאנחנו נמצאים היום.

חיים כהן: אנחנו בסך הכול רוצים להשאיר לילדים שלנו מדינה טובה יותר.

חיים כהן: אנחנו רוצים עסקים פורחים.

חיים כהן: רבותיי, ראינו שאחרי הסגר שלא הייתה תיירות – אי אפשר היה להשיג מקומות במסעדה.

חיים כהן: אי אפשר היה.

חיים כהן: העם, האנשים, תאבי חיים, רוצים לצאת, במפגשים משפחתיים, במפגשים חברתיים, ואני חושב שענף המסעדות היום שהעסיק בעבר 200,000 איש, הוא ענף חשוב.

חיים כהן: הוא ענף של הצעירים.

חיים כהן: היה לי ויכוח עם אחד מהכלכלנים, הוא אמר לי: מה זה, אתם עסק של תזרים, אם אתם לא יודעים לנהל תזרים, לא יכול להיות שכל מכה קטנה בכנף אתם סוגרים.

חיים כהן: ואני אומר: אנחנו עם של צעירים שהם יזמים.

חיים כהן: אתה לוקח צעיר בן 18 ואומר לו תסתער על בית כי יש מחבלים בפנים או צא למלחמה וכולם ששים אלי קרב, כי הם משוגעים, הם צעירים, הם מסתערים.

חיים כהן: אני רוצה להגיד לכם שהענף הזה מכיל הרבה מאוד צעירים שמסתערים על הענף הזה.

חיים כהן: זה מה שהם רוצים.

חיים כהן: והם לוקחים סיכונים הרבה יותר גדולים אולי מבחור באירופה או ממישהו שיש לו גב כלכלי יותר יציב.

חיים כהן: לכן אנחנו כמדינה כזאת, חייבים לדאוג לאנשים שלנו, חייבים לדאוג שהצעירים האלה יהיה להם אופק.

חיים כהן: אני חייב להגיד, שכשאני הייתי קטן, ההורים שלי באו ואמרו לי: תעבוד קשה, תגיע.

חיים כהן: היום אתה בא ואומר לצעיר – ואפרופו למה אין לנו צעירים שרוצים לעבוד – תעבדו קשה, לאן תגיעו?

חיים כהן: אי אפשר להגיע.

חיים כהן: אז בבניין, לוקחים 15% היטל על העובדים הסיניים.

חיים כהן: מה, אתה רואה את העובדים הישראלים עומדים בתור להחליף את הסינים?

חיים כהן: אבא שלי היה בנאי, היה בסולל בונה, זה היה משהו "וואו", עבודה לכל החיים.

חיים כהן: ואני זוכר את המשבר שהיה לו במעבר מהעובדים שהיו לעובדים זרים שהגיעו.

חיים כהן: רבותיי, האירוע הוא למען הילדים שלנו, למען כלכלה טובה יותר, כלכלה שמחה, למען האזרחים פה, וזה יום מרגש וחשוב.

חיים כהן: אני מודה לכולם, לכל מי שהודיתי לו, וגם לכם שאתם פה.

חיים כהן: תודה רבה.

חיים כהן: רק עוד דבר אחרון, אני שומע "כן מסתננים, לא מסתננים" – רבותיי, אנחנו מדברים על מסתננים וסליחה שאני מזכיר את זה, אמרו לי לא הגיד, כן להגיד, אבל אני אומר את זה כי אנחנו מדברים עליהם.

חיים כהן: אתם לא רוצים אותם?

חיים כהן: אין בעיה, אנחנו לא מהאו"ם פה, אפשר להביא וזה מה שהיה בעבר, היו מביאים מכסות מארצות אחרות שזה נשלט גם במחיר וגם בשהייה שלהם פה, והכול היה בסדר.

חיים כהן: אז אין ואקום בעולם.

חיים כהן: לא יהיה מכסה – אלה יעבדו.

חיים כהן: תגרש את אלה, יבואו אחרים.

חיים כהן: תודה רבה שוב, וזה באמת הכול מדאגה, ואני כבר קשיש, אתה אומר חיים כהן, אתה יודע עד שנהייתי חיים כהן, לקח 62 שנה.

חיים כהן: אבל יש חבר'ה צעירים שצריך לעזור להם, ובכלל לטובת המדינה.

חיים כהן: תודה רבה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

משה גפני: אני 62 שנה ולא נהייתי חיים כהן.

חיים כהן: אני לא נהייתי הרב גפני.

חיים כהן: אבל אני מתקרב אליך לבני ברק.

ינון אזולאי: חיים, שאלה, עכשיו בקורונה יש כאלה שנוצר להם איזשהו פער בגלל זה שעדיין לא שולם והם נמצאים בעניין של ההיטלים?

חיים כהן: תראה, מיום ראשון עד יום רביעי יש קורונה חזקה במדינה, ובחמישי-שישי אין קורונה.

חיים כהן: למה אין קורונה?

חיים כהן: העם מתנפל על המסעדות בטירוף.

חיים כהן: אני חושב שגם זה קשור לילדים שבבית, שאנשים לא יוצאים.

חיים כהן: אולי מפחדים, אולי אומרים: אצא פעם בשבוע ולא פעמיים בשבוע.

חיים כהן: אבל ברור שיש מסעדות שנסגרות, אתה לא יכול לקיים מסעדה על יומיים בשבוע.

ינון אזולאי: אני בכוונה מחבר את זה לארגון אב"א – ארגון בתי אבות ודיור מוגן, מה שהם מבקשים זה לתת להם את ה - - -

מירב בן ארי: מ-2018.

ינון אזולאי: מ-2018 עד סוף 2020, 2021, הם מבקשים שיבטלו להם את ההיטל.

ינון אזולאי: האם גם אצלכם אתם נמצאים באותה בעיה, שאתם נמצאים באיזשהו בור?

ינון אזולאי: כי שם אם אנחנו לוקחים להם אז הם קורסים.

ינון אזולאי: איפה אתם נמצאים?

שי ברמן: לגמרי, יש אנשים – אני שי ברמן, מנכ"ל איגוד המסעדות – שעד היום משלמים את ההיטל הזה על השנים 2015-2014.

שי ברמן: יש כאלה שעדיין לא קיבלו שומות, ועדיין מתדיינים מול רשות המיסים על שומות רטרואקטיביות.

שי ברמן: אנחנו מכירים מסעדנים שמשלמים היום 20,000 שקל בחודש באיזשהו הסדר תשלומים, הרב גפני היה חלק ממנו אז בוועדת כספים, גם חברת הכנסת בן ארי.

שי ברמן: יש עוד אירוע, האירוע הזה הוא עוד חי.

שי ברמן: גם אם היום מבטלים אותו, האירוע לא הסתיים.

שי ברמן: הוא אולי הסתיים קדימה, אבל אחורה זה עדיין קיים.

ינון אזולאי: השאלה בלי לעכב את העניין הזה.

ינון אזולאי: מירב, אני דווקא פונה אליך, בלי לעכב את העניין הזה כי אנחנו רוצים לעשות להם טוב ולא רוצים לעשות משהו - - -

מירב בן ארי: זאת החלטה של היושב-ראש.

ינון אזולאי: אני שואל את היושב-ראש:

ינון אזולאי: האם לא נכון לנסות תוך כדי הדיון עכשיו, לראות אם יש משהו?

ינון אזולאי: אולי הם חשבו על זה, אולי להם יש פתרון כיצד להקל על אלה שעדיין סוחבים את זה.

ינון אזולאי: אתה תגיד לי – שמע, אבל יש חלק ששילמו אז, אולי זה לא שוויוני.

ינון אזולאי: אני לא יודע, אולי צריך לעשות - - -

מירב בן ארי: יש כאלה ששילמו?

ולדימיר בליאק: בדיוק, יש כאלה ששילמו.

חיים כהן: אפשר להאריך את הזמן כי נדמה לי שנתנו לנו שלוש שנים להחזר הלוואה.

ולדימיר בליאק: עד מתי יש הארכה כיום?

שי ברמן: אין היום ארכה, כל אחד מגיע, אין איזושהי דיסציפלינה מסודרת.

ולדימיר בליאק: כלומר ברמה הפרטנית מאשרים דברים כאלה?

שי ברמן: ברמה הפרטנית.

אלכס קושניר: נפנה לרשות המיסים בנוגע לסוגיה הזאת.

ינון אזולאי: כדאי לפנות, שלפחות בזה, אתה אומר שאולי אי אפשר לוותר להם אחורה, אבל לפחות לתת להם - - -

שי ברמן: ההוצאה זה יהיה נפלא.

