ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 173, 2022-02-07 11:00

מיכאל ביטון: שלום לכולם.

מיכאל ביטון: אנחנו מתחילים, לצערי, באיחור, ואני מתנצל, בגלל דיון מורכב שהיה פה על משק הגז והרגולציה לגביו.

מיכאל ביטון: אבל הדיון היום הוא דיון בסך הכול טוב ומשמח ועם השראה וחזון, וגם עם שאלה ומוטרדות שיש לי.

מיכאל ביטון: הנושא לדיון הזה הוא: תמיכת המשרד להגנת הסביבה בקידום פרויקטים של אנרגיה מתחדשת ברשויות מקומיות כאמצעי לטיפוח סביבתי והתחדשות עירונית.

מיכאל ביטון: הדיון הזה הוא ביוזמתי.

מיכאל ביטון: והוא בא בעצם לשבח, קודם כול, את המשרד לאיכות הסביבה.

מיקי חיימוביץ': להגנת הסביבה, מיכאל.

מיכאל ביטון: מה?

מיקי חיימוביץ': להגנת הסביבה.

מיכאל ביטון: להגנת הסביבה.

מיכאל ביטון: ברוכה הבאה.

מיכאל ביטון: אתם יודעים, לחוג בית ראשון שאני ומיקי הלכנו.

מיכאל ביטון: למרות שהאישה הזאת היא חיית במה ומסך, היא הלכה מהוססת לחוג בית בראש העין.

מיכאל ביטון: אבל עכשיו היא כבר שוחה.

מיכאל ביטון: היא כבר ותיקה, בוגרת המחלקה לחברי כנסת.

מיכאל ביטון: ברוכה הבאה, מיקי.

מיקי חיימוביץ': תודה רבה, אדוני.

מיכאל ביטון: הפרויקט הזה הוא אחד מהפרויקטים מעוררי השראה הכי גדולים וברי הקיימא שראיתי אי פעם במשרדי הממשלה.

מיכאל ביטון: ובמה הדברים אמורים?

מיכאל ביטון: המשרד יצא יחד עם שותפים, גם עם משרד השיכון ואחרים, וקרא לרשויות מקומיות להציע הצעה להניח בשטחן פאנלים סולאריים, בין אם זה במבני ציבור בבעלות או בין אם זה – למשל, אני עשיתי קירוי, הצללה של מגרשים, מגרשי ספורט.

מיכאל ביטון: הרווחתי צל, ובתוכם גם פאנלים.

מיכאל ביטון: וגם אם אפשר להתגבר על רגולציה, לשים פאנלים במבנים משותפים.

מיכאל ביטון: קיבלנו בסביבות 8 מיליון שקל וגייסנו עוד איזה 4 מיליון.

מיכאל ביטון: אני זוכר שהייתה לי חבילה של איזה 12 מיליון שקל.

מיכאל ביטון: כיסינו את ירוחם בפאנלים סולאריים.

מיכאל ביטון: חסכנו מיליון שקל.

מיכאל ביטון: המשרד דרש מהמועצה להפנות את כל המיליון השקלים בכל שנה לאזור הזנוח ביותר בעיר, שהם הבלוקים והמבנים המשותפים.

מיכאל ביטון: מה קורה בערים ותיקות?

מיכאל ביטון: בונים בתים חדשים, בונים וילות, בונים אזורים חדשים, והבלוקים והשיכונים נשכחים, ואף אחד לא פענח את בעיית תחזוקת הבלוקים בישראל.

מיכאל ביטון: יש אומנית בשם יעל לביא עכשיו בבאר שבא, ממליץ לכם, בגלרייה.

מיכאל ביטון: היא צילמה בלוקים, וזה מוצג עכשיו בבאר שבע.

מיכאל ביטון: תיסעו לעיר העתיקה.

מיכאל ביטון: פתאום בעין חדשה הסתכלה על הבלוקים, על הצבעוניות, על הסיפור שהם מספרים.

מיכאל ביטון: ואז אתמול הקראתי שם שיר של שמעון אדף, שיר על שדרות, שיר יפיפה על שדרות.

מיכאל ביטון: והשורה הרלוונטית לבלוקים היא: לקח לי זמן – ציטוט חופשי, כן?

מיכאל ביטון: – לקח לי זמן לראות בעין נכונה את היופי של הבתים, של השיכונים הללו.

מיכאל ביטון: לקח לו זמן להסתכל על זה מחדש במבט אחר.

מיכאל ביטון: בסוף השיר: רק מקומות שלא זכו לאהבה זוכים לאהבה מוחלטת.

מיכאל ביטון: ואני אומר לכם, בזכות המשרד להגנת הסביבה, עשינו מהפכה חברתית.

מיכאל ביטון: 60 בלוקים בירוחם במתוחזקים עם גינה קהילתית, עם פאנלים סולאריים בחדר המדרגות.

מיכאל ביטון: במקום להתווכח מי ידליק את האור במדרגות ולאיזה דייר לחבר את חשבון החשמל הקטן הזה של 40 שקלים לחודש, אז עושים פאנל סולארי בגג, ויש חשמל במדרגות עם טיימר.

מיכאל ביטון: והכול נקי ומתוחזק.

מיכאל ביטון: ופתאום בא מיליון שקל לרשויות המוחלשות ביותר בישראל שיש להן את הכי הרבה שיכונים.

מיכאל ביטון: אנחנו עושים תיקון חברתי.

מיכאל ביטון: זה שיר הלל לפרויקט שהובילו השר לאיכות הסביבה – אני חושב, היה גבאי – וישראל דנציגר כמנכ"ל, אז אנחנו אומרים דבר בשם אומרו.

מיכאל ביטון: ועכשיו אני שואל: מה עם הפרויקט הזה?

מיכאל ביטון: זו השאלה שלי.

מיכאל ביטון: וגיא נמצא פה.

מיכאל ביטון: גיא מכיר את הפרויקט ועזר לי לזכות בו, ועוד ועוד.

מיכאל ביטון: גם לו יש זכויות.

מיכאל ביטון: אז עכשיו הבמה שלכם.

מיכאל ביטון: הפרויקט הזה וחשיבה נוספת, כן?

מיכאל ביטון: זו הייתה רק הדגמה.

גלית כהן: כן.

מיכאל ביטון: פשוט אני אומר כך: כשהממשלה עושה דבר מהפכני לא רק אסור שהוא ייעצר; הוא היה צריך להיות במכפלות.

מיכאל ביטון: ועשיתם דבר חדשני, בר קיימא, גם סביבה, גם שכונה, גם צמצום פערים.

מיכאל ביטון: המושג של סביבה היום כבר לא מתעסק בחיבוק עצים ואוויר נקי בקהילה, ביחסים בין בני אדם אחד לשני, בצדק שמתחולל במרחב.

מיכאל ביטון: זה בדיוק הפרויקט הזה.

מיכאל ביטון: המנכ"לית גלית כהן, ברוכה הבאה.

מיכאל ביטון: בהצלחה בתפקידך.

מיכאל ביטון: הבמה שלך.

גלית כהן: תודה רבה.

גלית כהן: אז אני רוצה להציג ככה בקצרה מספר פרויקטים שהמשרד קידם בשנים האחרונות בהתייחס בעצם לאקלים צודק.

גלית כהן: אנחנו מנסים לחבר גם בין נושאי האקלים והפחתת פליטות, אבל לא פחות חשוב באוכלוסייה, באוכלוסייה שזה פוגש.

גלית כהן: ואני רוצה להציג את זה וגם להגיד את המחשבות שיש לנו לגבי תקציבים 2022.

גלית כהן: אז מבחינת הגדרת הבעיה, כמו שאתה ציינת, היושב-ראש, זה של משבר האקלים והרצון שלנו להפחית את הפליטות.

גלית כהן: אבל לא פחות מזה, מה שאנחנו גם למדנו אחרי גלזגו, שאחד הדברים הכי חשובים כרגע הוא הנושא של אדפטציה בעצם לשינוי האקלים כאן.

גלית כהן: אנחנו כבר מרגישים את השינויים שהוא מחולל, את ההשפעות של זה על המרחב העירוני.

גלית כהן: והנושא של מיתון אי החום העירוני הוא מטרה בפני עצמה מאוד מאוד מאוד חשובה.

גלית כהן: ולצד זה, כמובן, יש את הנושא של אי השוויון החברתי וכמובן בדגש על הפיתוח והטיפוח של אותם שטחים, גם אותם שפ"פים, אותם שטחים פתוחים פרטיים, בדרך כלל, שגם כמי שגדלה בשדרות מכירה את אותם המרחבים האלה.

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: אז הצלחנו להכשיר.

גלית כהן: כן.

גלית כהן: אנחנו יודעים את הפתרון, בעצם את הבעיה הזאת.

גלית כהן: והגדרת הפתרון מבחינתנו גם שיהיה מרחב פתוח והצללה והקירור שלו – נתת דוגמה גם את הצללה וקירור במרחבי מגרשי ספורט וכאלה.

גלית כהן: כמובן, לייצר בסיס כלכלי שמאפשר את התחזוקה ארוכת הטווח עבור הרשויות המקומיות.

גלית כהן: המבנים עצמם יעילים יותר מבחינה אנרגטית.

גלית כהן: תכף אני אתן את הדוגמה של – הרצנו שני מודלים, ואני אתן את הדוגמה עם מודל נוסף שממש עשינו גם את האיטום של הגגות וגם נושא של דוודים, דודי שמש ששמנו על כל הבתים, כדי גם פה לאפשר לאוכלוסייה המאוד מאוד חלשה שלא יכולה להרשות לעצמה לבזבז חשמל ולהשקיע בתקציב לחשמל.

גלית כהן: יהיה לה פשוט מים חמים כי יש לה שמש, ובמקומות האלה בהחלט יש שמש, וגם כמובן לייצר קהילה יותר חזקה ויצירתית.

גלית כהן: אז יש לנו כאן דוגמאות.

גלית כהן: זו הדוגמה של השפ"פים.

גלית כהן: אני לא יודעת אם הקירוי של מגרש הספורט הזה הוא אצלך.

גלית כהן: ואללה, אצלך.

גלית כהן: זה הצללה בירוחם.

מיכאל ביטון: האמת, כן, זה אצלי.

מיכאל ביטון: אני יכול לזהות אותו.

מיכאל ביטון: אחרי המתנ"ס.

גלית כהן: זה, מה שנקרא, לא בטעות.

מיכאל ביטון: כן.

גלית כהן: אז יש כאן גם את הצללה בירוחם, יש כאן גם את אופקים כדוגמה וגם בבאר שבע רואים.

מיכאל ביטון: גם הבלוק הימני שלי.

גלית כהן: ואללה.

מיכאל ביטון: אני לא יודע אם מישהו קרץ לי, אבל.

גלית כהן: כן.

גלית כהן: כן.

גלית כהן: זה זה.

גלית כהן: אתה רואה, כתוב למטה: הצללה בירוחם.

גלית כהן: וגם הבלוקים שם, כל האזור הזה.

מיכאל ביטון: כן.

גלית כהן: ואפשר לראות גם את השקף הבא של לפני ואחרי, את אותם – אמרת, יש עכשיו בדיוק תערוכה שאפשר לראות את הדברים של לפני ואחרי.

גלית כהן: ויש לנו את המודל השני, המודל הנוסף.

גלית כהן: אלו שני מודלים, ומודל נוסף זה המודל של שכונה טובה, פה עבדנו עם משרד השיכון.

גלית כהן: נכנסנו למבנים של דיור ציבורי, שגם בתוך הפריפריה יש את הפריפריה של הפריפריה.

מיכאל ביטון: זה אותו דבר.

מיכאל ביטון: או שזה דיון ציבורי או שזה היה דיור ציבורי.

מיכאל ביטון: זה אותו עניין.

גלית כהן: כן.

גלית כהן: אז זה הדיור הציבורי.

גלית כהן: פה המבנים האלה הם בבעלות 50% - - -

מיכאל ביטון: או שזה חצי דיור ציבורי, שזה הכי קשה, שזה נופל בין הכיסאות.

מיכאל ביטון: שם הכי חשוב.

גלית כהן: זהו, זה 50%.

גלית כהן: בדיוק.

גלית כהן: אז שם נכנסנו גם כן, וגם פה עשינו את השיפוץ גם של המבנים.

גלית כהן: אתם יכולים לראות את הדוודים למעלה.

גלית כהן: יש שם דוודים חדשים שהם קיבלו.

גלית כהן: גם עשינו איטום של הגגות וגם כמובן את כל התחזוקה של כל המבנים האלה.

מיכאל ביטון: המנכ"לית, המנכ"לית, תחזוקה זה כל הסוד.

מיכאל ביטון: כסף זמין לתחזוקה, ודרישה בחוזים לתחזוקה, ובקרה של המשרד על התחזוקה.

גלית כהן: כן.

מיכאל ביטון: הסטנדאפיסט יעקב כהן גדל במגדל העמק.

מיכאל ביטון: פעם הוא טען שהוא היה הולך ברחוב וכל הזמן היה בתזוזה.

מיכאל ביטון: אם הוא היה עומד, היו צובעים אותו.

גלית כהן: של השיקום שכונות.

מיכאל ביטון: את הבלוקים צבעו מלא פעמים, אבל אף פעם לא תחזקו.

גלית כהן: כן.

מיכאל ביטון: תוך חמש שנים מיום שצבעו אותם, הם נפלו לטמיון.

מיכאל ביטון: החשיבה שלכם היא עשר ועשרים שנות תחזוקה, והפרדת הכסף לתחזוקה, והסימון שלו.

גלית כהן: אז באמת זה מה שעשינו.

גלית כהן: בפרויקט השפ"פים דרשנו את התחזוקה לעשר שנים.

גלית כהן: בפרויקט של השכונה הטובה דרשנו את התחזוקה לעשרים שנה.

גלית כהן: כך שלפחות יש זרם הכנסה שמגיע.

גלית כהן: אנחנו כמובן עושים על זה את הבקרה.

גלית כהן: במקומות שבהם אנחנו רואים רשויות מקומיות שלא מתחזקות כמו שצריך, אנחנו הולכים ודורשים את התקציב הזה.

גלית כהן: עושים על זה בקרה.

גלית כהן: אתם יכולים לראות פה את סטטוס הפרויקטים.

גלית כהן: בפרויקט השפ"פים אנחנו השקענו 121 מיליון שקלים.

גלית כהן: נמשיך לשקף הבא, כאן זו הפריסה הארצית של פרויקט השכונה הטובה.

גלית כהן: דיברנו על 40 מיליון פה.

מיכאל ביטון: אני צריך שתחזירי לשקף הקודם.

גלית כהן: הקודם?

גלית כהן: אוקיי.

מיכאל ביטון: כי המספרים הקטנים הם סוד גדול.

גלית כהן: כן.

מיכאל ביטון: את השקעת 7% או 6% מפרויקט ומנפת אותו עם קק"ל בסכומים אדירים.

מיכאל ביטון: וזה בטח כסף של קק"ל שבהסכמה עם הממשלה - -

גלית כהן: זה כסף של קק"ל.

גלית כהן: ה-7 מיליון, עזוב, זה בקטנה.

גלית כהן: בדיוק.

מיכאל ביטון: - - בהסכמה עם הממשלה יועד למטרות משותפות.

גלית כהן: הזכרת את אבי גבאי, ואבי גבאי הוא מי שעשה את ההסכם הקודם.