אלכס קושניר: אני חושב שאפשר כמו שוולדימיר אמר, ללכת באותה נוסחה שעשינו למענקים, לפריסת תשלומים.

אלכס קושניר: נדבר עם רשות המיסים.

ינון אזולאי: - - - עם דחייה של הזמן שהם יכולים לתת.

אלכס קושניר: טוב, יש לנו את דובי אמיתי בזום.

אלכס קושניר: דובי, בבקשה.

ינון אזולאי: הרבה זמן לא היה שם.

דובי אמיתי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, אני חושב שזה יום גדול למגזר העסקי, אני רוצה בראש ובראשונה לברך את שר האוצר, אביגדור ליברמן, על החלטה אמיצה, על עיוות שעושים על הגב שלנו שנים בעניין היטל מעסיקים שלא הוכיח את עצמו ולא הביא את התוצרים שאנשי אגף התקציבים חשבו כשהחליטו להטיל את המס הזה.

דובי אמיתי: החלטה פשוט ראויה.

דובי אמיתי: המשמעות של ההחלטה הזאת זה הקטנת עלויות בצורה דרמטית.

דובי אמיתי: בעיקר לענפי התיירות, החקלאות, הבנייה, ששנים על גבי שנים שילמו את המחיר הכבד הזה שלא הביא לתוצאה הנדרשת.

דובי אמיתי: אני רוצה להודות בהזדמנות זו לחבר הכנסת גפני שליווה את המשבר הזה בכל הדיונים שהשתתפתי וגם למירב בן ארי, והגענו לתוצאה המיוחלת.

דובי אמיתי: אני רק רוצה להזכיר לכם שמס המעסיקים הזה הוטל בין היתר גם לאותם פליטים-מסתננים שהגיעו מסודאן, אריתריאה, שעד היום המסעדנים, בעיקר המסעדנים, נושאים על הגב שלהם את התשלומים הכבדים.

דובי אמיתי: מדובר פה בעשרות אולי אפילו במאות מיליונים ששולמו כבר לרשות המיסים.

דובי אמיתי: שמעתי אותך אדוני היושב-ראש, שאתה מתכוון לפנות לרשות המיסים ולראות האם עדיין ניתן לעשות משהו ולתקן את העיוות הנורא הזה.

דובי אמיתי: ולסיכום, שוב, אני חושב ששר האוצר לקח החלטה ראויה ואני מודה לו בשם כל המגזר העסקי ותודה רבה לכם.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: חבר הכנסת ולדימיר בליאק, בבקשה.

ולדימיר בליאק: תודה, אדוני היושב-ראש, אני חושב שזה יום היסטורי, לגישתי, גם באבטלה של 11% החוק הזה לא היה צריך לבוא לעולם.

ולדימיר בליאק: הוא לא תרם שום דבר לכלכלת ישראל, רק פגע בעסקים וטוב שהגענו לרגע הזה שאנחנו מבטלים אותו.

ולדימיר בליאק: מלכתחילה הוא היה לא צודק, היה רגרסיבי ובאמת חבל מאוד על כל השנים האלה ועל הכסף שעסקים שילמו.

ולדימיר בליאק: אני מברך את חברתי מירב בן ארי, למרות שהיא לא הזמינה אותי למסעדה של חיים, אבל היושב-ראש תיקן.

ולדימיר בליאק: אני מברך את שר האוצר, על האומץ.

ולדימיר בליאק: את הרב גפני שבאמת לאורך השנים ניסה לתקן.

ינון אזולאי: חכה שנייה, אני קורא לו, שישמע.

ולדימיר בליאק: בסדר, אני גם יכול לחזור על זה.

ולדימיר בליאק: אני מברך גם את יושב-ראש הוועדה.

ולדימיר בליאק: שוב, אני מדגיש לגבי ההסדרים של השנים הקודמות:

ולדימיר בליאק: אני מעריך שאנחנו יכולים להגיע להסדר מול רשות המיסים במתווה של המענקים, לפרוס לפחות עד אמצע 2023, כדי שבאמת יהיה אפשר לתת אוויר לעסקים.

ולדימיר בליאק: אני מחבר את ההחלטה הזאת להחלטה אחרת שקיבלנו אתמול בוועדת העבודה על תשלום ימי בידוד לעצמאיים.

ולדימיר בליאק: לראשונה גם לעצמאיים מאומתים.

ולדימיר בליאק: זאת באמת עוד החלטה היסטורית.

ולדימיר בליאק: אני מאוד מקווה שגם נגיע למתווה של פיצויים לעסקים בגל הזה, ונמשיך לפעול למען בעלי עסקים שזו המטרה שלנו.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

ינון אזולאי: קודם כל גם אני כמובן מצטרף לברכות, ואמרתי שדבר שהוא טוב, אז יש תמימות דעים בין קואליציה ואופוזיציה.

ינון אזולאי: כולנו נצביע בעד.

ינון אזולאי: נצביע בעד המסעדנים, בעד העצמאים, בעד כל אלה ששילמו היטל שהיה לא נכון מהתחלה.

ינון אזולאי: אני שמח שזה הגיע לישורת האחרונה לפני אישורו של החוק.

ינון אזולאי: אגב, אני כן הייתי חושב שצריך להחיל אותו מתחילת הקורונה, כמו שרוצים להחיל - - - אני כן חושב שיש שם הרבה עסקים שנפגעו.

ינון אזולאי: נתנו מענקים שאנחנו יודעים שהרבה מסעדנים גם לא קיבלו את המענקים בגלל הסיפור של 40%, וחלק שנתנו להם ועכשיו מבקשים בחזרה.

ינון אזולאי: ולכן אני חושב שזה אפילו לא כפיצוי, אלא כדבר שהוא מחייב המציאות שאם אנחנו נראה – יש עסקים, ולא אגזים ואם הגזמתי, הם יגידו שזה לא נכון – עסקים שאפילו קרסו בתקופת הקורונה שחלק הגדול היה מההיטלים האלה שסוחבים עליהם.

ינון אזולאי: כלומר, הם ממשיכים את מה שהם היו צריכים לשם והקורונה לא עזרה להם אלא רק הפילה אותם.

ינון אזולאי: זה שהיום יוצאים בסופי שבוע, אבל בוא נשכח את הימים שלא יצאו ושלא היה אפשר, אנחנו מכירים את זה.

ינון אזולאי: לכן אני כן הייתי אומר לנסות ולחשוב, דבר שאני יודע שלצערי האוצר לא יסכים לו, אני כן אכניס את זה כהסתייגות ואולי בכל זאת יעשו עם זה, אבל אם לא, זה גם דבר טוב מה שאנחנו עושים.

ינון אזולאי: יחד עם זאת, העליתי את הנושא הזה, ושי הסביר את זה, שחשוב שכן תהיה פריסה של התשלומים.

ינון אזולאי: אני לא חושב שעד 2023, אני חושב שזה תלוי גם בסכום, יש אנשים שיצטרכו גם 36 תשלומים וצריך לתת להם את זה.

ינון אזולאי: לא כל מסעדה שווה לשנייה, לא כל האצבעות שוות, ולכן אם יש אדם שיש לו רק 30,000 שקל, אדוני היושב-ראש, אני מדבר על הפריסה, ההתייחסות לא צריכה להיות רק עד 2023, היא צריכה להיות משהו שיהיה תלוי בסכום.

ינון אזולאי: כלומר, אם אדם עם 50,000 שקל, המחזור שלו הוא של 30,000 שקל, אתה צריך לתת לו יותר פריסה מאשר אדם עם מחזור של 4 מיליון עם 50,000 שקל.

ינון אזולאי: יש גם היגיון.

ינון אזולאי: אבל חשוב שייקחו את זה, ולא סתם "שלחנו", אלא יהיה עם פריסה ארצית.

ינון אזולאי: זה חשוב מאוד בעניין הזה.

אלכס קושניר: נפנה לרשות המיסים.

ינון אזולאי: אני רוצה לדבר על הנושא של ארגון אב"א, אני חושב שזה כן נכון וראוי לעשות.

ינון אזולאי: בסופו של דבר אותם בתי אבות עלולים לקרוס.

ינון אזולאי: שמעת את הסיפור של המסעדנים, תשמע את הסיפור של בתי האבות.

ינון אזולאי: הם נמצאים בזום, אם תוכל לאפשר להם גם להציג את הדברים.