גלית כהן: אני חושבת שעכשיו עדיין אין הסכם, אבל ההסכם האחרון שהיה עם קק"ל במסגרת הזאת, כשהוא עשה את ההסכם עם קק"ל הוא הביא 400 מיליון שקלים למשרד.

גלית כהן: זאת הסיבה שיכולנו לעשות פרויקטים כאלה.

גלית כהן: והיום אין לנו את זה.

גלית כהן: תכף צריך להגיע לסוף.

מיכאל ביטון: אז את צריכה להביא לפחות 400 מיליון.

גלית כהן: מי שצריך לסגור; אני לא במשא ומתן.

גלית כהן: משרד האוצר במשא ומתן.

גלית כהן: אבל צריך להבין, כל הכסף שהושקע גם בשפ"פים וגם בשכונה טובה ובעוד פרויקטים שיש לי אותם כאן בהתייעלות אנרגטית, שזה גם כסף שניתן, עוד 80 מיליון שקלים שנתנו לרשויות המקומיות, זה המון כסף.

גלית כהן: גם בהתייעלות אנרגטית שרשות המקומית, ברגע שהיא קיבלה את התקציבים האלה בהשקעות מאוד מאוד מאוד, היא חוסכת לעצמה אחר כך בחשבון החשמל את הכול.

מיכאל ביטון: כן.

גלית כהן: ואז היא יכולה להפנות תקציבים לרווחה, ולחינוך, ולתמיכה בתושבים.

גלית כהן: אבל אלה תקציבים שכולם הגיעו – עזוב את 7 מיליון השקלים של המשרד; זה אזוטרי לחלוטין.

גלית כהן: כל התקציב, צריך להגיד את זה ביושר, הוא של קק"ל.

מיכאל ביטון: אבל המשרד הוביל ובנה והגה וביצע, וזה לא פחות.

גלית כהן: כן.

גלית כהן: נכון.

גלית כהן: נכון, עשינו את זה.

גלית כהן: באנו עם הרעיונות.

גלית כהן: אתה צודק.

מיכאל ביטון: כן.

גלית כהן: אבל התקציב הוא של קק"ל.

גלית כהן: נמשיך לשקף הבא.

גלית כהן: פה אתה יכול לראות את הפריסה שלנו בפרויקט שכונה טובה עם אותם 40 מיליון שקלים גם כן ב-21 רשויות.

מיקי חיימוביץ': זה לא קשור למפעל הפיס?

מיכאל ביטון: מה?

מיקי חיימוביץ': זה לא קשור למפעל הפיס, לתמיכה?

גלית כהן: לא.

גלית כהן: זה תקציב אחר לחלוטין.

מיכאל ביטון: כסף אחר.

גלית כהן: פשוט כל הכסף הזה של 400 מיליון הגיע אל המשרד גם וגם וגם.

מיכאל ביטון: ראש עיר טוב לוקח את 8 מיליון האלה.

מיכאל ביטון: הבאתי מהקרן לפיתוח שלי, הבאנו מאחרים, ואתה פשוט בונה חזון עירוני של יישוב ירוק, ושופך את הדברים למקומות, ויש לך ראייה.

מיכאל ביטון: אבל הכלל היסודי פה, הניצחון פה הוא תחזוקה.

מיקי חיימוביץ': ברור.

מיכאל ביטון: כי הבלוקים לא היה מי שינקה אותם.

מיכאל ביטון: היו עושים בלוק חדש, משופץ, תוך שנתיים הוא נהיה סלאמס.

מיקי חיימוביץ': כן.

מיכאל ביטון: ופה ההישג, המפכה של הדבר הזה, זה תחזוקה והפעלה ותוכן, כולל הדרכה, כולל גינות הקהילתיות.

מיקי חיימוביץ': כן.

מיכאל ביטון: יוצרים בתוך הבלוק תוכן תרבותי, התנדבותי.

מיכאל ביטון: זה הסיפור פה.

גלית כהן: אוקיי.

גלית כהן: אז אם רק לסכם את מה שהיה לנו בפרויקטים, אנחנו מדברים על חשיפה של תושבים.

גלית כהן: אנחנו מדברים על שני הפרויקטים, באחד 19 רשויות, באחד 21 רשויות.

גלית כהן: באחד פשוט זה היה מינוף עם הרבה כסף של שיקום שכונות, ולכן זה היה רק 40 מיליון.

גלית כהן: ופה זה היה 121 מיליון כי בעצם פעלנו די לבד.

גלית כהן: מספר הבניינים, אתה יכול לראות, פה יש 200 בניינים ו-128 בניינים, ויחידות הדיור בהתאם היו מאוד מאוד גדולות.

גלית כהן: עכשיו לגבי 2022.

גלית כהן: ב-2022 אין לנו עדיין כספי קק"ל.

גלית כהן: אגב, אני מאוד אשמח, כבר ישבתי פעם אחת עם מנכ"ל קק"ל.

גלית כהן: הם פשוט, אני חושבת, ממתינים כרגע להסכמות שהם יגיעו עם האוצר.

מיכאל ביטון: להסכמות עם האוצר.

גלית כהן: בכל מקרה, אנחנו הולכים לשבת איתם שוב ולהציע להם לבוא ולהצטרף אלינו לפרויקטים המאוד חשובים האלה.

גלית כהן: בהקשר של נושאים של אקלים, יש לנו סדר גודל של 100 מיליון שקלים לתמוך ברשויות המקומיות.

גלית כהן: יש לנו 8 מיליון שקלים שאנחנו צריכים לתת להן לתוכניות להיערכות לשינוי האקלים, שאנחנו נתמוך ברשויות המקומיות.

גלית כהן: יש לנו 40 מיליון שקלים להפחתת פליטות גזי חממה.

גלית כהן: יש עוד 28 מיליון שקלים למיתון אי החום העירוני.

גלית כהן: אלה פרויקטים שבעיקר של נטיעת עצים לאורך רחובות הליכה, גם כן סופר חשוב לרשויות המקומיות.

גלית כהן: עוד 15 מיליון שקלים שאנחנו נותנים להתמודדות עם מחלות, מחלות זואונוטיות.

גלית כהן: יש לנו תקציב נפרד לנושא של החברה הערבית במסגרת החלטת הממשלה של החברה הערבית, עוד 50 מיליון שקלים.

גלית כהן: זאת אומרת, לחברה הכללית פחות או יותר יש לנו 100 מיליון שקלים ועוד 50 מיליון שקלים לחברה הערבית.

גלית כהן: ואנחנו עכשיו בונים את המודלים.

גלית כהן: השרה ביקשה שאנחנו נבנה את המודל, לראות איך אנחנו עושים גם פה את החיבור בין ההיבטים החברתיים, אלה היבטים של הפחתת פליטות גזי חממה והתייעלות אנרגטית.

מיכאל ביטון: אבל, המנכ"לית, אני אוהב בשפה ברורה, מה שנקרא.

מיכאל ביטון: פה אין לך כסף לפרויקטים הקודמים.

גלית כהן: יש לי.

מיכאל ביטון: איפה?

גלית כהן: אני יכולה לחבר את הנושא של גם ה-40 מיליון להפחתת גזי חממה.

מיכאל ביטון: אה, שם אפשר לעשות כאלה דברים.

גלית כהן: אני יכולה לעשות כאלה דברים.

מיכאל ביטון: וגם החום העירוני.

גלית כהן: בדיוק.

גלית כהן: אנחנו בונים עכשיו את המודל.

מיכאל ביטון: זאת אומרת, מתוך 70 מיליון, ואז אם ממנפים עם קק"ל, זה הופך לבוכטה.

גלית כהן: כן.

מיכאל ביטון: ואז אפשר לעשות.

מיכאל ביטון: אגב, שאלת ביניים, אין לנו דרך לקחת כספי אחת הקרנות, קרן העושר, קרן לשטחים פתוחים?

גלית כהן: אלה לא שטחים פתוחים.

גלית כהן: אלה שטחים עירוניים.

מיכאל ביטון: זה קצת פתוח.

מיכאל ביטון: מי צוחק?

מיכאל ביטון: מיקי.

גלית כהן: כל רעיון יתקבל בברכה.

מיכאל ביטון: זה נקרא שפ"פ; שטח פרטי פתוח.

גלית כהן: כן.

גלית כהן: אבל זו לא הקרן של שטחים פתוחים שמטפלת בזה.

מיכאל ביטון: אה, לא? אין לנו?

מיקי חיימוביץ': לא שהמצב בשטחים הפתוחים הוא טוב.

מיכאל ביטון: אני יכול להפריע לך?

מיכאל ביטון: אני אתן לך להמשיך עוד רגע, גלית.

גלית כהן: זהו.

גלית כהן: זהו.

גלית כהן: זהו.

מיכאל ביטון: יש לנו נציג האוצר פה, יגאל גוטשל?

יגאל גוטשל: אכן, כן.

מיכאל ביטון: מה שלומך, יגאל?

יגאל גוטשל: מעולה.

מיכאל ביטון: תבאר את השם שלך קודם כול.

יגאל גוטשל: אתה באמת רוצה את זה?

מיכאל ביטון: עם ישראל יגאל, אבל תיתן.

יגאל גוטשל: ההורים שלי צרפתים, אז הצרפתים אוהבים שמות שנגמרים ב"אל".

מיכאל ביטון: גאל.

יגאל גוטשל: יגאל.

מיכאל ביטון: יש שם צרפתי גאל.

יגאל גוטשל: נכון.

מיכאל ביטון: אז אתה הוספת יגאל.

יגאל גוטשל: זה כבר ההורים שלי.

יגאל גוטשל: אני לא.

מיכאל ביטון: יפה.

מיכאל ביטון: תודה לך.

מיכאל ביטון: אני רוצה לשאול אותך.

מיכאל ביטון: אתם, האוצר, אוהבים חשיבה כלכלית.

מיכאל ביטון: הפרויקטים האלה מבוצעים ברשויות שמקבלות מענקי איזון.

מיכאל ביטון: בסוף התקצוב הוא דיפרנציאלי.

מיכאל ביטון: יש קולות קוראים, אבל יש עדיפות לחלשים ביותר.

מיכאל ביטון: הכסף הזה שירוחם קיבלה יצר אצלה הכנסה שוטפת של מיליון שקל.

מיכאל ביטון: גם תרם לסביבה.

יגאל גוטשל: הכנסות מהחשמל אתה מתכוון, כן?

מיכאל ביטון: הקטנת הוצאות בחשמל הפכו למיליון שקל שהתחייבנו לייעד לפרויקטים קהילתיים.

מיכאל ביטון: זאת אומרת, ההשקעה שלך פה היא הכי משתלמת בעולם, כי בהשקעה של כמה מיליונים יוצרים כסף שוטף עשרים שנה קדימה.

מיכאל ביטון: וגם אתה חזקת את הכלכלה של הרשויות המקומיות, כי יצרת להן נכסים מניבים.

מיכאל ביטון: אחת הבעיות שרשויות מקומיות מקבלות מענקי איזון היא שאין להן הכנסות מניבות.

מיכאל ביטון: ולכן אני הייתי מצפה שלא המשרד להגנת הסביבה היה יוזם את זה, אלא האוצר היה בא ואומר: בא'נה, תעשו את זה ב-300 מיליון ותייצרו לי כל שנה 100 מיליון של הכנסה ברשויות, מהפעילות הזאת.

יגאל גוטשל: אז קודם כול, חשוב להגיד שהתקציבים שהמנכ"לית, גלית, מדברת עליהם הם תקציבים שהוקצו בשיתוף פעולה עם האוצר, תקציבים תוספתיים.

יגאל גוטשל: כמובן שככל שהתקציב היה יותר גדול, אז הרשויות היו יכולות יותר ליהנות מזה.

יגאל גוטשל: בסוף אנחנו כן נתונים תחת מגבלות.

יגאל גוטשל: ולכן זה תקציב מוגבל.

יגאל גוטשל: אבל אין ספק שאלה תקציבים חשובים.

מיכאל ביטון: אני אומר לך שיש פה חשיבה כלכלית.

מיכאל ביטון: זה לא פרויקט שהוא נטל על האוצר.

מיכאל ביטון: זה פרויקט מניב לרשויות מוחלשות, וזה אינטרס עליון של האוצר לחזק, ושל משרד הפנים, לחזק את הרשויות האלה שיהיו להן משאבים.

מיכאל ביטון: ברגע שיש לי את הפאנלים האלה ותשתית כזאת, יש לי נכס מניב להרבה שנים.

מיכאל ביטון: זה לא רק התייעלות אנרגטית, שהורדתי את צריכה החשמל וחסכתי בחשמל, אלא משלמים לי על אספקת חשמל לחברת החשמל.

מיכאל ביטון: ובסוף זה הולך לקהילה המוחלשת ביותר ומקטין את התלות בכם בתחזוקת בלוקים ובמשרד השיכון.

מיכאל ביטון: כאילו, תראה כמה אתה מרוויח.

מיכאל ביטון: ויש פה ROI.

מיכאל ביטון: אני חושב, אם המנכ"לית יכולה – מה אתה צוחק, גוטשל?

מיכאל ביטון: אתה צוחק, אתה מבסוט.

גלית כהן: אני חושבת שדווקא במקרה הזה אני יכולה לתת דוגמה אחרת ל-ROI שעשינו בהתייעלות אנרגטית וכמה השקענו וכמה זמן החזר.

מיכאל ביטון: כן.

גלית כהן: אני חושבת שיש כאן, בגלל שיש פה ערכים חברתיים אחרים, זה לא ה-ROI.

גלית כהן: זה סיפור אחר לחלוטין.

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: אבל בשביל הרשות המקומית זה טוטאל ROI, כי לרשות המקומית נוצר תקציב שוטף.

מיכאל ביטון: הבעיה הכי קשה של הרשויות המקומיות היא לא כספי שיפוץ ותב"רים.

מיכאל ביטון: תב"רים יש, והם הולכים לטמיון.

מיכאל ביטון: איך מתחזקים עץ?

מיכאל ביטון: איך דואגים שתהיה גינה?

מיכאל ביטון: ופה נולד כסף שוטף לרשות המקומית, ואתם מייעדים אותו למטרה טובה.

מיכאל ביטון: אני חושב שצריך ניתוח כלכלי של אילו החזרים.

מיכאל ביטון: זו המשימה השנייה שלך כשאתם הולכים לשאת ולתת עם קק"ל על איזה הסכם שלום כזה של מה יגיע לממשלה ומה הם יבצעו בעצמם.

מיכאל ביטון: אם יש פרויקט שהוא בטופ הפרויקטים, זה הפרויקט, כי זה עושה את כל מה שאתה רוצה.

מיכאל ביטון: וגם בוצע כהלכה במשרד.

מיכאל ביטון: אז אם יהיו פה, מול ה-70 מיליון האלה שהם גמישים למטרות כאלה, עוד 200–300 מיליון, יהיה אפשר לעשות בוסט נוסף יפיפה.

מיכאל ביטון: אז כשאתם הולכים לקק"ל תעשו משא ומתן טוב בדבר הזה.

גיא סמט: מיכאל.

מיכאל ביטון: כן.

גיא סמט: משרד האנרגיה, כן?

מיכאל ביטון: רגע.

מיכאל ביטון: קטעתי אותה, ואז אני בא אליך.

גלית כהן: לא.

גלית כהן: אני סיימתי.

גלית כהן: אני יכולה לתת פשוט דוגמאות נוספות, אבל נראה שזה זהו.

גלית כהן: סיימנו.