ינון אזולאי: יש בהם פחד שהוא צודק וזה מהיכרותנו את המערכת.

ינון אזולאי: מרץ מגיע, בשניות אנחנו נמצאים באמצע מרץ, והם נמצאים עוד פעם חסרי כל, הם לא ידעו מה לעשות, שפתאום החוק יטיל עליהם לשלם את זה.

ינון אזולאי: ואז מה שיקרה – הם עלולים לקרוס.

ינון אזולאי: בתי האבות האלה יקרסו, ואני רוצה להזכיר לך שנתנו להם משהו כמו - - -

אלכס קושניר: 2,000 עובדי מכסות.

ינון אזולאי: 2,000, נכון.

ינון אזולאי: ותראה אם הם ממלאים את המכסות?

ינון אזולאי: הם לא מצליחים למלא את זה.

ינון אזולאי: כלומר, גם לא נמצאים וגם נמצאים בחוסר וגם משלמים.

ינון אזולאי: הם מגיעים לשוקת שבורה.

אלכס קושניר: כרגע הם לא משלמים.

ינון אזולאי: כרגע הם לא משלמים, אבל הם יצטרכו לשלם את זה במרץ.

ינון אזולאי: זה מה שאני אומר – הם יגיעו לשוקת שבורה.

ינון אזולאי: ואם נרצה, אז זה כמעט ארבע שנים אחורה.

ינון אזולאי: לכן, חשוב גם לשמוע אותם ולנסות אולי בכל זאת האוצר פה יסכים בעניין הזה כבר מעכשיו לתת את הדעת על זה.

ינון אזולאי: תודה.

אלכס קושניר: אנחנו נשמע את האוצר.

אלכס קושניר: יש לנו את - - -

ינון אזולאי: רצתה לדבר חברת הכנסת אימאן חט'יב.

אלכס קושניר: אימאן, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מברכת על היוזמה וגם שמחה על שיתוף הפעולה.

אימאן ח'טיב יאסין: הלוואי וזה היה קורה כל הזמן, ינון.

ינון אזולאי: תביאו דברים טובים, וזה יקרה כל הזמן.

אימאן ח'טיב יאסין: אינשאללה, שיהיו רק דברים טובים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שההחלטה הזאת באה בשעה מאוד קשה במיוחד למסעדות ולמסעדנים.

אימאן ח'טיב יאסין: כולי תקווה שאכן זה יוכל לעזור ולהרים קצת את העסקים.

אימאן ח'טיב יאסין: אכן לגבי התשלומים שהם צריכים לשלם או להחזיר, אני חושבת שמן הראוי לפרוס את זה על יותר תשלומים, המצב באמת קשה, ואנחנו רוצים לעזור ולא להפיל.

אימאן ח'טיב יאסין: זאת כל המטרה ולא משהו אחר.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אימאן ח'טיב יאסין: בבקשה.

אלכס קושניר: נירה שפק, בבקשה.

נירה שפק: צוהריים טובים, תודה, כמובן שגם אני משתתפת בברכות לחוק החשוב הזה, אני רוצה להתייחס משני היבטים.

נירה שפק: פעם אחת מההיבט של החקלאות, ואנחנו יודעים שאנחנו בתוך הרפורמה בחקלאות, והנושא הזה של עובדים זרים הוא קריטי מאוד לחקלאות, ולכן גם הנדבך הזה מאפשר.

נירה שפק: והתייחס לזה קודם לכן דובי אמיתי, זה גם בתעשייה החקלאית, גם בחקלאות בעבודה עצמה, בתיירות.

נירה שפק: בתעשייה בכלל בתנועות ובמרחב הכפרי.

נירה שפק: זה חוק ממש חשוב.

נירה שפק: אני רוצה להתייחס לנושא המסעדנים, ביום חמישי השקנו את השדולה לקידום המסעדנות.

נירה שפק: לשמחתי הצטרפו חברי כנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה, אנחנו שדולה חזקה.

נירה שפק: חשוב לי להגיד שהמהלכים הם לא רק בחוק הזה, אני חייבת לציין את מה שאמר קודם ולדימיר, כל הנושא - - - אורנה שרת הכלכלה לקחה על עצמה, כל הנושא של מענה לימי בידוד מיולי 2021, הנושא של הארכת הלוואות בערבות מדינה, ופה עלה הנושא של המסעדנים, ואני חייבת לציין שאנחנו נטפל בזה.

נירה שפק: זה שיש הלוואות בערבות מדינה, אנחנו עושים עבודה בשדולה, כמה מתוכם הגישו, וכמה מתוכם סורבו, ואנחנו נעשה בקרה על המימוש של זה בבנקים.

נירה שפק: גם הנושא של פריסת החזר המענקים.

נירה שפק: וכמובן, אורנה מקדמת עכשיו את כל הנושא של בחינת ההשפעות על האומיקרון.

נירה שפק: גם על המסעדנים, אנחנו ראינו את הדוחות, כולל של הממ"מ, אצלם הפגיעה הרבה יותר קשה.

נירה שפק: אני מברכת, יש כתובת, אני מזמינה את מי שפה להצטרף אלינו.

נירה שפק: חשוב לי לומר שהשדולה הזו היא של כל הגופים של המסעדנים, שהלוואי ויתאחדו, ואנחנו מייצגים את כולם.

אלכס קושניר: תודה רבה, נירה.

אלכס קושניר: ההסתדרות החדשה, עורך הדין עבאדי, התייחסות קצרה בבקשה.

ואאיל עבאדי: עורך הדין עבאדי ואאיל, מנהל חטיבה ארצי בהסתדרות עובדי הבניין והעץ, ההסתדרות החדשה, ובין היתר אחראי על עובדים זרים ועובדים פלסטינאים.

ואאיל עבאדי: אני מברך על היוזמה ואת מי שיזם אותה, זה יקל מאוד על העסקים ועל קבלני הבניין, וקבלנים שמעסיקים עובדים זרים בענף הבניין ובשאר הענפים גם.

ואאיל עבאדי: בענף הבניין יש המון, בעצם עשרות אלפי עובדים זרים וזה יעזור.

ואאיל עבאדי: שמעתי את הדיון מתחילתו, אני מברך עליו, תודה רבה לכל חברי הכנסת, לכל השרים, ולכל המעורבים, ושיעבור בהצלחה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: יולי גת, יושבת-ראש ארגון אב"א.

יולי גת: צוהריים טובים, תודה רבה, ראשית, חבל שלא אישרו לנו להגיע לוועדה, אני חושבת שזה רגע מאוד מרגש ומשמעותי מבחינתנו.

יולי גת: אני רוצה לומר תודה לשר האוצר אביגדור ליברמן, לחברת הכנסת מירב בן ארי, ליושב-ראש הוועדה אלכס קושניר, וכמובן ליושב-ראש הוועדה הקודם, הרב גפני, לחבר הכנסת ינון אזולאי, שבאמת מלווים אותנו זמן רב, והמהלך היום הוא מהלך משמעותי מאוד.

יולי גת: זה לא מובן מאליו, ענף הסיעוד הוא במצב סטטי ורגיל, הוא בקשיים לא פשוטים.

יולי גת: אנחנו מדברים על טיפול באוכלוסייה הכי נזקקת, הסבים והסבתות שלנו.

יולי גת: ובתקופה של השנתיים האחרונות עם הקורונה, אנחנו בכלל בסוג של קריסה, והמצב רק הולך ומחמיר.

יולי גת: לגבי הנושא של ההיטל, אני רוצה לדייק: העסקת עובד בטיפול סיעודי כדין, הוא פטור מהיטל עוד מלכתחילה.

יולי גת: אלא שלכאורה במוסדות זה לא היה אישור כדין.

יולי גת: בשנת 2018, המדינה סוף סוף הכירה בעובדה שאין ישראלים שמוכנים לטפל בזקנים, בעבודת המטפלים, והיא אישרה הבאת עובדים זרים באופן מוסדר.

יולי גת: עובדים זרים – כמו שאמרתם, אישרנו לנו 2,000 ועוד 500 לרווחה – הראשונים הגיעו ביום חמישי האחרון, גם זאת בשורה, אבל זה הולך מאוד מאוד לאט, וזה ייקח עוד חודשים רבים.

יולי גת: למעשה בלית ברירה, המוסדות העסיקו עובדים זרים מאז 2018, כשהמדינה הכירה בעובדה שאין ברירה אלא להביא עובדים זרים לתחום שלנו.

יולי גת: ולכן הנושא של הסיעוד קצת שונה מהענפים האחרים.

יולי גת: נמצאים היום מוסדות עם שומות של מיליונים ואין יכולת עמידה.

יולי גת: שוחחנו כבר עם רשות המיסים, והם אמרו שהם יכולים לעסוק רק בקנסות, הם לא יכולים לעסוק בביטול.

יולי גת: אני חושבת שכיוון שהענף הסיעודי היה מראש ללא היטל, ומ-2018 המדינה הכירה בעובדה הזאת, אזי במקרה הספציפי של ענף הסיעוד, אנחנו חושבים שצריך להכניס בתוך החקיקה, אנחנו מבקשים את זה, במקרה הספציפי של ענף הסיעוד, החרגה משנת 2018 – ביטול ההיטלים.

יולי גת: אני באמת מבינה את המשק כולו, אבל המוסדות המטפלים בזקנים, הם מוסדות שנמצאים מראש בחסר, אין מי שיעשה את העבודה הזאת.

יולי גת: כמו שהזכירו כאן, הנושא של האגרות חייב להמשיך להיות מטופל.

יולי גת: הודינו על השנה הראשונה ורצינו לצאת לדרך ולא לעכב, אבל חייבים גם את זה להמשיך.

יולי גת: אנחנו נמצאים בתקופת קורונה, ואני רוצה לנצל את ההזדמנות ששר האוצר נמצא ושומע, אנחנו עד מאי 2021 קיבלנו שיפויים עבור כל הדרישות הנוספות שמשרד הבריאות החיל עלינו.

יולי גת: משום מה, מישהו החליט שביוני 2021, הקורונה הסתיימה.

יולי גת: הפסיקו לתת שיפויים ומבחינה כלכלית המוסדות בקריסה.

יולי גת: אנחנו חושבים ומבקשים, ראשית בחוק הזה, להכניס את הנושא של החרגת הסיעוד ולהחיל את הוראות החוק מ-2018.

יולי גת: אנחנו מקווים ובטוחים שאתם מבינים את המשמעויות ושאין ברירה בענף הסיעוד.

יולי גת: אנחנו מבקשים מהוועדה לדון בנושא של האגרות וגם בנושא של השיפויים בקורונה.

יולי גת: האומיקרון עכשיו מטריף את כולם, המוסדות בבידודים, ההוצאות אדירות.

יולי גת: הדרישות מכבידות שוב ושוב על ההוצאות, ואנחנו נמצאים במצב שאנחנו חייבים את עזרתכם חברי הכנסת ואת עזרת שר האוצר.

יולי גת: אנחנו ממש מבקשים את זה.

יולי גת: כרגע לגבי החקיקה, אנחנו מאוד מבקשים בענף הסיעוד, בשל העובדה שלא חל עליו היטל אף פעם, ובשל העובדה שהמדינה משנת 2018 החליטה שיש לייבא עובדים זרים, את ההיטלים לענף הסיעוד – לבטל מ-2018.

יולי גת: להכניס את זה בתוך החקיקה ברשותכם.

יולי גת: אני מודה מאוד לכל מי שעסק בזה, לכל מי שעוסק בזה, לכל מי שמבין עד כמה אנחנו נמצאים בסוג של עומס כלכלי, רגשי, נפשי, יומיומי, תחת הסכנה הקיימת על האוכלוסייה שאנחנו מטפלים בה, שזאת האוכלוסייה הרגישה ביותר וברמת הסיכון הגבוהה ביותר.

יולי גת: תודה רבה לכם.

אלכס קושניר: תודה רבה יולי.

אלכס קושניר: אתייחס לדבריך בכמה היבטים; אין שום ספק שאתם בשנתיים האלה עמדתם בחזית והגנתם על האוכלוסייה החלשה והפגיעה ביותר.

אלכס קושניר: באופן אישי וגם הרבה מאוד מחברי הכנסת, כולל חברי הכנסת ינון אזולאי ומשה גפני, מלווים אתכם כבר זמן רב.

אלכס קושניר: הבקשה שלך היום, משמעותה בעצם היא לעכב באופן משמעותי את הדיון כאן על החוק הזה, וזאת כיוון שיש המון משמעותיות לבקשה שלך, יש לה הרבה מאוד השלכות רוחב.

אלכס קושניר: כל החרגה – היא לא אירוע פשוט.

אלכס קושניר: לכן אבקש ממשרד האוצר, בעיקר מאגף תקציבים, לקבוע איתי פגישה על הנושא הזה כדי לעמוד על הקשיים ועל הפתרונות שאנחנו יכולים לתת לענף הזה, לענף הסיעוד המוסדי.

אלכס קושניר: אני מזכיר לכם את הדיון שהיה פה לפני שנה או שנה וקצת, שאנחנו הבנו שמקורות המימון היחידים שלהם זאת המדינה, ועם כל מיני החרגות למיטות פרטיות מצד אחד, ומצד שני יש הוצאות עודפות בגלל משבר הקורונה, שחלקם שופו וחלקם לא שופו.

אלכס קושניר: ומצד שני, המדינה מטילה עליהם אגרות והיטלים שבשוק הישראלי, למצוא עובדים כאלה, זאת משימה שהיא בלתי אפשרית.

אלכס קושניר: לכן אני מבקש שנקיים על זה דיון נפרד ונראה איך אנחנו יכולים לסייע לענף הסיעוד המוסדי.

משה גפני: אני מבקש אדוני היושב-ראש, הבקשה שלי היא טכנית – אין מחלוקת לגבי מה שאמרת עכשיו.

משה גפני: באופן עקרוני צריך לעזור להם, בתי האבות יפלו – שהחוק הזה כשנאשר אותו, שיבוא למליאה ביום שני.

משה גפני: אנחנו נגיש הסתייגות לגבי בתי האבות, ועד אז, יש לנסות להגיע להסכמה עם משרד האוצר.

משה גפני: והיה ואם יש הסכמה, אז נצביע כולם בעד.

אלכס קושניר: ננסה, אין לי בעיה שתגיש הסתייגות.

משה גפני: למה אין הסכמה?

משה גפני: משרד האוצר נהיה פתאום קשה?

משה גפני: צריך לעשות את זה.

אלכס קושניר: משרד האוצר מביא פה תיקון של הפסד הכנסות של כמעט 700 מיליון שקל.

אלישיב ממן: 680.

משה גפני: בסדר, נו מה?

אלכס קושניר: 700 מיליון שקל, אז אתה לא יכול - -

משה גפני: בסדר - - -

אלכס קושניר: - - דווקא בדיון הזה לבוא ולבקר את משרד האוצר.

משה גפני: לא דווקא.

ינון אזולאי: 700 מיליון יש להם מהחד-פעמי.

אלכס קושניר: אני רוצה לעבור להקראה, בבקשה.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, רק תשים לב בעניין הזה שנשמע מדבריה שבעצם רשות המיסים כבר החזירו לה תשובה שהם רק את הקנסות מוכנים.

ינון אזולאי: אתה מבין שלקראת מרץ נחזור לאותו סיפור - - -

אלכס קושניר: אנחנו לא נחכה עד מרץ.

ינון אזולאי: אנחנו אומרים שזה יעבור היום, אבל אני אומר שגם היה צריך להכניס את הנושא הזה, כי בטוח מוכנים על העניין הזה.

ינון אזולאי: תדע, אני לא מאמין שהם לא מוכנים.

אלכס קושניר: אני יכול להגיד לך שאתמול לפני הדיון על החוק הזה, עשיתי כל מיני בדיקות, זה לא בשל, יש שם עוד עבודה שצריך לעשות, ודברים שצריך לפתור.

יהונתן פקר: שלום לכולם, אני עורך דין מהלשכה המשפטית של רשות המיסים - - -

אלכס קושניר: לא שומעים.

משה גפני: קשה מאוד להיות יושב-ראש ועדת הכספים.

אלכס קושניר: למה?

משה גפני: ככה, בגלל שאין מחלוקת לגבי הנושא הזה שזה צריך להיות, אז מה?

משה גפני: הם לא התבשלו עוד.

משה גפני: אנחנו עוד צריכים להתבשל, לא הם.

אלכס קושניר: כן, בבקשה.

יהונתן פקר: הצעת חוק התכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (תיקון – ביטול פרק י'), התשפ"ב–2021

אלכס קושניר: תסביר את ההסכמים האלה, מה משמעותם?