מיכאל ביטון: גיא.

גיא סמט: ראשית, הפרויקט מוכר.

גיא סמט: אני הובלתי אותו וכתבי אותו, את הקול קורא ואת כל הביצוע של השפ"פים, שזה החלק שאני חושב שאתה מכיר מבר כוכבא בירוחם.

גיא סמט: וגם אפשר לראות שהרבה מהדרום השתתפו בזה.

גיא סמט: אנחנו במשרד האנרגיה כן יש לנו פרויקטים ואמורים לצאת בקולות קוראים בסדר גודל של 100 מיליון שקל בתחום של התייעלות אנרגטית.

גיא סמט: אני חושב שאפשר יהיה לעשות משהו עם הרשויות.

גיא סמט: לעשות איזושהי פעילות, כי באמת בסופו של דבר נחסכים להן כספים.

גיא סמט: אני חושב שמה שאנחנו צריכים ללכת זה פחות לגגות הציבוריים, שהלכנו עד עכשיו, כי הם מלאים.

גיא סמט: רוב הרשויות סיימו את מה שיש להן.

גיא סמט: המטרה המקורית, כשהסתכלתי על התוכנית, הייתה ללכת לשיכונים.

גיא סמט: יש לנו בשיכונים דונמים שלמים של גגות בלי מעקה.

מיכאל ביטון: כן.

גיא סמט: גג חלק, מפולס.

גיא סמט: שמש אין-סופית.

גיא סמט: קלאסי.

מיכאל ביטון: נכון.

גיא סמט: הסתכלתי על באר שבע יותר.

גיא סמט: וברגר אתה רואה ממש דונמים ברכבות הארוכות שיש שם.

מיכאל ביטון: זה אלפי דונם.

גיא סמט: כן.

גיא סמט: ואפשר לעשות את זה.

גיא סמט: הרי מה המטרה?

גיא סמט: המטרה היא להפוך את זה להיות פרויקט גנרי, שכל עיר יכולה לעשות את זה ולא במאמץ גדול.

גיא סמט: הרי היום יש החזר.

מיכאל ביטון: הבעיה היא הרגולציה והשותפות עם התושבים, כי בחלק זה רוב רוכשים, חלק זה רוב שוכרים של עמידר.

גיא סמט: נכון.

מיכאל ביטון: יש פה איזה קניין על הגג, אבל זה דבר אדיר אם תפתח את זה.

גיא סמט: מיכאל, בגלל זה, בהתחלה באמת היה לנו קושי, כי היה מאה אחוז הסכמת בעלים, ובגלל זה, הלכנו לגגות הציבוריים.

גיא סמט: ואני חושב שעכשיו צריך לחזור לגגות הפרטיים, כי אין גגות ציבוריים.

מיכאל ביטון: אם אתה חוזר לגגות הפרטיים, לא רק שאתה קפצת מדרגה ויצרת עתודות.

מיכאל ביטון: אתה יודע, בכלל כשמדברים על אנרגיה מתחדשת, אז באים ואומרים: רגע, אם יש חקלאות ושטחי אש ובתים צפופים, איפה עוד ישימו פאנלים בכלל?

מיכאל ביטון: ואז המחשבה היא אולי בתוך החקלאות לשלב, בתוך בניינים קיימים.

גיא סמט: אני יודע.

מיכאל ביטון: ופה אתה רואה משאב של, אני לא יודע כמה אלפי שיכונים יש בישראל.

גלית כהן: בדקנו את זה.

גלית כהן: אפשר לייצר 40%.

מיכאל ביטון: כן.

מיכאל ביטון: אז עכשיו זה הכסף הממשלתי.

מיכאל ביטון: תחשוב שהמכרז ממנף משקיע שאומר: אני אשים 50%, כי זה משתלם לי.

גיא סמט: אז אני חושב שאנחנו צריכים ללכת לכיוונם האלה.

מיכאל ביטון: אבל אתה לא צריך להסתבך בדבר אחד.

מיכאל ביטון: אתה צריך למצוא מקומות, נקודות אחיזה של ממשלה שהרשתה לעצמה להתערב בבניין.

מיכאל ביטון: הרי מה הבעיה פה?

מיכאל ביטון: שיש 50% רוכשים, 50% עמידר.

מיכאל ביטון: ואיך נכנסים לבניין כזה?

מיכאל ביטון: או יש 70% שקנו בדיור ציבורי ו-20% נשאר של עמידר.

גיא סמט: הבעיה היא דווקא בבתים שאין בכלל עמידר.

גיא סמט: כשיש עמידר, יש לך כתובת.

מיכאל ביטון: כן.

מיכאל ביטון: אז גם לזה יש פתרון.

גיא סמט: שם יותר קשה לך.

מיכאל ביטון: אז אני אתן לך הצעה לפתרון.

מיכאל ביטון: משרד השיכון עשה פרויקט ששמעת עליו, נקרא עז"ב.

מיכאל ביטון: קוראים לזה עשה זאת בעצמך.

מיכאל ביטון: שהוא מוסמך בחוק להיכנס לשיכון גם כששיש בו רוב רוכשים ולתת להם 27,000 ליחידה, 3,000 השתתפות עצמית של הדייר, למעט מצבים סוציאליים.

מיכאל ביטון: וה-20 האלה הופכים לאיזה חצי מיליון שקל, ועושים את החיצוני, וחדר מדרגות, ודוודים וכו'.

מיכאל ביטון: זה נקרא עז"ב, עשה זאת בעצמך.

מיכאל ביטון: זה בחוק.

מיכאל ביטון: המשפטי כבר אפשר כניסה למקום הזה.

מיכאל ביטון: אז הולכים לעז"ב מורחב ואומרים: את עז"ב נעשה, אבל לצידו את הנחת הפאנלים.

מיכאל ביטון: ואז אתה נכנסת בשער ראשי לבלוק קיים שיש בו רוב רוכשים עם קניין פרטי.

מיכאל ביטון: הממשלה ידעה להיכנס לבלוקים האלה.

מיכאל ביטון: לא להמציא עכשיו איזה דיון משפטי איך עושים את זה.

מיכאל ביטון: פשוט לקרוא לזה עז"ב סביבה, עשה זאת בעצמך סביבה, ועושים את הנדבך של הפאנלים.

גיא סמט: אני חושב שאנחנו, לפחות בקול קורא של 100 מיליון השקלים, ננסה לראות איך אנחנו מתקדמים לכיוון הזה.

גיא סמט: נעשה עוד שיחות בתוך הבית גם עם השרה, לראות איך אנחנו תורמים.

מיכאל ביטון: לרתום את השיכון.

מיכאל ביטון: לא לפעול בחלל נפרד.

מיכאל ביטון: זו עבודה אדירה עם השיכון.

גיא סמט: הם גם ביקשו מאיתנו עזרה בחלק מהמכרזים, ואנחנו נשתף איתם פעולה.

גיא סמט: ואני חושב שכן צריך לעגם אצלנו משאבים.

גיא סמט: גם יכול להיות שקק"ל שותפים.

גיא סמט: אבל אנחנו באים עם נדוניה.

גיא סמט: אני לא בא, מיכאל, עם כלום.

גיא סמט: אני בא, אני אומר: יש לנו 100 מיליון שקל ליישום ברשויות המקומיות.

גיא סמט: אפשר לייעד את זה לחלק מהדברים האלה.

גיא סמט: יש לנו עוד כספים ממקומות אחרים.

מיכאל ביטון: תראה, גם רשות מקומית, ואנחנו סוציו-אקונומי שלוש.

מיכאל ביטון: אבל האירוע הזה שאתה מעניק לה משאב שמניב לה הכנסה שנתית או מקטין לה הוצאה שנתית, אפילו לרשות ענייה יש מקורות מימון.

מיכאל ביטון: למשל, אם היא עשתה הסכם גג ויש לה תקציבים בקרן לפיתוח, אז היא, מתוך הקרן לפיתוח, שמה לך מצ'ינג של עשר, 20.

גיא סמט: גם בקול קורא של השפ"פים של המשרד להגנת הסביבה – שאני הייתי שם בזמנו – יש מצ'ינג של הרשות של 25%, אם אני זוכר נכון.

מיכאל ביטון: כן.

גיא סמט: הרשויות ידעו להביא.

גיא סמט: בגדול אתה צריך להגיע למצב שהפרויקט מצליח בזכות גודל של הגג והערך שהוא מקבל.

מיכאל ביטון: הגגות האלה עונים על הקריטריון?

גיא סמט: כן.

גיא סמט: נכון.

גיא סמט: נכון.

מיכאל ביטון: צריך את הרגולציה להיכנס לגג הזה.

מיכאל ביטון: ואני אומר לך, דרך הרגולציה של השיכון, של עז"ב של משרד השיכון, פותח את הדלת.

גיא סמט: הרגולציה נותנת היום.

גיא סמט: אתה לא צריך 100% הסכמת בעלים.

גלית כהן: נכון.

גיא סמט: אני חושב שזה 50%.

גלית כהן: 75% עדיין.

גלית כהן: 75%.

גיא סמט: 75%.

גיא סמט: אולי צריך לרדת אפילו יותר מזה.

מיכאל ביטון: כן.

גיא סמט: אבל אתה יכול לנסות עכשיו לבוא ולראות איזה בניינים כן מתאימים.

מיכאל ביטון: וגם אם, למשל, אתה בא לעירייה, והעירייה אומרת: בסדר, אתה רוצה ממני 10%, 20%, זה סביר כי זה מיזם כלכלי, אוקיי?

גיא סמט: כן.

מיכאל ביטון: כי אתה אשכול סוציו-אקונומי נמוך, ומענקי איזון מהנמוכים ביותר.

מיכאל ביטון: אבל העירייה אומרת: תן לי את הכסף, ואני אעשה מכרז לחברה שתביא השקעה נוספת, תנהל לי את הפרויקט, תחזיר לי את מה שמניב לי, תחזיר לה את מה שמניב לה, והיא תביא השקעה מוגדלת בפרויקט.

מיכאל ביטון: כי הרי כמה המיליונים האלה יכולים להפוך - - -

גיא סמט: אפשר.

גיא סמט: אפשר למנף את זה.

מיכאל ביטון: המינוף פה הוא דבר אדיר.

מיכאל ביטון: והיום חברות של אנרגיה סולארית מחפשות גגות.

מיכאל ביטון: הן היו מוכנות לשים על גג בבית פרטי כשגודל הגג הוא לפעמים 100 מ"ר.

מיכאל ביטון: פה הן מקבלות, כל בלוק זה 1,000 מ"ר.

גיא סמט: נכון.

גיא סמט: אז אני חושב שיש ייתכנות.

גיא סמט: צריך לחזור לשם, כי הגגות הציבוריים תפוסים, ולנסות לקדם את זה.

גיא סמט: אמרתי לך, יש לנו כמה קולות קוראים.

גיא סמט: ויש גם עוד סכומים אחרים, גם בחברה הערבית.

גיא סמט: ואנחנו חושבים שזה נכון שמשרד האנרגיה יוביל את זה, את חלק מהדברים.

גיא סמט: אני חושב שאפשר לעשות פה שותפות עם עוד גורמים אחרים, קק"ל או דברים אחרים.

מיכאל ביטון: יפה.

מיקי חיימוביץ': אז איפה זה עומד בין משרד האנרגיה למשרד להגנת הסביבה?

גיא סמט: אני חושב שזה, את יודעת, בסופו של דבר, אנחנו רוצים להתקדם גם כן.

גיא סמט: זה לא מונע מהמשרד להגנת הסביבה להתקדם בקולות קוראים שהוא דיבר.

גיא סמט: בסופו של דבר, יש הרבה מקום לעשייה.

גיא סמט: נשמח לעשות את זה ביחד גם.

מיקי חיימוביץ': כן אבל.

מיכאל ביטון: יפה.

גלית כהן: אנחנו בדרך כלל, גם בעבר היו לנו כל מיני דברים של משרד האנרגיה.

גלית כהן: מה שאנחנו דואגים הוא שאם רשות מקומית מקבלת עבור פרויקט מסוים ממשרד אחד, היא לא תוכל לקבל עבור אותו פרויקט ממשרד אחר.

גלית כהן: ויש כל מיני דגשים שכל משרד רואה לנכון.

מיקי חיימוביץ': למה לא, למשל?

גלית כהן: מה?

מיקי חיימוביץ': למה לא, אם משרד נותן לאותו פרויקט?

גיא סמט: לא.

גיא סמט: זה כפל תמיכות, היא אומרת.

גיא סמט: אין כפל תמיכה.

גלית כהן: כן.

גלית כהן: בסדר?

גלית כהן: זה העניין.

מיכאל ביטון: בוא נמשיך.

מיכאל ביטון: יש לנו כמה דוברים שאני רוצה לתת להם את זכות הדיבור.

מיכאל ביטון: בסוף, בסיכום נכלול את הרעיונות ומה כדאי לדחוף.

מיכאל ביטון: אוריאל בבצ'יק, מנהל אגף אנרגיה מקיימת במשרד האנרגיה.

אוריאל בבצ'יק: אוקיי.

אוריאל בבצ'יק: אז שלום.

אוריאל בבצ'יק: אני אציג בקצרה, בשני שקפים, את הפעילות שלנו בתחום האנרגיה המתחדשת, בתחום אנרגיה מקיימת במשרד בשנה האחרונה.

אוריאל בבצ'יק: משרד האנרגיה בעצם החל משנת 2021 שם לעצמו את הנושא של העבודה מול הרשויות המקומיות כמשימה האסטרטגית של המשרד, להפוך את הרשויות המקומיות לשחקניות מרכזיות ואקטיביות יותר בתחום האנרגיה בישראל, כדי להגיע גם ליעדים הלאומיים ובו בזמן לחזק מבחינה כלכלית את הרשויות המקומיות.

אוריאל בבצ'יק: במסגרת הפעולות, צעדי המדיניות, שאנחנו מקדמים - - -

מיכאל ביטון: אז, אוריאל, אתם עובדים מול רשויות מקומיות?

אוריאל בבצ'יק: כן.

מיכאל ביטון: יש לכם שולחן עגול עם המשרד להגנת הסביבה איך לפנות יחד על הדברים האלה?

אוריאל בבצ'יק: אז קודם כול, אנחנו בעצם חברנו למשרד להגנת הסביבה לפני שנה וחצי, למינהלת להיערכות לשינויי האקלים שעוסקת בתחום אדפטציה, בקידום אדפטציה, בעצם להכנה של תוכנית משותפת.

אוריאל בבצ'יק: גיבשנו ופרסמנו מדריך משותף למשרד להגנת הסביבה, למשרד האנרגיה ומשרד הפנים, איך בעצם מתחילים תוכניות פעולה מקומיות להיערכות לשינויי האקלים ולמעבר לאנרגיה מקיימת.

מיכאל ביטון: ואתם בפועל מושקעים ברשויות, בתקציבים שלכם?

אוריאל בבצ'יק: כן, כמובן.

אוריאל בבצ'יק: אני אציג את זה תוך שנייה, גם בהחלטות ממשלה.

מיכאל ביטון: כשאתה משקיע ברשות, יש תיאום עם המשרד להגנת הסביבה?

אוריאל בבצ'יק: יש תיאום.

מיכאל ביטון: בסוף באים יחד אל הרשות?

מיכאל ביטון: כי לפעמים, אתה יודע, כל משרד עושה את הדין שלו.

מיכאל ביטון: זה יכול להיות מאוד בעייתי.