יהונתן פקר: מה שקרה הוא שבעצם חשבנו שבהתחלה אנחנו רוצים לבטל את הפרק, ובפרק עצמו, מסתבר שיש חוקים אחרים שמאזכרים הגדרות שמצויות בפרק שאנחנו רוצים לבטל.

יהונתן פקר: ומכוח זה שאנחנו רוצים לשמר את ההגדרה שמצויה בחוק שאנחנו רוצים לבטל, בעצם ייבאנו את מה שאנחנו רוצים לבטל לחוקים שעדיין קיימים, מכאן ביטול התוספת והקראתו לחוק העובדים הזרים.

ינון אזולאי: בגלל שמה?

ינון אזולאי: שהם נתמכים על חוקים מול ההסכמים שלנו מול אותן מדינות?

יהונתן פקר: כן.

יהונתן פקר: יש הסכמים שעוגנו והוזכרו במה שאנחנו רוצים לבטל היום, שהם בחוק עובדים זרים, ואנחנו רוצים בעצם לבטל- - -

ינון אזולאי: בעצם אמרת את המדינות שיש לנו עמן הסכמים בשביל עובדים זרים.

יהונתן פקר: כן.

ינון אזולאי: כלומר, אין מצב שמחר יביאו איזה מדינה אחרת שלא הוזכרה כאן, לצורך העניין, יביאו ממרוקו, לצורך העניין.

יהונתן פקר: זו שאלה חשובה, ואולי משרד העבודה או הרווחה יוכל לתת לה יותר מענה.

ינון אזולאי: כי מה שיקרה מחר, יבוא עובד מרוקאי, ויגידו שזה לא כלול בחוק ואני יכול להטיל את המס.

ינון אזולאי: השאלה שלי האם אנחנו מכסים פה את הכול ולא עושים רק חלק?

אלכס קושניר: יש לנו את רשות האוכלוסין בזום, עוד מעט הם יתייחסו לזה.

ינון אזולאי: תודה.

אלכס קושניר: שושנה שטראוס, מרשות האוכלוסין וההגירה, בבקשה.

שושנה שטראוס: שלום, אתייחס לזה ואחר כך אתייחס לנושא אחר, אולי אתחיל עם הנושא האחר.

אלכס קושניר: לא, קודם כל תתייחסי לזה, לשאלה שנשאלה.

שושנה שטראוס: אוקיי, לגבי השאלה הזאת – יש הסכמי טיול-עבודה, שזה בין ישראל למדינות כמו אוסטרליה, ניו זילנד, שהכוונה היא שיבואו צעירים משתי המדינות, יסתובבו עד שנה, ויוכלו לעבוד באופן זמני.

שושנה שטראוס: לגבי העובדים האלו, של הסכמי טיול-עבודה ספציפיים, היה כתוב שהם פטורים מהיטל.

שושנה שטראוס: המעסיק פטור מהיטל, פטור מחובת הספקת מגורים וחובת הספקת ביטוח בריאות.

שושנה שטראוס: ולכן זה היה חייב להמשיך.

שושנה שטראוס: ביקשנו והייתה סמכות לשר האוצר כל פעם להוסיף בצו עוד הסכמים אחרי שהממשלה מאשררת אותם, אז אנחנו רוצים להוסיף סמכות שרת הפנים להוסיף הסכמים נוספים בצו.

שושנה שטראוס: זה דבר שדיברנו עליו עם היועץ המשפטי.

שושנה שטראוס: זו ספציפית תשובתי לנושא הזה.

שושנה שטראוס: חוץ מזה - - -

משה גפני: לא הבנתי, יש הסכמים נוספים?

ינון אזולאי: היא אומרת שאם רוצים להוסיף - - -

אייל לב ארי: לא, לא.

אייל לב ארי: אם יהיו עוד.

שושנה שטראוס: אם יהיו הסכמי טיול-עבודה נוספים, לדוגמה, מחר ייקבע הסכם כזה ויאושרר מול, לדוגמה – דנמרק, אז נוכל להוסיף את זה לרשימה.

ינון אזולאי: אייל, אני שואל שאלה פשוטה: מחר יבואו ויביאו כמו שהיא אומרת למשל מדנמרק, לא יהיה אפשר להטיל עליהם מס?

ינון אזולאי: לא נצטרך לחוקק עוד פעם ולהכניס אותם.

ינון אזולאי: פה זה מפנה אותנו לצו שיהיה אפשר לבטל, וגם - - - שיחייב אותם לבטל.

אלכס קושניר: תן לו להסביר.

אייל לב ארי: אסביר את המצב היום בפרק י'.

אייל לב ארי: פרק י' כשקבע את ההיטל על העסקת עובדים זרים, החריג מהגדרת עובד זר: "כהגדרתו בחוק עובדים זרים, למעט כל אחד מאלה".

אייל לב ארי: "אחד מאלה" זה גם העובד הזר שיש לו אשרה ורישיון שניתנו לו מכוח הסכם חופשת עבודה.

אייל לב ארי: את החלק הזה מעתיקים אחד לאחד כמעט לחוק עובדים זרים בקטע של ביטוח רפואי.

אייל לב ארי: שם זה בעצם אמור להיכנס.

אייל לב ארי: מה ששושנה אומרת, בחוק היום, בפרק י', בחוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל, הייתה סמכות – כרגע לשר האוצר – לשנות את התוספת.

אייל לב ארי: זאת אומרת, להוסיף או לגרוע את ההסכמים שהמדינה חתמה.

אייל לב ארי: מה שהיא מבקשת זה לבוא ולשמר את הסמכות, במקרה הזה לשר הפנים, כי הוא בעצם מתעסק עם כל הטיפול בהסכמים האלה.

אייל לב ארי: גם כן, להוסיף או לגרוע מהתוספת את ההסכמים.

אייל לב ארי: כרגע בנוסח, ההסכמים נכנסים לתוך הסעיף.

אייל לב ארי: זה לא נראה נכון שעל כל הסכם שיוסיפו או יגרעו יצטרכו חקיקה בשלוש קריאות, אלא להכניס את זה, את רשימת ההסכמים האלה לתוספת, והסמכה של שר הפנים לשנות את התוספת – להוסיף או לגרוע.

משה גפני: מה יכול על פי החוק הזה לחייב את שרת הפנים, ברגע שיש הסכם נוסף להכניס אותו גם כן?

אייל לב ארי: היא מוסמכת.

ינון אזולאי: לא, אנחנו אומרים בחיוב, לא - - - אנחנו לא רוצים שמחר יהיה לך מחסור בעובדים זרים מהפיליפינים ונמצא מדינה אחרת שמביאה, ויגידו: יש שם איזה פרצה, שמה אנחנו נותנים את המס, כי אנחנו יודעים - - -

אלכס קושניר: רגע, שושנה רוצה להתייחס.

שושנה שטראוס: זה לא קשור.

שושנה שטראוס: זה לא קשור להסכמים להבאת עובדים זרים.

משה גפני: אנחנו רוצים לדעת מה מחייב?

אלכס קושניר: היא רוצה להתייחס.

שושנה שטראוס: זה קשור להסכמי טיול-עבודה.

שושנה שטראוס: צעירים שבאים לטייל, כשהמעסיק לא חייב לתת להם מגורים וביטוח.

שושנה שטראוס: וכשאנחנו חותמים על הסכמים כאלה, יש לנו הסכמים עם גרמניה, ניו זילנד, אוסטרליה, אז כתוב שהמעסיק לא יצטרך לתת להם את הדברים האלו.

שושנה שטראוס: ואחרי שאנחנו מאשררים את זה – או לפני – נוסיף אותו לתוך הרשימה כדי לעמוד בהתחייבות.

שושנה שטראוס: אלו כללים בכל ההסכמים האלו.

שושנה שטראוס: זה משהו מאוד טכני וספציפי.

אייל לב ארי: זה עבודה אגב טיול.

אייל לב ארי: זה לא העסקה של - - -

ינון אזולאי: בסדר.

משה גפני: אותי מעניין רק דבר אחד: מה קורה כשרת הפנים או שר הפנים, לא חשוב מי שיהיה, שהוא מתעצל, הוא לא רוצה להוסיף את ההסכם שעשו עכשיו עם הפיליפינים, יש בחוק איך לחייב אותו?

שושנה שטראוס: יבואו אלינו – אפשר לחייב – לדוגמה מגרמניה, והיא תגיד: למה לא ביטלתם את זה?

שושנה שטראוס: התחייבתם בהסכם.