אוריאל בבצ'יק: זה מה שאנחנו עושים עכשיו.

גיא סמט: מיכאל, תראה, אנחנו רואים את עצמנו, כמשרד האנרגיה, כמי שאחראי על הנושא, כן?

מיכאל ביטון: אני חשבתי שאתה מהמשרד להגנת הסביבה, גיא.

גיא סמט: נכון שאני הייתי שם שנים רבות.

גיא סמט: ואני שמחתי להיות שם.

גיא סמט: אבל אני ממשרד האנרגיה.

גיא סמט: אני חושב שאפשר אפילו לראות את זה בקולות קוראים שמנכ"לית המשרד הציגה, משרד האנרגיה והמשרד להגנת הסביבה לא עוסקים בדיוק באותם נושאים.

גיא סמט: משרד האנרגיה רואה את עצמו כמוביל את האנרגיה המתחדשת וינסה לעשות את זה.

גיא סמט: ויש לנו תקציבים גם לטובת חלק מהדברים האלה.

מיכאל ביטון: יפה.

מיכאל ביטון: בבצ'יק, תמשיך.

אוריאל בבצ'יק: אז קודם כול, גם ישנו תפקיד במשרד, מינהלת תחום אנרגיה בשלטון המקומית מלפני שנה, גם כדי לטפל בנושא ולעשות את העבודה מול הרשויות המקומיות, לסייע להן.

אוריאל בבצ'יק: במסגרת המדריך, כמובן, אנחנו פתחנו כלי מיפוי לנושא האנרגיה, גם מתחדשות, גם התייעלות באנרגיה, גם תחבורה חשמלית, אלה כל ההיבטים של אנרגיה מקיימת.

אוריאל בבצ'יק: מעבר לזה, הקמנו, בעצם יזמנו את ההקמה של מאיץ שיסייע לרשויות מקומיות בגיבוש תוכניות פעולה.

אוריאל בבצ'יק: אנחנו מימנו את המאיץ הזה שבו השתתפו 12 רשויות מקומיות, ביניהן ירושלים, בית שמש וערים אחרות.

אוריאל בבצ'יק: אנחנו בעצם הקמנו מערך של יועצים שליווה את הרשויות המקומיות להכין תוכניות פעולה בנושא של אדפטציה ואנרגיה מקיימת, כמו שאמרתי.

אוריאל בבצ'יק: מעבר לזה, יש החלטת ממשלה, סעיף החלטת ממשלה של עוטף עזה, חוסן של רשויות עוטף עזה, שבו אנחנו מממנים לחמשת הרשויות המקומיות שם, המועצות האזוריות והרשות המקומית, לגבש תוכניות פעולה בנושא הזה.

אוריאל בבצ'יק: מעבר לזה, אנחנו קידמנו עכשיו מהלך חדשני של מימון של מנהלי אנרגיה באשכולות אזוריים.

אוריאל בבצ'יק: בעצם אנחנו הולכים לממן בשנתיים הקרובות ל-11 אשכולות אזוריים מנהלי אנרגיה.

אוריאל בבצ'יק: אנחנו זיהנו שיש פערי ידע משמעותיים בתחום.

אוריאל בבצ'יק: זה בעצם נושא מקצועי חדש שרוב הרשויות המקומיות פחות מכירות, חוץ אולי מתל אביב, אילת, כפר סבא ועוד כמה רשויות.

אוריאל בבצ'יק: ואותם מנהלי אנרגיה יסייעו דווקא לאותן רשויות מאושכלות, שבדרך כלל הן רשויות בפריפריה, לקדם פרויקטים לא רק להתייעלות ומתחדשות בנכסים שלהן, נכסי הרשות המקומית, אלא גם לפתח פרויקטים בסקטורים אחרים בשטח המוניציפאלי שלהן, איך לעודד, למשל, שיפוצים ירוקים או פרויקטים כמו הפרויקט של השפ"פים שהוצג פה קודם.

אוריאל בבצ'יק: לפני חצי שנה גם הקמנו את פורום האנרגיה לשלטון המקומי.

אוריאל בבצ'יק: זה במיזם משותף מרכז השלטון המקומי, זה בשיתוף פורום 15.

אוריאל בבצ'יק: זה מהלך שבו כל הרשויות יכולות להשתתף ב-webinars, להציף רעיונות, חסמים, ובו בזמן אנחנו בעצם מנגישים לרשויות המקומיות את המידע.

אוריאל בבצ'יק: לוקחים את החסמים האלה ובעצם מנסים לפתור אותם בשלל הנושאים, שוב, גם במתחדשות, גם בתחבורה חשמלית, התייעלות באנרגיה.

אוריאל בבצ'יק: גם קידמנו בשנה וחצי האחרונות את הפרויקט עם מפעל הפיס, שאני חושב שכולכם מכירים.

אוריאל בבצ'יק: עד היום העברנו 150 מיליון שקלים הלוואות לרשויות המקומיות, למתחדשות, בערך 40–50 מגה וואט ישירות.

אוריאל בבצ'יק: ובאופן עקיף, גם עוד 150 מגה וואט של פרויקטים על נכסי רשויות מקומיות באמצעות - - -

מיכאל ביטון: יש לך מידע ב-150 איזה סוגי רשויות לקחו את הכסף?

מיכאל ביטון: אשכולות נמוכים, גבוהים?

אוריאל בבצ'יק: ישנו את כל המידע.

אוריאל בבצ'יק: אנחנו יכולים להציג את הפרויקט הזה באופן מפורט.

מיכאל ביטון: גם רשויות מאשכול סוציו-אקונומי נמוך?

אוריאל בבצ'יק: בעיקר רשויות בסוציו-אקונומי נמוך.

מיכאל ביטון: לקחו את הכסף?

אוריאל בבצ'יק: כן.

אוריאל בבצ'יק: רוב הרשויות הערביות גם ניגשו, ומקבלות הנחיות באמצעות הפרויקט הזה.

מיכאל ביטון: יפה.

אוריאל בבצ'יק: גם מה שעשינו זה מיזם משותף עם עמותות, עם מרכז השל ויוזמת אנרגיה טובה, כי זהינו כבר בתחילת הדרך את העובדה שזה שיש הלוואות לא אומרת שלרשויות יש את היכולת המקצועית או את המסוגלות בעצם לגשת אפילו ולפתח את הפרויקט.

מיכאל ביטון: כן.

אוריאל בבצ'יק: ובעצם גם באמצעות מנהלי אנרגיה, גם באמצעות המיזם המשותף הזה, אנחנו בונים במשך השנה וחצי האחרונות את היכולות ואת המסוגלות של רשויות מקומיות לפתח את הפרויקטים האלה לבד, בלי סיוע חיצוני.

מיכאל ביטון: יפה.

אוריאל בבצ'יק: זה החלק המשמעותי בעינינו בפרויקט הזה.

אוריאל בבצ'יק: מעבר לזה, המשרד, משרד האנרגיה, קידם מספר החלטות ממשלה לקידום הנושא של אנרגיה מקיימת.

אוריאל בבצ'יק: גם לנו יש 8 מיליון שקלים לשנתיים הקרובות לסיוע לרשויות המקומיות לגבש תוכניות פעולה בתחום, תוכניות פעולה מקומיות.

אוריאל בבצ'יק: כמו שגיא אמר קודם, יש לנו 100 מיליון שקלים למענקים, להתייעלות באנרגיה, לאגירה, למימוש תוכניות הפעולה ברשויות המקומיות.

אוריאל בבצ'יק: אנחנו לא משאירים את זה רק כמסמכים של תוכניות, אלא יש לנו פה תקציבים גם ליישום בפועל.

אוריאל בבצ'יק: אנחנו גם הולכים לפתח מערכת מיפוי של פוטנציאל סולארי בשטחים מבונים בהשקעה של 4 מיליון שקלים.

אוריאל בבצ'יק: המכרז הזה בבנייה והתוצרים ראשוניים יהיו בסוף השנה ובתחילת השנה הבאה.

אוריאל בבצ'יק: זאת אומרת, שגם לרשויות המקומיות תהיה בעצם גישה למידע לגבי הפוטנציאל למבנים.

מיכאל ביטון: ל-Database.

אוריאל בבצ'יק: נכון.

אוריאל בבצ'יק: מאוד חשוב.

אוריאל בבצ'יק: יש את החלטת הממשלה - - -

מיקי חיימוביץ': זה מיפוי כלל ארצי?

אוריאל בבצ'יק: הכוונה היא להגיע למיפוי כלל הארצי, כן.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך.

מיכאל ביטון: מיקי חיימוביץ', מרכז השל, בבקשה.

מיקי חיימוביץ': אדוני היושב-ראש, תודה רבה על רשות הדיבור.

מיקי חיימוביץ': אבל באמת אני חושבת שיותר חשוב לשמוע את – אני חושבת שהפוטנציאל של שימוש בגגות גם בשטחים ציבוריים וגם בשטחים פרטיים ברשויות המקומיות עדיין כל כך רחוק ממימוש.

מיקי חיימוביץ': אני חושבת שזה מחדל, שאנחנו נמצאים בשנת 2022 בתוך משבר האקלים שכולם יודעים שהוא כבר כאן, וזה לא ייתכן שאנחנו עדיין בקולות קוראים.

מיקי חיימוביץ': באמת, משהו פה נראה לי כאילו בורח בין הכיסאות.

מיכאל ביטון: כן.

מיקי חיימוביץ': יש את כל הכוונות הטובות.

מיקי חיימוביץ': יש היום גם תקציבים.

מיקי חיימוביץ': אבל אם זה ימשיך להיות בקולות קוראים ומצ'ינג, אנחנו לא נצליח בזה.

מיכאל ביטון: זה חייב להיות מסיבי ומהיר יותר.

מיקי חיימוביץ': בדיוק.

מיקי חיימוביץ': תודה רבה.

מיכאל ביטון: להאיץ את העסק.

מיכאל ביטון: בהחלט אני מסכים איתך.

מיכאל ביטון: קרנית גולדווסר, יועצת סביבתית, מרכז השלטון המקומי.

קרנית גולדווסר: נעים מאוד.

קרנית גולדווסר: צוהריים טובים.

קרנית גולדווסר: אני אשמח שעמיחי דרורי ממרכז השלטון המקומי ידבר, כי יש לנו כאן כמה נושאים, והוא גם ביקש את רשות הדיבור.

קרנית גולדווסר: אני רק אגיד נושא אחד שמאוד מאוד חשוב, במיוחד אחרי הדברים שאמרה מיקי חיימוביץ' קודם לגבי המחדל.

קרנית גולדווסר: רשויות מקומיות מאוד מאוד רוצות להשתמש בגגות הציבוריים שלהן.

קרנית גולדווסר: אבל חלק מהן ממש לא יכולות, גם בגלל נפחי ההולכה, במיוחד בפריפריה ובמיוחד זה קצת יותר בצפון מאשר בדרום.

קרנית גולדווסר: אין יכולת הולכה לרשויות גם כשהן רוצות ויכולות ויש להן מכסות.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: אז עמיחי מהשלטון המקומי, בבקשה.

עמיחי דרורי: תודה רבה.

עמיחי דרורי: אז, כמו שאמרה קרנית, אנחנו רואים את קידום משק האנרגיה בתחומי הרשויות המקומיות, על גגות מבני ציבור וחינוך, כיעד של השלטון המקומי.

עמיחי דרורי: הדבר הזה תורם גם להפחתת פליטות גזי חממה, גם מאפשר ייצור סולארי ללא הפרת שטחים פתוחים.

עמיחי דרורי: וצריך פשוט לתת לרשויות המקומיות את הכלים כדי לעשות את זה.

עמיחי דרורי: אנחנו אכן בשת"פ עם משרד האנרגיה, שת"פ מבורך.

עמיחי דרורי: אבל יש בהחלט, בהחלט מה להעמיק.

עמיחי דרורי: ברשותך, אני אגיד מספר נקודות.

עמיחי דרורי: רק כדי לסבר את האוזן, דבר ראשון לגבי הפוטנציאל, אנחנו מדברים על פוטנציאל של סדר גודל של 18,000 דונם שטח גגות שהוא פוטנציאלי לסולארי, בין 2,000 ל-2,500 מגה וואט.

עמיחי דרורי: זה יותר מ-10% מהגידול בייצור הסולארי שנדרש לעמידה ביעדי 2030.

מיקי חיימוביץ': זו תחנת כוח.

עמיחי דרורי: ככה שאנחנו מדברים על היקף מאוד מאוד גדול, וצריך לעשות כל אשר ניתן כדי לממש את הפוטנציאל הזה, בפרט כאשר הוא קרוב למוקדי צריכת החשמל.

עמיחי דרורי: ויש בזה, מן הסתם, עדיפות על פני ייצור קרקעי.

עמיחי דרורי: אנחנו צריכים, ברשותך, להיכנס לעובי הקורה בנושא הסדרות התעריפיות לרשויות המקומיות.

עמיחי דרורי: דובר על זה לא מעט פעמים.

עמיחי דרורי: אני אגיד על מה מדובר.

עמיחי דרורי: מספר שנות החזר השקעה במתקנים של עד 100 קילו הוא באמת סביר.

עמיחי דרורי: מדובר על פחות או יותר שש שנים, שבע שנים.

עמיחי דרורי: אבל מעל 100 קילו ועד 300 קילו, שמדובר על מתקנים בינוניים, מספר שנות החזר ההשקעה עולה לסדר גודל של עשר, 11, 12 שנים לכל קילו וואט מעל 100.

עמיחי דרורי: הדבר הזה יוצר ברקס משמעותי אצל הרשויות המקומיות כאשר הן מבינות שכל הגדלה מעל 100 הופכת את הפרויקט לפחות כלכלי.

עמיחי דרורי: ואנחנו סבורים שצריך לתת, אדרבא, תיעדוף להגדיל כמה שיותר כדי שיהיה להן מספר שנות החזר השקעה סביר גם במתקנים האלה עד 300 ולא לעצור ב-100.

עמיחי דרורי: זה דבר ראשון.

עמיחי דרורי: דבר שני, בהמשך למה שקרנית ציינה, יש היום רשויות פריפריאליות שלמעשה נמנע מהן לייצר חשמל סולארי, כי אין להן תשתית הולכה והשנעה.

עמיחי דרורי: לצורך מה התשתית הזו נדרשת?

עמיחי דרורי: על מנת שמהרשויות האלה יועבר החשמל לאזור המרכז ולחברת החשמל ולמתקנים שלה, והיא תחלק אותו מחדש בכלל הארץ.

עמיחי דרורי: אנחנו סבורים שצריך לאפשר צריכה עצמית תחילה, כלומר, לאפשר לרשות המקומית הפריפריאלית לצרוך את החשמל הסולארי שאותו היא מייצרת.

עמיחי דרורי: הדבר גם יועיל לפיתוח הפריפריאלי.

עמיחי דרורי: במקום לתקוע את הייצור הסולארי בפריפריה, כי אין תשתיות הולכה ממנה למרכז שיחזירו אליה בחזרה.

מיכאל ביטון: אבל למה חייב גם את ההולכה גם למרכז?

מיכאל ביטון: תתחילו לתת לאנשים להשתמש בחשמל שהם מייצרים לעצמם.

עמיחי דרורי: אז יש צריכה עצמית איפה שניתן, אבל צריך להרחיב את זה.

עמיחי דרורי: למעשה, אלה שינויים רגולטוריים כאלו ואחרים שבאמת צריך להרחיב את האופציות האלה.

עמיחי דרורי: הדבר הזה לא ממוצה.

עמיחי דרורי: צריך גם לגעת בנושאים האלה ולאפשר גם את הצריכה העצמית, וכאמור גם שיפור של תשתיות הולכה והשנעה.

מיכאל ביטון: תודה.

עמיחי דרורי: תודה לכם.

מיכאל ביטון: עודד שמיר מייסד חברת בינג קלימה בע"מ.

מיכאל ביטון: עודד שמיר?

מיכאל ביטון: לא איתנו, בינתיים.

מיכאל ביטון: איתן פרנס, בבקשה, איגוד חברות אנרגיה מתחדשת.

איתן פרנס: שלום, אדוני.

איתן פרנס: אני שמח להיות פה.

איתן פרנס: אני מודה לוועדה על הדיון החשוב הזה.

איתן פרנס: כמו תמיד, אני רוצה להביא את הזווית הרבה יותר רחבה שישראל מפספסת.

איתן פרנס: אדוני, אני, בצער רב, מספר לך שזה שהוועדה מדי פעם תתכנס ותקרא למשרד להגנת הסביבה, למשרד האנרגיה, זה לא יעזור.

איתן פרנס: יש לנו כשל מבני במבנה השלטון בישראל.

איתן פרנס: והשלטון המקומי הוא זה שצריך להיות אחראי על האנרגיה הירוקה, על היישום שלה, על הפחתת פליטות גזי חממה.

איתן פרנס: זה שהשלטון המרכזי פעם בשלוש שנים משיג כסף מקק"ל ובזכות הכסף הזה פתאום מקרים כמות מוגבלת של מבנים, זו היסטוריה בעולם.

איתן פרנס: בעולם החליטו להתמודד עם משבר האקלים.

איתן פרנס: אני אומר כאן, היה כאן מישהו מהאוצר, נכון?

איתן פרנס: אין זכות קיום לאנרגיה הירוקה אם אנחנו לא אומרים שיש משבר אקלים, כי תמיד יבוא מי שיסביר לך שיש גז טבעי, והגז הטבעי יותר זול.

איתן פרנס: ואם אתה לא תספור את העובדה הזו שיש משבר אקלים ואנחנו מתמודדים איתו, הכלכלה תמיד תהיה נגד האנרגיה הסולארית, למרות כל הדברים היפים, אדוני היושב-ראש, שאתה תיארת פה, מה שעושה האנרגיה הסולארית בפריפריה.

איתן פרנס: ולכן, חייבים, בנושא של משבר האקלים, לשנות פאזה.

איתן פרנס: אנחנו חייבים להעביר סמכויות, תקציבים ואחריות לשלטון המקומי.

איתן פרנס: ואז הם, בדרום שם, איפה שרואים את השיכונים, מי שאחראי עליהם זה לא המשרד להגנת הסביבה וקק"ל; הם אחראים על עצמם; והם מנהלים את משק האנרגיה של עצמם; והם מייצרים לעצמם חשמל; הם אוגרים לעצמם חשמל בבטריות; והם סוחרים ב-CO₂ שהם חוסכים.

איתן פרנס: ככה זה עובד בעולם.

איתן פרנס: וככה קורים דברים בצורה רציפה, בלי טלאים-טלאים של פרויקטים מאוד יפים שאחרי זה נגמר להם הכסף.

איתן פרנס: אז מכאן אני קורא במיוחד לשלטון המקומי, למרכז השלטון המקומי, להתחיל להוביל את השינוי הזה ולקחת על עצמם אחריות ולדרוש תקציבים.

איתן פרנס: זה השינוי במשק האנרגיה, כי אחרת באמת אנחנו נישאר בפרויקטים יפים שנגמרים ומציגים אותם אחרי שלוש שנים במצגות יפות.

איתן פרנס: סיימתי.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך.

מיכאל ביטון: לירן אביטן, איגוד לשכות המסחר.

לירן אביטן: שלום, אדוני היושב-ראש.

לירן אביטן: בוקר טוב.

לירן אביטן: אני הצטרפתי לדיון רק באזור 11:15.

לירן אביטן: אז על מה שפספסתי לפני אני מתנצל.

לירן אביטן: אני אתייחס בקצרה.

לירן אביטן: כולנו ראינו את עליות מחירי החשמל ואת העדכון האחרון.

לירן אביטן: חלק נכבד מהעליות האלה הוא החלק של אנרגיות מתחדשות בעלות בחשמל.

לירן אביטן: אם העלות היא 4.58 אגורות, מתוך זה 56% הוא לאנרגיות מתחדשות, עלייה של 4% לעומת העדכון הקודם לפני חודשיים של רשות החשמל.

לירן אביטן: עכשיו, את חלק מהדברים ציינו בעקיפין ואת החלק בצורה ישירה.

לירן אביטן: תראו, העניין של האנרגיה מתחדשת, אפרופו פריפריה ולהתחשב באזרחים שנאנקים בעלויות המחירים בעסקים, כל עוד אין מתקני אגירה יעילים, זולים ואפקטיביים, הנושא של אנרגיה מתחדשת הוא לא משתלם והוא מאוד יקר.

לירן אביטן: וזה לא יעזור אם נרצף את כל הגגות, את כל השטחים הפתוחים.

מיקי חיימוביץ': איפה אתה חיי?

מיקי חיימוביץ': כלומר, אני שואלת את עצמי אם אנחנו חיים על כדור.

מיקי חיימוביץ': לא, באמת.

מיקי חיימוביץ': מה זה?

לירן אביטן: אני אשמח אם לא יפריעו לי שתי דקות.

לירן אביטן: אני יודע, אני הילד הלא מקובל בכיתה, תסלחו לי.

לירן אביטן: הבעיה היא באגירה.

לירן אביטן: ויש לנו מספיק דוגמאות, אם זה מגרמניה, מקליפורניה, מדרום אוסטרליה.

לירן אביטן: הם רצפו פאנלים סולאריים בכל מקום, סגרו תחנות כוח קונבנציונליות.

לירן אביטן: אבל כל עוד אין יכולת אגירה יעילה, זה גרם לניתוקים, לפגיעה בעסקים ובאזרחים.

לירן אביטן: זה לגבי האגירה.

לירן אביטן: מחסור בקרקעות, לפי משרד האנרגיה עצמו, גם אם נרצף את כל השטחים הפתוחים במדינת ישראל, גם את הגולן, גם את יהודה ושומרון, נגיע לאזור 180,000 דונם.

לירן אביטן: בשביל להגיע ליעדים של הממשלה, נידרש לפחות 500,000 דונם.

לירן אביטן: זה מדבר בעד עצמו.

לירן אביטן: ונושא השלישי שהוזכר פה הוא עניין רשת ההולכה.

לירן אביטן: אנחנו יכולים לעשות את זה ולרצף את הכול בפאנלים מאוד יפים.

לירן אביטן: כל עוד רשת ההולכה לא בנויה, זה לא יעזרו לאף אחד.

לירן אביטן: וזה מתחבר לדובר הקודם.

לירן אביטן: אגב, הקמה של קו מתח גבוה בישראל הוא באזור 9.9–10 שנים.

לירן אביטן: הרוב זה, אגב, בגלל ביורוקרטיה.

לירן אביטן: זה לא בגלל האדמה.

לירן אביטן: מה אנחנו מציעים?

לירן אביטן: אנחנו מציעים באמת, אם חשובה איכות הסביבה, אז ראשית, גמילה מפחם.

לירן אביטן: לא ברור למה ב-2022 עדיין מעל 20% מתצרוכת החשמל של ישראל היא פחם.

לירן אביטן: מספיק שנגמל מזה - - -

מיקי חיימוביץ': שזו, אגב, הייתה הסיבה לעליית המחירים, אדוני.

גיא סמט: נכון.

גיא סמט: רק זה.

מיקי חיימוביץ': בדיוק.

לירן אביטן: אבל לא רק.

לירן אביטן: אם תסכלי - - -

מיקי חיימוביץ': לא "לא רק".

מיקי חיימוביץ': אני מבקשת שתדייק בעובדות העלייה במחירים.

מיקי חיימוביץ': היא הייתה בעקבות הפחם, ולא בעקבות האנרגיה המתחדשת.

מיקי חיימוביץ': באמת, אוסף של שטויות כאלה אני לא שמעתי באמת הרבה זמן.

מיכאל ביטון: מיקי חיימוביץ' באה לוועדה.

מיכאל ביטון: היא כבר חזרה להיות חברת כנסת.

מיכאל ביטון: גברתי, מרכז השל, הרב יהושע השל היה מתלמידיו של אהרון והלל.

מיקי חיימוביץ': אני מתנצלת, מיכאל.

מיכאל ביטון: היה מקדים דברי חבריו לדבריהם, וגזר על עצמו מוסר יהודי גבוה של צדק חברתי.

מיכאל ביטון: זה היה הרב אברהם יהושע השל, שאת מהמוסד שלו.

מיכאל ביטון: אז אנא, ניתן לדובר להגיד דברים, גם אם אנחנו חלוקים עליו.

מיקי חיימוביץ': תודה, אדוני.

מיקי חיימוביץ': אני מתנצלת.

מיכאל ביטון: בבקשה.

לירן אביטן: 30 שניות ואני מסיים.

לירן אביטן: אז דבר ראשון, גמילה מפחם שכולנו מסכימים עליה, אפילו אני ומיקי.

לירן אביטן: דבר שני, חיבור המפעלים, שעדיין לא חוברו לתשתית הגז, לגז.

לירן אביטן: רק 90 מתוך 450 שביקשו חוברו עד כה.

לירן אביטן: דבר שלישי, הכנסה מסיבית של רכבים חשמליים.

לירן אביטן: זה התחיל, אבל המדינה צריכה לעודד ולפרוס רשת טעינה לאותם רכבים.

לירן אביטן: ודבר רביעי ואחרון, עצירה רגע.

לירן אביטן: הסוסים רצים קדימה.

לירן אביטן: עצירה.

לירן אביטן: הקמת ועדה מיוחדת ביחד עם הנציגים של המגזר העסקי, בעיקר מהמסחר והשירותים, וחשיבה מחודשת אם היעדים שהמדינה הציבה לעצמה הם אכן ברי השגה, וכרגע הם לא נראים כאלה.

לירן אביטן: תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך, לירן אביטן.

מיכאל ביטון: אמיר בשאראת, ועד הארצי לראשי הרשויות הערביות.

מיקי חיימוביץ': וחבר הנהלת השל, חבר ועד מנהל.

אמיר בשאראת: כן.

אמיר בשאראת: רציתי להגיד חבר ועד המנהל בהשל גם, מיקי.

אמיר בשאראת: שלום ובוקר טוב.

אמיר בשאראת: טוב, דיברו גם הרבה לפניי ואני פוגש את זה הרבה ברשויות הערביות.

אמיר בשאראת: אני כאן גם מטעם הוועד הארצי וגם מנהל את הפרויקט הסולארי בעיריית רהט, בחברה הכלכלית, ומנהל את מינהלת אזור התעשייה.

אמיר בשאראת: קיבלנו הרבה סירובים, ואנחנו מבקשים את זה בעוד רשויות מקומיות ערביות, שחברת החשמל, רשות החשמל, לא מאשרת בעצם חיבורים של מערכות סולאריות.

אמיר בשאראת: וזה אחד החסמים הכי גדולים.

אמיר בשאראת: ואני מאוד מקווה שמהוועדה הזאת תצא בשורה שתגיד לחברת החשמל ולרשות החשמל לשנות רגולציה ולנסות לפתור חסמים עבור רשויות מקומיות.

אמיר בשאראת: דיברו גם קודם מלשכת המסחר לגבי רכבים חשמליים.

אמיר בשאראת: בעצם כל המעבר הזה לאנרגיה מתחדשת, במיוחד ברשויות ערביות, יהיה קשה מאוד ליישם את זה כל עוד גם לא מטפלים בבעיה הזאת, בחסם הכי גדול, וזה חיבור החשמל לבתים, כל הבנייה הבלתי פורמלית שעדיין לא מקבלת טפסי 4.

אמיר בשאראת: השילוב בין חוקי תכנון ובנייה ובין משרד המשפטים, משרד הבינוי והשיכון ביחד עם משרד האנרגיה והמשרד להגנת הסביבה, כדי לנסות להכניס אנרגיות מתחדשות ולפתור חסמים בתוך היישובים הערביים.

אמיר בשאראת: אדוני היושב-ראש, אם אפשר לקיים אחר כך עוד דיון בנוכחות אותם משרדים ספציפית לחברה הערבית כדי לפתור חסמים, אנחנו נשמח גם לקחת חלק.

אמיר בשאראת: רשויות מקומיות רבות, בין אם באמצעות מפעל הפיס או בתקציבים ממשלתיים, כמו ברהט ואחרים, ואפילו יצא מכרז של ג'לג'וליה, מאוד יפה, לעסקת ליסינג עם היזם, כמו שאתה תיארת, שממנף את הגגות הקיימים בתוך היישוב.

אמיר בשאראת: אבל זה לא יקרה לבד, מעצמו, וכדי לשכפל את ההצלחות האלה, צריך לפתור את החסמים הקיימים, המבניים, בשילוב, בממשק בין חוקי התכנון והבנייה ובין הרגולציה של רשות החשמל בכל הקשור בעולם האנרגיה.

אמיר בשאראת: גם מאוד מברך על התקציבים שאושרו במסגרת החלטת ממשלה 550.

אמיר בשאראת: צריך לדעת למנף אותם.

אמיר בשאראת: להביא את השוק הפרטי ביחד עם הרשויות המקומיות, ואת הכסף הזה להפוך להרבה יותר משמעותי ולתרום בסוף לעצמאותן של הרשויות המקומיות, שכולנו כאן, לא צריך להסביר עד כמה הכסף הזה שייכנס יכול בסוף לשפר את השירותים לתושבים.

אמיר בשאראת: מלבד, כמובן, הערך המאוד נעלה של האנרגיה המתחדשת והמעבר לאנרגיות מתחדשות.

אמיר בשאראת: תודה.

מיכאל ביטון: תודה לך, אמיר.

מיכאל ביטון: ואתה צודק, תמיד הדברים, לצערי, קשים יותר, מורכבים יותר ודורשים הנעה ופרואקטיביות והגעה ונגישות לחברה הערבית, כדי שגם היא תיכנס לפרויקטים האלה.

מיכאל ביטון: אבל יש רצון בחברה הערבית וזה מחייב שכלול היכולות של הממשלה.

מיכאל ביטון: ודווקא עכשיו התוכניות הארציות לפיתוח כלכלי בחברה הערבית והרשות הן פוטנציאל לעשות את הדברים ביתר שאת בהיקפים גדולים וביעילות גבוהה יותר.

מיכאל ביטון: אני רוצה גם לאפשר ליערה בן נחום ממרכז השל.

מיכאל ביטון: בבקשה, יערה.

עידית חנוכה: היא לא מחוברת?

עידית חנוכה: היא הרגע ביקשה.

מיכאל ביטון: היא איתנו, יערה?

מיכאל ביטון: אלי אלישע, חטיבת שירותי רשת, חברת חשמל.

אלי אלישע: שלום.

מיכאל ביטון: אהלן, אלי.

אלי אלישע: אהלן.

אלי אלישע: אז קודם כול, איך אומרים?

אלי אלישע: דיברת דברי טעם ומאוד מצאו חן בעיניי הדברים שאמרת בתחילת הדברים.