שושנה שטראוס: ואז נהיה בבעיה.

אלכס קושניר: שושנה, תני לי שנייה להבין.

אלכס קושניר: בעצם אתם רוצים להוסיף פה את הסמכות, להוסיף מדינה שאיתה נחתם הסכם חדש.

אלכס קושניר: עצם קיום ההסכם, זה החיוב של השר להוסיף את זה.

אלכס קושניר: הרי זה לא לצורך היטל.

שושנה שטראוס: זה לא קשור להיטל.

שושנה שטראוס: אבל יש לי עוד משהו להגיד, וזה כן קשור להיטל, יש פה בדיון את יועץ השרה שאני מבקשת שתתנו לו לדבר.

שושנה שטראוס: תואם מול שרת הפנים ושר האוצר, שנוסח חוק ביטול ההיטל יתואם עם שרת הפנים, וזה לא נעשה.

שושנה שטראוס: אפילו לא הזמינו אותנו לדיון היום, היינו צריכים להזמין את עצמנו כשהתברר לנו שקיים דיון כזה.

שושנה שטראוס: שרת הפנים מבקשת שיהיה סעיף בחוק שמסמיך אותה.

שושנה שטראוס: זה יכול להיות בהסכמת שרים אחרים, כן לקבוע היטל על סוגי מעסיקים של סוגי עובדים זרים, הכוונה יותר למסתננים או שוהים שלא כדין בכל מיני היבטים.

שושנה שטראוס: כרגע אולי זה לא נכון, אבל יכול להיות שבעוד שנה או בעוד כמה חודשים זה כן יהיה נכון.

שושנה שטראוס: שרת הפנים דורשת את הסעיף.

שושנה שטראוס: אני מבקשת שהיועץ יוכל לדבר.

מירב בן ארי: את יודעת שבג"ץ קבע שאי אפשר להבחין.

מירב בן ארי: איפה אלישיב מרשות המיסים?

מירב בן ארי: אי אפשר להבחין.

אלכס קושניר: יש לנו את משרד המשפטים עוד מעט.

מירב בן ארי: אז שמשרד המשפטים יתייחס להחלטת בג"ץ בעניין.

אלכס קושניר: יועץ השרה רוצה להגיד משהו?

אלכס קושניר: בבקשה.

יחזקאל ליפשיץ: נשמע רגע את משרד המשפטים ואז נראה.

יחזקאל ליפשיץ: שמי יחזקאל ליפשיץ, אני יועץ לשרה שקד.

אלכס קושניר: טוב.

אלכס קושניר: יש לנו את ליהי קושניר גנוסר ממשרד המשפטים.

אלכס קושניר: היא קושניר, אבל אין לנו קשר לא בעבר ולא בהווה.

ליהי קושניר גנוסר: קודם כל אכן בג"ץ קבע שלא ניתן להבחין בין העובדים שהם פליטים לבין עובדים זרים אחרים.

ליהי קושניר גנוסר: אבל השאלה כרגע, מה שרשות האוכלוסין העלתה, היא מבקשת לעשות איזושהי הבחנה.

ליהי קושניר גנוסר: בג"ץ קבע את זה בנוגע לחקיקה הקיימת כיום, שההיטל חל וכתוצאה מהטלת החובות, גם הזכויות חלות באותו אופן.

ליהי קושניר גנוסר: זה נכון מה שאמרה חברת הכנסת בן ארי.

מירב בן ארי: אי אפשר להבחין.

מירב בן ארי: אני חייבת שאלישיב מרשות המיסים יסביר את זה.

ליהי קושניר גנוסר: שושנה, אם אתם מבקשים לעשות איזושהי הבחנה כלשהי, אז צריך כמובן לבחון את זה.

משה גפני: רק רגע, אנחנו פה מתבלבלים.

משה גפני: מירב, דקה.

משה גפני: אנחנו לא מבקשים לעשות הבחנה.

מירב בן ארי: נכון.

אלכס קושניר: אנחנו?

אלכס קושניר: הוועדה לא מבקשת לעשות הבחנה.

ינון אזולאי: אלכס, אני רוצה להגיד משהו אחר.

משה גפני: שנייה, רק להשלים: אנחנו לא רוצים לעשות הבחנה, אנחנו רוצים את החוק הזה.

משה גפני: אנחנו רוצים את החוק גם אם מדינת ישראל תחליט לעשות הסכם עם טונגה - - - הנושא של היטל לא יחול על העובדים שנמצאים במערכות האלה.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: זה לא משנה איפה.

ינון אזולאי: המסעדנים לא צריכים לקבל את זה.

משה גפני: זה מה שאנחנו מבקשים בחקיקה.

משה גפני: אם שרת הפנים רוצה משהו להחריג, אנחנו לא מסכימים לזה.

מירב בן ארי: נכון.

ינון אזולאי: אגיד יותר מזה - - -

משה גפני: אני לא בטוח שהיא רוצה להחריג.

ינון אזולאי: תמסור לשרה: אם היא באמת רוצה להחריג, שתביא אחד מנציגי ימינה לפה, שיגיש הסתייגות ונחליט אם להצביע או לא.

ינון אזולאי: אם אף אחד מנציגי ימינה לא נמצא פה, ולא נותן את זה, כלומר שזה סתם בשביל הכותרת, לא מעניין אותנו כותרות בוועדה הזאת

אלכס קושניר: ינון, יש פה דיון רציני.

ינון אזולאי: לא, דיון רציני.

ינון אזולאי: אבל אין בעיה, אתה מבין שאנחנו יושבים פה שעות, ופתאום ברגע האחרון – אם היא הייתה שולחת אלינו: חבר'ה, זה לא על דעתי, היינו מבקשים וכולי.

ינון אזולאי: אבל שברגע האחרון נכנס יועץ – שאני מכבד ואין לי כלום איתו ולא מכיר אותו – ואומר זה השרה, זה לא משהו אחר, זה לא איזה חבר כנסת שנכנס לדיון, אני לא מסכים את זה.

ינון אזולאי: עם העניין של עובדים זרים ומסתננים, אתה מכיר את הדעה שלי, אני נגד המסתננים, אבל בסופו של דבר זה נופל על אותם מסעדנים, הם יפסידו, לא אף אחד אחר.

אלכס קושניר: בואו נשמע את רשות המיסים, אלישיב, בבקשה.

אלישיב ממן: אנסה להסביר: החקיקה שנקבעה ב-2003 קבעה לפי ענפים, כמו שהסברנו בהתחלה, וענפים נקבעו בהתאם להיתר שהיה לכל עובד.

אלישיב ממן: עובד היה מקבל היתר ובמהלך השנים נכנסו מסתננים, ב-2003 התופעה הייתה פחות קיימת, והעמדה של רשות המיסים לגבי המסתננים הייתה שהם חייבים במס.

אלישיב ממן: ובסופו של דבר זה מה שנקבע בבג"ץ.

אלישיב ממן: ובג"ץ ביקש בדיונים אחרים שהיו לייצר הבחנה לפי ענף, בניגוד לעובדים חוקיים שיש לנו ממש את הענף, כי הם מקבלים אישור לעבוד בענף הבנייה.

אלישיב ממן: לגבי מסתננים אין לנו ממש את ההגדרה וזה הרבה יותר מורכב להתחיל לחלק אותם לפי ענפים.

אלישיב ממן: ועדיין, זה מה שבג"ץ קבע וככה אנחנו פועלים.

אלישיב ממן: אני חושב שההצעה להתחיל להבחין היא בעייתית מאוד ואנחנו לא יכולים מהרגע להרגע ותוך כדי דיון.

אלכס קושניר: הבנתי.

מירב בן ארי: אנחנו, חברי הכנסת מהקואליציה והאופוזיציה – זה הגיע לכנסת?

מירב בן ארי: אנחנו הריבון.

ינון אזולאי: את יכולה להגיד את זה בעוד כמה דברים שאנחנו רוצים שתגידי את זה?

מירב בן ארי: כן, מתי שתרצה.

ינון אזולאי: אני אבוא אליך לוועדה לראות.

משה גפני: למה יש בעיה?

מירב בן ארי: אין בעיה.

אייל לב ארי: צריך לתקן רק את הנוסח.

אייל לב ארי: אני אקריא.

אלכס קושניר: רגע, איזה תיקון אתה צריך?

אייל לב ארי: בסעיף 3.

אייל לב ארי: רק את עניין הארכה של ההסכמים.

אלכס קושניר: בעניין ההסכמים.