אלי אלישע: לגבי רשת החשמל, תראו, באמת חברת החשמל מנסה לחבר כמה שיותר אנרגיות מתחדשות מצד אחד.

אלי אלישע: מצד שני, כמובן, לשמור – כבר נאמר פה על ידי הדוברים, ואני לא אחזור, שצריך לשמור גם על אמינות ועל איכות החשמל.

אלי אלישע: ראינו את זה בסערה האחרונה כמה חשוב שיהיה חשמל, במיוחד בימים הקרים.

אלי אלישע: וזה מה שאנחנו עושים יחד עם רשות החשמל, משרד האנרגיה, הרשויות המקומיות, התאחדות התעשיינים.

מיכאל ביטון: אלי, יש דרך שייצרו חשמל וזה יישאר מקומית בלי הבזבוז של ההולכה וכו'?

מיכאל ביטון: יש פיילוטים כאלה?

אלי אלישע: יש.

אלי אלישע: קודם כול, התשובה היא כן.

אלי אלישע: אנחנו מאפשרים צריכה עצמית, ואנחנו מתייחסים למתקנים לצריכה עצמית באופן שונה מאשר למתקנים גדולים, קרקעיים לייצור בלבד.

אלי אלישע: ועוד דבר שמאפשר לנו גמישות עוד יותר גדולה הוא הנושא הזה של אגירה שכבר הועלה פה.

אלי אלישע: אנחנו בהחלט מכניסים היום יותר ויותר אגירה.

אלי אלישע: והאגירה הזאת היא בעצם סוג של מחסן כזה שאתם בטח, כולכם, למדתם שחשמל אי-אפשר לאחסן.

אלי אלישע: אז זהו.

אלי אלישע: עכשיו אפשר כבר לאחסן.

אלי אלישע: אז זה מאשר לנו גם גמישות בנושא הזה.

מיכאל ביטון: אבל מה, יש צורך בשינויי חקיקה, ברגולציה, שיפתחו את האפשרויות האלה?

אלי אלישע: אני אגיד לך.

אלי אלישע: אני הרבה שנים בתחום.

אלי אלישע: כל פעם שאומרים שינויי חקיקה, המצב נהיה יותר גרוע.

אלי אלישע: אז אל תעשו שום דבר.

מיכאל ביטון: מה זה, חוק מועיל, אתה אומר.

אלי אלישע: כל פעם שאומרים שינויי חקיקה, מתחילים המשפטנים להתערב, נהיה יותר קשה.

אלי אלישע: אז תעזבו את זה ככה.

מיקי חיימוביץ': נעזוב את זה ככה.

מיקי חיימוביץ': ונעזוב את - - -

מיכאל ביטון: אבל היום בית פרטי מספק לחברת חשמל כי הוא גם לא בבית, הוא בעבודה.

מיכאל ביטון: אז במהלך היום הוא מספק לרשת.

אלי אלישע: נכון, נכון.

מיכאל ביטון: אבל אז לוקחים את זה למקום אחר או שאפשר לייעד את זה לפעילות של המפעלים המקומיים או דברים כאלה?

אלי אלישע: אז אני אמרתי.

אלי אלישע: עוד פעם, זה תלוי בהספקים.

אלי אלישע: בואו נדבר על האזרח הקטן, המצוי.

אלי אלישע: אז בית פרטי עם גג של, אני לא יודע, 100 מ"ר, אז בסופו של דבר זה הספק שהוא מספיק לצריכה של הבית.

אלי אלישע: כמובן, כשהדיירים לא בבית, זה עובר לרשת.

אלי אלישע: ואז השכנים או השכנים היותר רחוקים ישתמשו, כמובן, בייצור החשמל הזה.

אלי אלישע: לגבי בתים פרטיים, יש לנו בשורה.

אלי אלישע: יחד עם רשות החשמל אנחנו מקדים מסלול ירוק.

אלי אלישע: זה אומר שהתהליך יהיה הרבה יותר פשוט.

אלי אלישע: בשלב ראשון, עד עשרה קילו וואט.

אלי אלישע: אחר כך עד 15 קילו וואט.

אלי אלישע: אנחנו נאפשר ממש להירשם, לבוא בסוף התהליך, אחרי התקנה, לעשות את הבדיקה כדי לחבר לרשת, וזהו.

אלי אלישע: זה יהיה מאוד פשוט.

אלי אלישע: זה יהיה בידיים של הלקוח או של היזמים מטעמו שיעשו לו את ההתקנה.

אלי אלישע: זו בשורה ככה לציבור גם בפריפריה וגם לא לפריפריה.

אלי אלישע: עכשיו, לגבי רשת ההולכה, תראו, נאמר פה כבר שזו לא רשת מתח גבוה, אלא רשת מתח על ועליון, בממוצע לוקח להקים משהו כמו עשר שנים.

אלי אלישע: וזה הרבה זמן.

אלי אלישע: הפתרון, או אחד הפתרונות, הוא לממש את ההתקנות במרכז הארץ.

אלי אלישע: במרכז הארץ, שזה בגדול חדרה-גדרה, יש לנו זמינות של אלפי מגה וואטים.

אלי אלישע: הם לא מנוצלים למעשה.

אלי אלישע: אם זה בגגות, אם זה בפרטיים, ציבוריים, בכל מיני סוגים.

אלי אלישע: וזה פשוט חבל, כי זה ממש, איך אומרים?

אלי אלישע: מצריך השקעה מאוד קטנה, רק החיבור עצמו.

אלי אלישע: ולכן לשם צריך ללכת, כי, עכשיו אני מדבר כאזרח, כואב לי לראות את הדונמים מהשטחים הפתוחים שנאכלים לטובת המתקנים הגדולים, הקרקעיים.

אלי אלישע: זה פשוט, במדינה קטנה כמו שלנו, משאב הקרקע הוא הכי יקר.

מיקי חיימוביץ': אז למה זה לא קורה?

מיכאל ביטון: אוקיי.

מיקי חיימוביץ': אנחנו פה כדי לבדוק למה זה לא קורה.

אלי אלישע: אז לשם צריך ללכת, ואת הנושא של האגירה כמובן שצריך להקדם בצורה טובה.

מיכאל ביטון: אלי, תודה רבה על ההבהרות.

איתן פרנס: רגע, אדוני היושב-ראש, שמעת שהם דיברו על מסלול ירוק לגגות פרטיים?

איתן פרנס: אז חברת חשמל מסכימה רק לעשרה קילו וואט כאשר אנחנו צריכים 15 קילו וואט.

איתן פרנס: ואומרות החברות פה: אנחנו נקים גגות קטנים, לא יעילים; אנחנו בכלל לא מוכרים גגות של עשרה, רק של 15.

איתן פרנס: לנו הם מסכימים רק לעשרה קילו וואט.

מיכאל ביטון: למה לא 15, אלי?

מיכאל ביטון: למה לא 20?

אלי אלישע: אני אענה לידידי איתן.

אלי אלישע: אמרתי, בשלב ראשון, אנחנו רוצים להכניס כמה שיותר אנרגיות מתחדשות.

אלי אלישע: במקביל אנחנו רוצים גם שיהיה חשמל לכל הצרכים.

מיכאל ביטון: אבל למה לא 15 ו-20?

מיכאל ביטון: למה לקבוע את המגבלה הזאת?

אלי אלישע: מסיבות טכניות.

אלי אלישע: מסיבות טכניות.

מיכאל ביטון: אבל אם הגג של וילה הוא 200 מטר, איזו סיבה טכנית יש?

אלי אלישע: אדוני היושב-ראש, אני מסביר.

אלי אלישע: הסיבה הטכנית היא שיש תקנות חשמל שמגבילות העמסת מוליכים.

אלי אלישע: אף אחד לא רוצה שנשרוף את המוליכים, נכון?

אלי אלישע: אני לא חושב שזו המטרה.

אלי אלישע: אנחנו בודקים באופן מסודר לפי כל הכללים, וכך אנחנו פועלים.

אלי אלישע: אנחנו לא ממציאים - - -

מיכאל ביטון: תודה, אלי.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: אנחנו עוד נעשה דיון בסוגיות של רגולציה בנפרד.

מיכאל ביטון: שירלי לוי, ראש אגף תכנון וסביבה, רשות החשמל.

שירלי לוי: שלום לכולם ותודה על ההזדמנות.

שירלי לוי: אני לא אחזור על מה שאלי אמר.

שירלי לוי: אבל כן חשוב לנו לציין כמה נקודות שעלו פה בדיון.

שירלי לוי: אחת מהן היא שרק לאחרונה עדכנו את ההסדרה התעריפית שלנו לגגות ולמאגרים.

שירלי לוי: גם הרחבנו את ההגדרה אילו מתקנים יכולים להתמודד לכלל השימושים הדואליים כדי לממש באמת את הפוטנציאל הנוסף, חוץ מגגות.

שירלי לוי: זה מאפשר לרשויות המקומיות להרחיב את הנכסים שאפשר לממש במסגרת ההסדרה התעריפית.

שירלי לוי: בנוסף, עדכנו את המדרגות שאפשר להתמודד בהן, וההסדרה היום היא הרבה יותר מיטיבה ממה שהיא הייתה קודם.

מיכאל ביטון: האם אתם עוסקים בשינוי הרגולציה, לאפשר את כל הבעיות שעלו פה?

שירלי לוי: קודם כול, אנחנו כל הזמן משכללים ומשפרים את הרגולציה שלנו גם בהתאם למעקב שאנחנו מנהלים אחר - - - וגם בהתאם לרעיונות ותובנות שצצים מהשטח.

שירלי לוי: אין לנו הסדרה ייעודית לרשויות מקומיות.

שירלי לוי: הן יחד עם כל יתר השימושים.

שירלי לוי: אבל עם זאת יש הסדרה שהיא נורא נורא מיטיבה.

שירלי לוי: הדלת פתוחה, ההסדרה פתוחה.

שירלי לוי: כל אחד יכול להשתלב בה.

שירלי לוי: רשויות המקומיות, מטבע הדברים, בגלל שיש להן יחסית פוטנציאל מאוד משמעותי שאנחנו רואים בו באמת, באמת חשיבות מאוד רבה, בגלל זה שיפרנו ושדרגנו מאוד את ההסדרה כדי שהיא תוכל לשרת בצורה מיטבית גם את הרשויות המקומיות.

שירלי לוי: הגדלנו את המדרגות.

שירלי לוי: היום המדרגות מיטיבות יותר, הן עד 300 קילו.

שירלי לוי: צריך להגיד שמדובר בתעריפים שהם פי שניים מהתעריפים שנקבעו בהליך תחרותי.

שירלי לוי: זה משהו שלא מובן מאליו.

שירלי לוי: גם נתנו אופק הסדרתי לשנתיים כדי שייתן לשוק ודאות.

שירלי לוי: הוא יאפשר להם להשתלב.

שירלי לוי: המסלול המהיר צוין פה.

שירלי לוי: כן חשוב להדגיש שהמסלול המהיר הוא רק בשנה הראשונה לעשרה קילו.

שירלי לוי: הוא אומנם נמצא עדיין בשימוע ואי-אפשר לדעת איך הדברים יקרו, אבל הרעיון הוא שאחרי שנה זה יעלה לדרגה של 15 קילו כדי לאפשר לכך באמת זמן היערכות.

מיכאל ביטון: אבל אומרים לך פה המגזר העסקי שעשרה קילו הוא לא כלכלי.

מיכאל ביטון: אז למה לעשות את זה?

שירלי לוי: קודם כול, יש גם מערכות קטנות שקמות.

שירלי לוי: אבל עוד שנה זה אמור להעלות ל-15 קילו, וזה כרגע בשימוע.

מיכאל ביטון: אבל למה לא מייד ל-15?

מיכאל ביטון: למה לא מייד?

שירלי לוי: כדי לאפשר לכך זמן היערכות, לקלוט את המתקנים האלה, בשינוי רגולציה כמו שצריך, בלי להביא לפגיעה אחרת.

שירלי לוי: הנושא עוד מצוי בשימוע - - -

מיכאל ביטון: אז למה חצי שנה?

מיכאל ביטון: למה שנה?

שירלי לוי: אז שוב, זה בשימוע - - -

מיכאל ביטון: תחשבו על זה.

מיכאל ביטון: אנחנו נעשה דיון פה.

מיכאל ביטון: היום זה דיון השראה ואווירה טובה.

מיכאל ביטון: אבל בדיון על הרגולציה נתפוס אתכם קצר.

מיכאל ביטון: אז עד אז תתכוננו להציג איזו הסרת חסמים אתם עושים בתחומים האלה של רשויות מקומיות, האנרגיה המתחדשת והאפשרות לבתים פרטיים להמשיך את התהליך.

מיכאל ביטון: בסך הכול תהליך שהתחיל, וכשהתעריפים השתנו קצת דעך וכו'.

מיכאל ביטון: יש הרבה בעיות.

מיכאל ביטון: אנחנו לא יכולים להיות שבעי רצון.

מיכאל ביטון: אני לא רוצה להעיר את מיקי חיימוביץ', אבל אנחנו לא שבעי רצון מהקצב.

מיכאל ביטון: לחלוטין לא שבעי רצון.

מיכאל ביטון: אבל בינתיים אנחנו מעריכים את ההבהרות שלך.

מיכאל ביטון: ותודה לך, שירלי, ועוד נהיה בקשר על כל העשייה הזאת ונרד לעומקם של דברים.

מיכאל ביטון: יערה בן נחום, מרכז השל, בבקשה.

יערה בן נחום: שלום.

יערה בן נחום: נעים מאוד.

יערה בן נחום: אני אוסיף לדברים שכבר נאמרו.

יערה בן נחום: אנחנו היינו מעורבים בשנה האחרונה בפרויקט של ליווי רשויות מקומיות שאוריאל בבצ'יק הזכיר קודם.

יערה בן נחום: והרבה תובנות עלו ממנו.

יערה בן נחום: קודם כול, אם נחזור לתחילת הדיון ובאמת לפרויקט של השפ"פים, פרויקטים כאלה חייבים להיות מלווים על ידי הרשות, וצריך לקחת את הנושא הזה כמכלול, לראות שיש מי שמלווה ויש פרויקטור ייעודי בתוך המשרדים, כדי שהדברים האלה יצאו לפועל ויראו אותם כאיזשהו חלק ממכלול, ולא מטרה בפני עצמה.

יערה בן נחום: מה שראינו שהיה חיוני הוא העברה של ידע ושל חסמים מהשטח למעלה.

יערה בן נחום: יש המון המון דברים שלא ידועים למקבלי החלטות, והם פשוט תוקעים פרויקטים חודשים ושנים.

יערה בן נחום: אבל זה ברמת השטח.

יערה בן נחום: אני רוצה רגע להעלות לרמה שדיברנו עליה עכשיו, וזו הרמה הארצית.

יערה בן נחום: אנחנו מדברים כאן הרבה על מדיניות.

יערה בן נחום: מי שבפועל קובע את המדיניות ביחס לאנרגיה מתחדשת ועמידה ביעדי גלזגו, היא רשות החשמל.

יערה בן נחום: אנחנו יכולים לדבר הרבה.

יערה בן נחום: בפועל הדברים נקבעים על ידי רשות החשמל.

יערה בן נחום: שימועים כמו תעריף חיבור עמוק שפורסם לאחרונה בעצם משית עלויות מאוד מאוד גבוהות על הפריפריה, חוסם הרבה מהפרויקטים, ולא מאפשר את הפיתוח בפועל.

יערה בן נחום: מה שאנחנו קוראים הוא למדיניות אמיתית שמשרדי הממשלה יתוו אותה, יתכללו אותה, יגזרו את המשמעויות לשטח, ילמדו מהחסמים שקיימים בפועל.

יערה בן נחום: ואז אפשר יהיה להזיז את השוק הזה קדימה.

יערה בן נחום: שהיום מדברים בשפה אחת, וזה נהדר לדבר על שפ"פים, אבל זה לא יכול להתקיים כשבמקביל ההסדרות, באמת היו שיפורים, אבל הן עדיין רחוקות ממה שדרוש.

יערה בן נחום: הן לא מאפשרות בעצם את המיצוי הפוטנציאל שכמו שאמרו הוא גדול.

יערה בן נחום: אנחנו עשינו גם עבודה עם קק"ל וראינו שזה בסדרי גודל של תחנות כוח רק גל גגות.

יערה בן נחום: זה חייב להיות עם ראייה הרבה ארוכת טווח.

יערה בן נחום: הראייה הזאת מתחילה ממבני הרשות.

יערה בן נחום: גיא אמר שהם מוצו.

יערה בן נחום: אלה לא הנתונים שאנחנו מכירים.

יערה בן נחום: יש עדיין הרבה מאוד.

יערה בן נחום: הן צריכות לעבור לקירוי של מגרשי ספורט שגם ייתנו הצללה ויאפשרו להתמודד עם השלכות אחרות של משבר האקלים לעסקים.

מיכאל ביטון: הבעיה עם הקירוי של המגרשים היא שהעלויות התשתית יותר גבוהות מהנחה רגילה על גג.

מיכאל ביטון: צריך לצמצם את הפער של הדבר הזה.

מיקי חיימוביץ': יש תקציב, לא?

מיכאל ביטון: אבל זה דבר מעולה.

מיכאל ביטון: זה העתיד.

מיכאל ביטון: זה העתיד, הדבר הזה.

מיכאל ביטון: וזה גם אין-סוף אדמות.

מיכאל ביטון: לא רק מגרשי ספורט, גם מגרשי חנייה.

מיכאל ביטון: יש מלא במדבר ובצפון מרגשי חנייה.

מיכאל ביטון: אפשר לקרות אותם ולהרוויח המון.

מיקי חיימוביץ': בוודאי.

מיכאל ביטון: ולעשות את זה אסתטי ואומנותי וכו'.

איתן פרנס: אני יכול לספר למה אנחנו לא עושים את זה.

איתן פרנס: כי חוששים שאם מרכז השלטון המקומי יבוא עם דרישות ארנונה שאנחנו לא נוכל לעמוד בהם, הם פשוט ימשכו את השטיח מתחת לרגליים של המיזמים האלה, כי על היטל השבחה הצלחנו, בחוק ההסדרים, להשיג למעשה פטור מהיטל השבחה.

איתן פרנס: על סוגיית הארנונה על הקירוי - - -

מיכאל ביטון: תניח את הקירוי של החנייה בשותפות עם רשות מקומית.

מיכאל ביטון: ואז לא יהיו לך דאגות של ארנונה.

איתן פרנס: נכון.

מיכאל ביטון: כי אתה שותף שלהן.

מיקי חיימוביץ': נכון, נכון.

מיקי חיימוביץ': זה צריך להיות הכיוון.

מיכאל ביטון: אפשר לעשות את זה.

מיכאל ביטון: רשויות רוצות את זה, תאמין לי, אם אתה מציע להן הצעה שיש בה הכנסה.

מיכאל ביטון: זו הרי קרקע לא מנוצלת.

מיכאל ביטון: היא הופכת לקרקע מניבה.

מיכאל ביטון: כולם מרוויחים.

מיכאל ביטון: אז צריך לבנות מיזמים משותפים עם הרשויות המקומיות.

מיכאל ביטון: אבל גם אם רשות מקומית לוקחת ארנונה, היא לא עושה את זה מחזירות, ואפשר לגדר את הארנונה.

מיכאל ביטון: והארנונה היא ההבדל בין רשות ענייה, שלא עושה חינוך ורווחה, לרשות עשירה שיש לה עודפים מארנונה שאיננה למגורים ומסוגלת לספק לאזרחיה איכות חיים לא בגלל הארנונה שהם שילמו.

מיכאל ביטון: תושבי ירוחם משלמים 93% ארנונה.

מיכאל ביטון: אבל הילד בירוחם מושקע בחינוך ב-2,000–3,000 שקלים כתוספת עירונית כאשר הילד בתל אביב מושקע ב-16,000 שקלים לילד בתוספת עירונית, כי יש שם ארנונה שאיננה למגורים.

מיכאל ביטון: ולכן רשויות מקומיות חלשות נתמכות מענקי איזון, כ-200 רשויות, גם צריכות לתת את הדעת על הארנונה שלהן.

מיכאל ביטון: אבל אם תיזום איתן מיזם כלכלי מניב, הן יסלחו לך על הארנונה, כי ההכנסה המשותפת תהיה הרבה יותר גדולה.

מיכאל ביטון: וכל עוד אתה תביא פיילוט, אני אומר לך, יעמדו בתור אצלך.

מיכאל ביטון: ברגע שתשים את מגרש החנייה הראשון והוא יניב הכנסה, יעמדו בתור אצלך רשויות כדי לקרות, במיוחד בנגב, בערבה, באזורים שבהם החום קשה, גם במקומות אחרים.

מיכאל ביטון: הקיץ פה קשה מאוד, והצללה היא דרמטית ואפשר גם לשלב אותה בהיבטים אסתטיים ואומנותיים.

מיקי חיימוביץ': אבל אם תיקח, למשל, מקום כמו אוניברסיטת בן גוריון, שיש לה שטחי חניון מאוד מאוד גדולים, אז אתה פה נכנס למצב שהוא קצת בעייתי מבחינת האוניברסיטה עצמה.

מיכאל ביטון: למה בעייתי?

מיקי חיימוביץ': לא.

מיקי חיימוביץ': כי אנחנו מדברים על - - -

מיכאל ביטון: הראשונה לקרות את זה צריכה להיות האוניברסיטה, אם היא יודעת שאזור של מגרש חנייה יישאר הרבה שנים.

מיקי חיימוביץ': אם היזם יידרש לשלם על זה ארנונה, מי שם ישלם את זה?

מיכאל ביטון: אבל זה משתלם להם.

מיכאל ביטון: הארנונה הזאת מתקזזת עם הכנסה מאוד גדולה.

איתן פרנס: לא.

איתן פרנס: אני אסביר.

מיכאל ביטון: וגם ארנונה על פאנל סולארי זה ארנונה על בניין.

מיכאל ביטון: זו לא אותה ארנונה.

איתן פרנס: אז ההבדל הוא באמת שיש צו עם עלויות נומינליות כשמדובר בקירוי גג.

איתן פרנס: כשאתה מקרה רצפה - - -

מיכאל ביטון: אבל, פרנס, אני לא רציתי דיון רגולציה היום.

איתן פרנס: לא, לא.

מיקי חיימוביץ': אוקיי.

מיכאל ביטון: אז אל תיקחו אותי למקומות כאלה.

מיכאל ביטון: אבל יהיה דיון כזה.

איתן פרנס: נחכה בסבלנות.

מיכאל ביטון: יהיה דיון, חברים.

מיכאל ביטון: יהיה.

מיכאל ביטון: כל הדוברים הבאים, דקה, מסר שלא נאמר.

מיכאל ביטון: דקה כל אחד.

מיכאל ביטון: ד"ר עמיאל וסל, תחום מחקר ומדיניות, משרד הבינוי והשיכון, תביאו לנו את המשפט החשוב שלכם.

עמיאל וסל: אז אני רק רוצה להוסיף, בהמשך למה שדובר פה בהתחלת הדיון, על הקמה של פאנלים סולאריים על מבנים שיש במשרד הבינוי והשיכון.

עמיאל וסל: אנחנו במהלך יחד עם משרד האנרגיה ועם משרד המשפטים, כדי לאפשר את הדבר הזה.

מיכאל ביטון: אז אני ממליץ גם שתהדקו את הקשר עם המשרד לאיכות הסביבה שכבר היה בבלוקים האלה, גם אם לא הניח שם פאנלים.

מיכאל ביטון: אבל הוא ייעד לשם כסף.

מיכאל ביטון: ואתם צריכים לבנות שולחן עגול ממשלתי.

מיכאל ביטון: זה יהיה בסיכום שלי.

מיכאל ביטון: כל מי שיודע לפעול ברשות מקומית על אנרגיה מתחדשת ועל הצללה ועל שיקום שכונות וכל ההיבטים האלה, לחבר חיבורים.

מיכאל ביטון: וההערה שלי על עז"ב, עז"ב סביבה, לקחת את עז"ב הישן שלא אוהבים לעשות – אתה יודע מה זה עז"ב, נכון?

עמיאל וסל: כן.

מיכאל ביטון: לעשות אותו דגם משופר.

עמיאל וסל: הביצוע היה דרך שיקום שכונות אצלנו.

עמיאל וסל: אז אנחנו מכירים את הפרויקט הזה מקרוב.

עמיאל וסל: ואנחנו עכשיו ניזום יחד עם משרד הרווחה כדי לעשות את העבודה הזאת בצורה מתואמת ומוצלחת לטובת התושבים.

מיכאל ביטון: מצוין.

עמיאל וסל: אנחנו בעבודה משולבת כאן בתקווה להוציא למכרז באמת את מעל 1,000 מבנים שיש בהם דיור ציבורי בזמן הקרוב.

מיכאל ביטון: אז יש לך פה משאבי ממשלה זמינים, 70 מיליון במשרד לאיכות הסביבה, ובמשרד האנרגיה יש עוד.

מיכאל ביטון: תהדקו את הקשר.

מיכאל ביטון: זה אינטרס שלכם.

מיכאל ביטון: כל שקל שהם יביאו לבלוק, זה שקל שאתם לא תוציאו על בלוקים.

מיכאל ביטון: אז תהדקו את הקשר, את העבודה המשותפת.

מיכאל ביטון: מאיה קרבטרי, מנהלת סביבה וקיימות, השלטון המקומי.

מאיה קרבטרי: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

מאיה קרבטרי: באמת אגיד בקצרה.

מאיה קרבטרי: יש כלים שניתן ליישם גם בלי לפגוע במקורות הכנסה, במיוחד של רשויות חלשות.

מאיה קרבטרי: אלה כלים תכנוניים שיאפשרו לנו לא לקיים את הדיון הזה עוד חמש שנים.

מאיה קרבטרי: ואתן דוגמה אחת שגם אימצנו בערים הגדולות.

מאיה קרבטרי: אנחנו חושבים שאם הממשלה תוביל, ניתן יהיה גם להביא את הבשורה לכל הארץ.

מאיה קרבטרי: למשל, כשאנחנו מקימים שכונות חדשות ואפילו התחדשות עירונית, לשלב תכנון, תכנון, הכנה, להקמת פאנלים פוטו-וולטאים במפרט.

מאיה קרבטרי: זה לא מוסיף לעלויות.

מאיה קרבטרי: אבל עוד שנה, כשירצו להקים - - -

מיכאל ביטון: כתנאי להיתר הבנייה.

מיכאל ביטון: כתנאי להיתרי בנייה של הרשויות.

מאיה קרבטרי: כתנאי להיתרי בנייה, וזה גם משהו שקיבלנו החלטה עכשיו בערים הגדולות ליישם.

מאיה קרבטרי: ושוב, זה לא עולה יותר כסף.

מאיה קרבטרי: אבל זה כן מוזיל את העלות אחרי זה של הרכבת הפאנל.

מיכאל ביטון: נכון.

מאיה קרבטרי: אז גם מי שאין בידו לרכוש דירה חדשה, כאשר הוא ישכור דירה בעוד עשר שנים, זה כבר יהיה שם.

מאיה קרבטרי: ולכן זו דוגמה לאחד מהדברים.

מאיה קרבטרי: יש עוד הרבה שינויים כאלה.

מאיה קרבטרי: מכיוון שאין זמן, לא נפרט.

מיכאל ביטון: תודה, מאיה.

מיכאל ביטון: יהיו עוד הזדמנויות.

מיכאל ביטון: אולגה פרל, מנהלת חדשנות ותשתיות, הפורום הישראלי לאנרגיה.

אולגה פרל: שלום.

אולגה פרל: תודה על ההזדמנות.

אולגה פרל: ככה, בגלל הזמן, אני אדגיש רק את הדברים שאולי טרם עלו כאן.

אולגה פרל: אנחנו בתור עמותה שמלווה בניינים וועדי בניינים שמנסים להקים את המערכות האלה על הגגות בכל מיני מודלים, בין אם זה מימון עצמי או הלוואה או דרך מודל ליסינג, אני רוצה לשתף שקודם כול אנחנו נתקלים באתגר של חוסר מודעות בציבור.

אולגה פרל: עולות כל מיני התנגדויות על בסיס פחדים לא מבוססים.

אולגה פרל: וגם בכלל, עצם התפיסה בציבור שייצור סולארי שייך לשם, רחוק, בנגב, היא תפיסה שהמדינה יכולה לקחת אחריות לשנות אותה, שבעצם נכון שגג סולארי יהיה בכל מקום שיש בו גג פנוי.

אולגה פרל: ובאמת כואב הלב לראות את הדונמים האלה של הגגות הלא מנוצלים.

אולגה פרל: עוד נקודה חשובה היא הנושא המימון.

אולגה פרל: לבתים פרטיים אין בעיה לקחת הלוואה מהבנק.

אולגה פרל: לוועדי בתים מאוד מסובך לקחת הלוואה כזאת.

אולגה פרל: בפועל היום זה אומר לקחת הלוואה בשמו של ראש הוועד, הוא בשם הפרטי שלו עם תעודת הזהות שלו.

אולגה פרל: וזה מרתיע הרבה אנשים, שנגיד לא מעוניינים להשכיר, כי הם לא רוצים להכניס גורם זר לבניין שלהם.

אולגה פרל: אם המדינה או הרשות המקומית תעמיד קרן הלוואות, בדומה למה שעשה מפעל הפיס, לוועדי בתים לקחת הלוואות כאלה בריבית נמוכה בשביל להקים מערכות האלה, זה יכול מאוד לקדם את זה.

אולגה פרל: למשל, בדומה למה שחברות כלכליות עושות ברשויות בהקשר של שיפוץ חזיתות.

אולגה פרל: זה משהו שבאמת יכול לעזור.

אולגה פרל: עכשיו, יש גם כל מיני קשיים של תחום חדש.

אולגה פרל: למשל, דברים שאני שומעת מיזמים שמנסים להקים פרויקטים כאלה למשל במודל של השכרה, אז הם אומרים: בחח"י פשוט לא יודעים לתת לנו תשובות, כי הם לא בטוחים מה לעשות כי זה חדש.

אולגה פרל: עכשיו, אני לא יודעת אם הפתרון כאן הוא כן רגולציה, לא רגולציה, אבל זאת לא סיבה מספיק טובה לעכב תשובות ולתקוע פרויקטים שבעצם כבר יש אנשים שרוצים ויש יזם שרוצה, אבל לא ברור כאילו אם בחח"י כן מתכוונים לאשר או לא מתכוונים לאשר בעצם חיבור של מערכת בצורה שהם רוצים לעשות אותה בשביל שזה יהיה משתלם.