אלכס קושניר: בבקשה.

אלכס קושניר: יש לנו תיקון נוסח קטן בעקבות ההערה הראשונה של שושנה.

אייל לב ארי: התיקון הטכני.

אלכס קושניר: לעניין התיקון הטכני של ההסכמים.

אלכס קושניר: עכשיו הוא יקריא.

אייל לב ארי: אלה בעצם התיקונים לתוך סעיף 1 (ד), מה שמופיע ב - - -

משה גפני: מה זה לשנות?

משה גפני: לשנות מה?

משה גפני: ברגע שעושים הסכם חדש עם טונגה?

אייל לב ארי: לשנות את התוספת רק לעניין ההסכמים.

אלכס קושניר: זה לעניין ההסכמים.

אלכס קושניר: מה שדיברנו.

אייל לב ארי: כל ההסכמים שאתם רואים בסעיף.

אלכס קושניר: ברגע שיש הסכם חדש, אפשר - - -

משה גפני: ואם יהיה הסכם חדש?

אלכס קושניר: אז ברגע שיש הסכם חדש, אפשר להכניס את זה לחוק בצו.

משה גפני: אבל אני רוצה שהחוק יחייב אותה להכניס.

אלכס קושניר: כן, אבל ברגע שיש לך – זה הפוך, אתה קודם חותם על הסכם ואז נוצרת לך התחייבות, מכוח ההסכם עם מדינה אחרת.

אלכס קושניר: ואז כדי לא לעבור פה את הוויה דולורוזה של שלוש קריאות, אנחנו נותנים לשרת הפנים אפשרות להכניס את זה פנימה בלי חקיקה.

משה גפני: אני שואל, חוץ מהמילה "אפשרות", מה יכול לחייב אותה בחוק?

אלכס קושניר: אבל אתה לא צריך, כי יש לה כבר התחייבות מכוח ההסכם.

אייל לב ארי: ההסכם הוא זה שיוצר - - -

אלכס קושניר: ההסכם מייצר את ההתחייבות.

שי ברמן: הסכם או מחויבות.

משה גפני: גם בחדש?

אלכס קושניר: כן, כי היא חותמת על הסכם חדש.

אייל לב ארי: כל הסכם קובע תוך כמה זמן - - -

ינון אזולאי: ברגע שהיא חתמה על ההסכם, זאת החובה שלה.

אייל לב ארי: בדיוק.

שי ברמן: אפשר רגע לשאול, אתם מתכוונים פה על הסכמים בלטראליים חדשים מול מדינות?

אייל לב ארי: כן, כל ההסדרים.

אייל לב ארי: כל מה שבא בהסדרים.

אלכס קושניר: ולהקל על התהליך העתידי.

ינון אזולאי: חיים, בגלל זה התעכבנו, כדי להבין שזה באמת ככה נועל את זה.

משה גפני: זה חקיקה, אבל מטפלת גם בדבר שנראה רחוק.

ינון אזולאי: התעכבנו בגלל זה.

אייל לב ארי: וכל רשימת הסכם חופשת העבודה שמנוי, יעבור לתוספת.

אייל לב ארי: זה הכול.

אלכס קושניר: עוד משהו?

אייל לב ארי: לא.

אלכס קושניר: אני צריך להצביע לפי סעיף?

ינון אזולאי: אלכס, נשלחו שלוש הסתייגויות.

משה גפני: רק הערה, בלי בג"ץ, אני גם הייתי חושב שאסור שיהיה הבחנות בין אחד לשני.

משה גפני: אני לא צריך את בג"ץ בשביל זה.

מירב בן ארי: נכון.

אלכס קושניר: בסדר, אם יש תמימות דעים בוועדה, אז הוועדה תמימת דעים.

ינון אזולאי: אלכס, נשלחו שלוש הסתייגויות.

ינון אזולאי: אייל צריך לראות את זה.

אלכס קושניר: אייל, קיבלתם הסתייגויות מחבר הכנסת אזולאי?

אייל לב ארי: יש אצלי תקלה, אני לא יכול לראות בכלל הודעות.

ינון אזולאי: תסתכל אצלך בטאבלט אם קיבלת.

מירב בן ארי: אולי תוותר על ההסתייגויות כי אין תקשורת?

משה גפני: לא.

מירב בן ארי: חבל.

ינון אזולאי: כנראה שאת לא נמצאת הרבה בוועדה, כשאני מגיש הסתייגויות, זה בדרך כלל באלפים, הפעם זה רק שלוש.

אופיר כץ: את צריכה להגיד לו תודה.

אופיר כץ: מה זה אל תגיד?

אופיר כץ: רק שלוש, זאת פעם ראשונה.

מירב בן ארי: אתה יודע ש - - -

אופיר כץ: זה שיא שלילי.

יהונתן פקר: אם יורשה לשאול על מה שהוא אמר: אנחנו בעיקרון מבטלים תוספת, אין תוספת יותר.

יהונתן פקר: לא קיים תוספת.

יהונתן פקר: יש סעיף.

יהונתן פקר: בסעיף יש פירוט של המדינות עם ההסכמים.

אייל לב ארי: הסברנו – וגם שושנה ביקשה את זה – שכדי שלא יהיה צורך לבוא ולהוסיף או לגרוע הסכמים, אנחנו מעבירים את זה לתוספת כדי שזה לא יעבור שלוש קריאות ומסמיכים את שרת הפנים לשנות את התוספת.

יהונתן פקר: תוספת בתוך חוק - - -

אייל לב ארי: בתוך חוק עובדים זרים.

אייל לב ארי: זה הכול.

יהונתן פקר: תוספת חדשה בתוך החוק.

יהונתן פקר: הבנתי.

אייל לב ארי: כן.

אייל לב ארי: זה הכול.

אייל לב ארי: זה בעצם בא להקל.

אייל לב ארי: אם אתם רוצים לעבור שלוש קריאות, אני לא יכול למנוע מכם.

יהונתן פקר: רק שתדע שהתוספת היום, רק שר האוצר יכול לשנות.

אייל לב ארי: בסדר.

אייל לב ארי: אבל זה עובר - - -

יהונתן פקר: עכשיו זה שר הפנים.

אייל לב ארי: אני יודע.

אייל לב ארי: זה עובר לתוך העולם של חוק עובדים זרים שהוא אמנם עולם של כמה שרים במקביל, אבל הסכמי חופשת עבודה מרוכז בעיקר במשרד הפנים ולכן חשבנו לנכון ששר הפנים יוכל לבוא ולשנות את התוספת, וזה הכול.

אופיר כץ: לגבי החקלאים, מתי זה מסתיים?

אופיר כץ: זה חוק שהגשתי, אבל אני לא זוכר מתי זה מסתיים, זאת הייתה הוראת שעה.

אלישיב ממן: ברגע שהחקיקה תתבטל - - -

אייל לב ארי: סוף 2022.

אופיר כץ: ואז מגישים עוד פעם - - -

אלישיב ממן: לא צריך להגיש כי ברגע ש - - -

אייל לב ארי: מבטלים את ההיטל.

אייל לב ארי: ב-100%.

ינון אזולאי: אופיר כץ הגיש חוק לגבי הפטור בחקלאות והוא מסתיים בשנת 2022, אז מה שאופיר כץ עשה , זה ימשיך, ברגע - - - זה מבטל אותו ואז זה ממשיך אוטומטית.

אלישיב ממן: כרגע אנחנו מבטלים את כל ההיטל בכל הענפים.

אלישיב ממן: ואז גם היטל החקלאות לא רלוונטי.

ולדימיר בליאק: הכול מתבטל.

אופיר כץ: זה מבטל את החוק שלי?

ינון אזולאי: זה מחזק את החוק שלך.

אייל לב ארי: לא, לא, חבר הכנסת כץ, זה מקבע, זה לא מבטל.

ינון אזולאי: מירב, תגידי שלמדת מהגדולים.

ינון אזולאי: תגידי שלמדת מאופיר כאן.

מירב בן ארי: הוא עושה ההצלבות.

ינון אזולאי: אם אופיר כץ יקבל קרדיט, מה זה מפריע לך? תן לו מילה.

אלכס קושניר: מדינה שלמה מצפה בכיליון עיניים לאישור החוק הזה, יאללה.

מירב בן ארי: יאללה, בוא נתחיל בהצבעה.

ינון אזולאי: ויהיה, יהיה אישור חוק.

ולדימיר בליאק: אז תסיר את ההסתייגויות.

אלכס קושניר: בבקשה.

משה גפני: אני - - -

מירב בן ארי: גפני, תן להתחיל את ההקראה.

משה גפני: לא, אני לא אוהב את התשבחות האלה" "מדינה שלמה מחכה".

משה גפני: אני אומר לך שאם המסעדנים היו - - - כולם נמצאים במסעדנים, אבל אם הרוב של המסעדנים היו חרדים, שר האוצר לא היה מביא את זה.

אלכס קושניר: בסדר, בסדר.

מירב בן ארי: חיים, תפתח את המסעדה בבני ברק כבר.

מירב בן ארי: תקל על גפני.

אלכס קושניר: די.

אלכס קושניר: הצבעה על הסתייגויות, אני מבקש, קדימה.

אלכס קושניר: שלוש הסתייגויות שהוגשו על ידי ינון אזולאי.

אייל לב ארי: אני רק רוצה להגיד כהערה כללית לגבי ההסתייגות, לפחות לגבי ההסתייגויות שמבוקש לגבי סעיף 2, שיכול להיות שהמיקום שלהם בנוסח יהיה קצת שונה.

ינון אזולאי: אין בעיה.

אייל לב ארי: בסדר.

ינון אזולאי: אתה יכול מעכשיו למקם את זה במקום אחר.

אלכס קושניר: הקראה בבקשה.

אייל לב ארי: לגבי סעיף 1 – אין הסתייגויות.

אלכס קושניר: מי בעד סעיף 1?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: מי נמנע?

אלכס קושניר: אושר

אלכס קושניר: פה אחד.

אלכס קושניר: הסעיף אושר.

אלכס קושניר: סעיף מס' 2?

אייל לב ארי: בסעיף מס' 2 יש הסתייגויות של חבר הכנסת אזולאי.

אייל לב ארי: מי מצטרף?

ינון אזולאי: סיעת ש"ס, סיעת יהדות התורה, הליכוד והציונות הדתית.

אלכס קושניר: כולם.

אופיר כץ: כמעט כולם.

ינון אזולאי: טיבי אמר שגם.

אייל לב ארי: טוב, אני אצטרך לזה חתימות, אבל לא משנה.

ינון אזולאי: תקבל היום את החתימות.

מירב בן ארי: הוא לא רוצה, גפני.

אייל לב ארי: בסעיף 2 תתווסף הוראת שעה: "יבוטלו השומות למוסדות סיעוד שהוטלו עליהם מינואר 2018 עד 31 בדצמבר 2021".

ינון אזולאי: זה בעצם מה שביקשנו ודיברנו על זה עם ארגון אב"א.

משה גפני: רגע, אני חוזר על ההסבר הזה: אנחנו מגישים את זה בתור הסתייגות, אנחנו מבקשים ממך לנהל דיון עם הנושא הזה של האוצר.

משה גפני: אם כן - - -

ינון אזולאי: אגב, ואמר את זה הרב גפני, אנחנו רוצים ביום שני שזה יעבור במליאה.

ינון אזולאי: זה חשוב, עוד שבועיים הם צריכים להגיש את השומות.

ינון אזולאי: אנחנו מאוד רוצים שזה יבוא יום שני.

ינון אזולאי: תעשו את הכול על מנת שזה יגיע ליום שני.

ינון אזולאי: אנחנו לא נתלה את זה בזה.

ינון אזולאי: אנחנו אומרים את זה.

ינון אזולאי: זה דעה של אופיר, של הרב גפני ושלי.

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: מקובל.

אלכס קושניר: הנקודה מובנת.

אלכס קושניר: מי בעד ההסתייגות?

אלכס קושניר: לא אושר.

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

משה גפני: עולה למליאה.

אייל לב ארי: הסתייגות נוספת שנראה לי, חבר הכנסת אזולאי, שהיא לחילופין.

אייל לב ארי: התווסף סעיף 2 (1): "עסקים שהוטל עליהם חיוב בגין היטל לעובדים זרים, יוכלו לפרוס את החוב למשך תקופה של 36 חודשים".

אייל לב ארי: אם אתה מבטל, אז זה לחילופין הביטול.

אייל לב ארי: בהסתייגות הקודמת.

ינון אזולאי: לא.

משה גפני: כן.

משה גפני: אם ההסתייגות הראשונה מתקבלת, זה - - -

ינון אזולאי: אבל ההסתייגות הראשונה היא רק על בתי האבות, על הסיעודי.

אייל לב ארי: צודק.

ינון אזולאי: תודה.

אלכס קושניר: מי בעד ההסתייגות?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: לא אושר.

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

אייל לב ארי: אין הסתייגויות נוספות לסעיף 2.

אייל לב ארי: נצביע על סעיף 2.

אלכס קושניר: מי בעד סעיף 2?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: אושר.

אלכס קושניר: הסעיף אושר פה אחד.

אייל לב ארי: סעיף 3 עם השינויים שהקראנו.

אייל לב ארי: אפשר להצביע.

אלכס קושניר: סעיף 3?

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: אושר.

אלכס קושניר: הסעיף אושר פה אחד.

אייל לב ארי: בסעיף 4 יש הסתייגות של חבר הכנסת אזולאי.

אייל לב ארי: במקום "בתחילתו של חוק זה ביום 1 בינואר 2022" – "תחילתו של חוק זה ז' באדר התש"ף".

ינון אזולאי: אגיד מאיפה זה נובע: זה נובע מזה שדיברנו פה ואמרנו שאנחנו רוצים את זה בשביל המסעדים מתחילת תקופת הקורונה.

ינון אזולאי: ולכן אמרנו שנועיל ונכון שדווקא בתחילת הקורונה שנפגעו כל כך, לתת להם גם את האפשרות הזאת.

ינון אזולאי: זה חשוב ולכן הגשנו את ההסתייגות גם בעניין הזה.

אלכס קושניר: טוב.

אלכס קושניר: הצבעה על ההסתייגות, מי בעד ההסתייגות?

אלכס קושניר: מי נגד ההסתייגות?

אלכס קושניר: לא אושר.

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

אלכס קושניר: עכשיו הצבעה על סעיף 4 – מי בעד סעיף 4?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: אושר.

אלכס קושניר: הסעיף אושר.

אלכס קושניר: צריך להצביע על החוק?

אייל לב ארי: לא.

אלכס קושניר: אוקיי.

אלכס קושניר: חברים, קודם כל תודה לכולם.

אלכס קושניר: תודה על שיתוף הפעולה, זאת באמת בשורה ענקית לכל התעשייה, לכל המשק, למסעדנים, לבניין, למלונאות, לכולם.

אלכס קושניר: עשינו פה צעד משמעותי.

אלכס קושניר: תודה רבה לכל מי שהשתתף בדיון הזה.

אלכס קושניר: ואני מאוד מקווה שגם במליאה אנחנו נצביע על זה מהר, כדי שבסופו של דבר ההקלות שאנחנו מביאים כאן, יתגלגלו לצרכנים ואנחנו נראה הוזלת מחירים.

אלכס קושניר: תודה רבה לכולם.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך אותך, על ההעברה של החוקים הללו, החוק של מירב והחוק הממשלתי.

משה גפני: הרבה זמן שהנושא הזה היה צריך לרדת מסדר היום.

משה גפני: כל התוכנית שהייתה למשרד האוצר בשעתו, זה לעודד את העבודה העברית.

משה גפני: לעודד את העבודה של תושבי המדינה.

משה גפני: ובסופו של דבר זה נכשל כישלון חרוץ.

משה גפני: בכל המקומות האלה שבהם מביאים עובדים זרים, אין יכולת להביא - - - וזה רק לקחת כסף מגופים ועסקים שבקושי עומדים על הרגליים, ולכן עשית מעשה חשוב, וגם מירב בעניין הזה.

אלכס קושניר: כולנו, ביחד.

משה גפני: כולנו ביחד.

משה גפני: עשינו מעשה חשוב.

משה גפני: זה חוק לא צודק שהיה עד היום, ואנחנו מבטלים אותו.

מירב בן ארי: ברכות וכל הכבוד לכולכם.

אלכס קושניר: תיקנו את זה.

אלכס קושניר: רק עניין אחד לפרוטוקול, אנחנו ב-13:30 נקיים דיון על לשכת הפרסום הממשלתית, ואחר כך ב-14:30 נחזור להצביע על החוק שדיברנו עליו בבוקר, והדיון על צו הסיגריות האלקטרוניות יהיה מחר.

אלכס קושניר: תודה רבה.