מיכאל ביטון: תודה, אולגה.

אולגה פרל: תודה רבה לכם.

מיכאל ביטון: אלה הערות חשובות לרגולציה, ונעשה דיון מיוחד על הדבר הזה, ושם גם תגישו את הדברים בכתב, כל אחד את העצות שלו ואת הכשלים שהוא רואה בעולם הרגולטורי של התחום הזה, ונקדם.

מיכאל ביטון: הילה אקרמן, תחום חקלאות ואיכות סביבה, מרכז השלטון האזורי.

הילה אקרמן: שלום.

הילה אקרמן: תודה רבה.

הילה אקרמן: אני, קודם כול, רוצה לשבח את הפרויקטים היפים שהוצגו כאן.

הילה אקרמן: אני מייצגת 54 מועצות אזוריות שהן 85% מהשטח של מדינת ישראל.

הילה אקרמן: ויש אצלנו 1,000 יישובים.

הילה אקרמן: אנחנו מעודדים את המועצות שלנו לפעול בנושא של מיטיגציה ואדפטציה.

הילה אקרמן: ואנחנו נשמח מאוד שמשרדי הממשלה גם יאפשרו לנו במרחב הכפרי לקבל תקציבים כדי לעשות פרויקטים במועצות, בקיבוצים, במושבים, ביישובים הקהילתיים.

הילה אקרמן: וספציפית, יש פרויקט שאנחנו רוצים לקדם אותו.

הילה אקרמן: יש אצלנו במרחב הכפרי הרבה מאוד גגות אזבסט, חלקם של מבנים חקלאיים גדולים.

הילה אקרמן: לפעמים יש גם שרפות, ואז האזבסט הזה הופך להיות אזבסט מסוכן.

הילה אקרמן: ואנחנו נשמח לקבל תמריצים כדי להחליף את הגגות האלה, במקום באזבסט, בפאנלים סולאריים.

הילה אקרמן: אבל בכלל, לא רק לפרויקט הזה, נשמח לקבל תמיכות, כי עד היום לא כל התמיכות התאימו למרחב הכפרי.

הילה אקרמן: ובהחלט יש לנו עוד הרבה מקום והרבה פוטנציאל לעשות פרויקטים.

הילה אקרמן: תודה.

מיכאל ביטון: בהחלט יש שם הרבה שטח, הילה.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: עודד שמיר, מייסד חברת בינג קלימה, דובר האחרון.

מיכאל ביטון: הח"כים, התייחסות קצרה ונסכם.

מיכאל ביטון: עודד שמיר.

עודד שמיר: שלום.

עודד שמיר: תודה רבה על ההזדמנות.

עודד שמיר: אני רציתי להציג בעצם אפשרות אחרת, לא לשים רק פאנלים סולאריים על הגג.

עודד שמיר: אפשר לשים, לשלב אותם בדברים נוספים, כמו חקלאות עירונית.

עודד שמיר: אפשר לראות פה מאחוריי, פרויקט שהותקן על גג הגימנסיה הרצליה במרכז תל אביב.

עודד שמיר: פרויקט חינוכי שהילדים מגדלים חסות וצמחים בגידול הידרופוני.

עודד שמיר: בעצם המערכת מאפשרת לנצל את הגג לא רק לפאנלים סולאריים, גם לדברים נוספים.

עודד שמיר: אנחנו יושבים בקיבוץ - - -

מיכאל ביטון: כן.

עודד שמיר: מקימים מפעל בפריפריה, להקים את כל המערכת הזאת.

עודד שמיר: ובעצם אנחנו מציעים לכל עירייה וכל מוסד, אם זה חינוכי, אם זה גינות קהילתיות - - -

מיכאל ביטון: ראשית, זה נראה מקסים.

מיכאל ביטון: והעתיד של החקלאות זה ניצול השטח לדו-שימוש, גם להיבטים הסביבתיים וגם לייצור החקלאי.

מיכאל ביטון: יש סוגיות של שמש והצללה, בטח חשבתם על זה.

מיכאל ביטון: תודה על הצגת הפרויקט, עודד.

מיכאל ביטון: איפה זה נמצא, הגג הזה?

עודד שמיר: הגג הזה נמצא על גימנסיה הרצליה במרכז תל אביב.

עודד שמיר: וזה בעצם מאפשר לנצל את הגג.

מיכאל ביטון: יפה.

מיכאל ביטון: לא בגימנסיה הרצליה של פעם, לא במבנה הישן?

מיכאל ביטון: במבנה החדש.

עודד שמיר: כן.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך, עודד.

מיכאל ביטון: אולי פעם נראה את הדבר הזה.

עודד שמיר: תודה בשם החברה בינג קלימה.

מיכאל ביטון: נגה אדלר שטרן, משרד הרווחה.

נגה אדלר שטרן: היי, צוהריים טובים.

נגה אדלר שטרן: תודה על רשות הדיבור.

נגה אדלר שטרן: אני רק אגיד שמשרד הרווחה רואה בקידום אנרגיות מתחדשות בבניינים ובמתחמים, שבהם מתגוררות אוכלוסיות פגיעות, דרך להיערך למשבר האקלים.

נגה אדלר שטרן: זה כלי משמעותי לקידום סביבה - - - ואני חושבת שפרויקט השכונה הטובה כבר נתן לנו מבט על הפוטנציאל של הקשר בין אנרגיות מתחדשות ושיפור השפ"פים.

נגה אדלר שטרן: אנחנו נדגיש שחשוב שהתהליכים הללו ייעשו תוך דיאלוג ומעורבות התושבים עצמם.

נגה אדלר שטרן: וניתן להיעזר שביחידות לעבודה קהילתית שנמצאות בכ-200 רשויות מקומיות לשם כך.

נגה אדלר שטרן: ודבר האחרון הוא שהמשרד שותף לתוכנית המאיץ שהוצגה על ידי אוריאל בבצ'יק, וגם מקדם שיתופי פעולה עם משרד הבינוי והשיכון, כולל שני מחקרים לבדיקת ייתכנות כלכלית-חברתית של התקנת פאנלים סולאריים בדיור ציבורי.

מיכאל ביטון: נגה, זה ממש מצוין.

מיכאל ביטון: בלי העובדים השכונתיים שלנו ובלי עבודה הקהילתית, לא היינו מצליחים בפרויקט שסיפרתי עליו בירוחם.

מיכאל ביטון: אבל האם אתם כמשרד הרווחה יש לכם סעיף תקציבי לנושא הזה, לפרויקטים האלה או שאתם רק יועצים אסטרטגיים?

נגה אדלר שטרן: כרגע אנחנו יועצים אסטרטגיים, וכמובן שיש לנו כוח אדם ברשויות מקומיות רבות שתומך.

מיכאל ביטון: תגידי לראש העיר של דימונה שישים דמי רצינות על הבלוקים.

מיכאל ביטון: תגידי לו שביטון מירוחם ביקש, שלא תהיו רק יועצים, שיהיה לך גם כסף לבוא לשותפות גם להיבטים הרכים של תיאום, גיבוש התושבים, גיבוש ההסכמות, יצירת שותפות בין התושבים.

נגה אדלר שטרן: במקומות אלה אנחנו כבר נמצאים, ויש לנו כוח אדם שנמצא ברשויות.

רון כץ: זה גם זמן טוב בשנה להתחיל את זה.

מיכאל ביטון: וגם לסייע.

מיכאל ביטון: למשל, הרי יש משפחות שלא יוכלו לשלם את ההשתתפות העצמית שלהן בהנחת תשתיות או בשדרוג.

מיכאל ביטון: אז לבוא לקראתם.

מיכאל ביטון: גם יש השתתפות עצמית, כאילו, לעזור לחלשים ביותר דרך איזה תקציב שיעמוד לרשותך.

מיכאל ביטון: יש לי כלל שאומר שאם מישהו אומר שנושא מסוים הוא חשוב ואין סעיף תקציבי, ואין עובד אחד במשרה מלאה לפרויקט - -

רון כץ: אז זה לא חשוב.

מיכאל ביטון: - - אז זה לא חשוב.

מיכאל ביטון: זה פרויקט נחמד, אבל הוא לא חשוב.

מיכאל ביטון: מה שחשוב הוא שיש סעיף תקציבי ויש עובד.

מאזן גנאים: יש כסף.

מיכאל ביטון: אז אם רווחה זה חשוב, תגידו למאיר כהן שישים כמה שקלים.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

רון כץ: לא.

רון כץ: זה לא מאיר; זה הרשויות.

מיכאל ביטון: מה?

רון כץ: זה לא מאיר; זה הרשויות.

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: מאיר, מאיר.

מיכאל ביטון: תאמין לי.

רון כץ: אבל אני מוכן.

רון כץ: לכל רשות שתיכנס, אני אדאג שמאיר יעשה מצ'ינג.

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: לא כולן פתח תקווה שיש להן כמה שקלים.

מיכאל ביטון: יש רשויות שנאבקות על הקיום.

מיכאל ביטון: יספר לך מאזן.

מיכאל ביטון: כל אחד מכם כמה מילים לסיום הדיון הזה, בבקשה.

רון כץ: תודה.

רון כץ: אדוני.

רון כץ: אז באמת אני חושב שאנחנו מדברים על העתיד.

רון כץ: בסופו של דבר, אנחנו נצטרך להגיע לזה.

רון כץ: והרשויות המקומיות יצטרכו גם להבין שהן צריכות לקחת את ההובלה על הנושא ולעזור בזה.

רון כץ: אין אינטרס לרשות להקשות, אם זה בכל מיני היטלים ואם זה במיסים או בכל דבר אחר.

רון כץ: להפך, זו צריכה להיות עבודה משותפת.

רון כץ: בסופו של דבר, אנחנו נראה שכולם הולכים לאותו כיוון.

רון כץ: וגם צריכים לקבוע יעדים ולראות שעומדים בהם.

רון כץ: ואני מסכים עם היו"ר, שמה שחשוב צריך להיות גם מתוקצב.

רון כץ: ואיפה שיש בעיה של תקצוב, אנחנו ניכנס ונעזור בזה.

רון כץ: תודה רבה.

מיכאל ביטון: תראו מה זה חבר כנסת מדבר בתמציתיות עם נקודות ברורות.

מאזן גנאים: זה מסר אליי.

מיכאל ביטון: פשוט אימנו אותנו במליאה, נאומים בני דקה.

מיכאל ביטון: מאזן גנאים, בבקשה.

מאזן גנאים: תודה, אדוני היושב-ראש.

רון כץ: מלא שנים של סגן.

מיכאל ביטון: כן, מאזן.

מאזן גנאים: תראה, מאוד חשוב שהממשלה - - -

מיכאל ביטון: אגב, תמיד המוניציפאליים, יש להם זיקה לדברים האלה, כי הם באו מהשטח.

מאזן גנאים: ללא ספק.

מיכאל ביטון: בבקשה, מאזן.

מאזן גנאים: אני באופן אישי הייתי מת לעשות את זה ביישוב שהייתי אחראי עליו.

מיכאל ביטון: תעשה כבר.

מאזן גנאים: אין כסף.

מאזן גנאים: אני אומר לך, רוב הרשויות נמצאות - - -

מיכאל ביטון: אתה עשית בגג?

מיכאל ביטון: בגג אצטדיון דוחה יש פאנלים סולאריים?

מאזן גנאים: לא.

מאזן גנאים: לצערי, לא.

מיכאל ביטון: נו, אז איך? מי?

רון כץ: מאזן, כשתחזור, אנחנו נדאג לך למימון.

מאזן גנאים: בכיף.

מאזן גנאים: אבל אני רוצה להגיד לך באמת, אם ניקח כמה יישובים כפיילוט - - -

מיכאל ביטון: אז תדאג שיהיה.

מאזן גנאים: אם ניקח כמה יישובים כפיילוט - -

מיכאל ביטון: כן.

מאזן גנאים: - - במימון, אני לא יודע מי, הממשלה, משרדים מסוימים, זה מאוד חשוב.

מיכאל ביטון: יש כסף לזה.

מיכאל ביטון: ראינו, 50 מיליון לאוכלוסייה הערבית.

מאזן גנאים: לא.

מאזן גנאים: אני אומר לך, זה מאוד חשוב.

מאזן גנאים: למה?

מאזן גנאים: כי רוב הרשויות היום בתוכנית הבראה, חשבים מלווים.

מאזן גנאים: ולכן גם תאורת הרחוב, לדים, זה מאוד חשוב לעשות לנו.

מיכאל ביטון: כן.

מיכאל ביטון: בטח.

מיכאל ביטון: התחדשות עירונית.

מאזן גנאים: כי בשבועיים האחרונים היו ניתוקים בשכונות שלמות.

מיכאל ביטון: בגלל העומס.

מאזן גנאים: כן.

מאזן גנאים: יש עומס.

מיכאל ביטון: זה לא שזה קשה, מאזן.

מאזן גנאים: ואני רוצה להגיד לך שבאמת אני מוריד את הכובע בפני עובדי חברת החשמל שעבדו יום ולילה בקור מקפיא כזה שיצאו באמצע הלילה.

מאזן גנאים: אבל מצד שני, אנחנו צריכים באמת איך – דבר ראשון, זה מוזיל גם את העלות של החשמל.

מאזן גנאים: אז אני חושב, אם אנחנו ניקח כמה רשויות כפיילוט, זה יעודד רשויות אחרות להצטרף.

מיכאל ביטון: נכון.

מיכאל ביטון: גם התייעלות אנרגטית וגם פאנלים סולאריים.

מיכאל ביטון: אז בדיון שנעשה, בדיון הבא, נקצה זמן גם לאוכלוסייה הערבית, זמן ממוקד.

מאזן גנאים: בכיף.

מיכאל ביטון: אנחנו מסכמים את הדיון.

מיכאל ביטון: היעד הלאומי הישראלי, אחרי הוועידה הבין-לאומית, הפך לשאפתני.

מיכאל ביטון: מדינת ישראל לא עמדה ביעדים של עצמה עד היום, בקידום אנרגיה מתחדשת ובאחוז הראוי למועד שהיא קבעה לעצמה.

מיכאל ביטון: ועכשיו היעד הוא שאפתני יותר וקשה יותר להשגה.

מיכאל ביטון: הוא לא יושג, אם לא תהיה עבודה מסיבית ברשויות המקומיות.

מיכאל ביטון: הרשויות המקומיות כמובילות, כמבצעות, כבעלות הנכסים, כמסירות חסמים, וכמתוקצבות על ידי המדינה, עם הגמישות הקשב לרשות ולחזון המקומי איך לעשות את הדברים.

מיכאל ביטון: מי שיבוא מעל הרשות המקומית, לא יצליח לעשות שם כלום.

מיכאל ביטון: מי שיבוא עם הרשות המקומית, וקשוב לרשות המקומית, יקדם.

מיכאל ביטון: הדבר השני הוא שאנחנו כן מברכים על הדברים שראינו במשרד להגנת הסביבה ובמשרד האנרגיה, שתקצבו את ההתחדשות, את האנרגיה המתחדשת ואת ההתייעלות האנרגטית ברשויות המקומיות.

מיכאל ביטון: יש שם לא מעט כסף.

מיכאל ביטון: אבל הכסף הזה קטן מדי ביחס למה שצריך להיעשות.

מיכאל ביטון: האוצר צריך להשקיע הרבה יותר, וכדאי לו להשקיע, כי הוא ייצר רשויות עם הכנסה, עם הקטנת העלויות, קטנת ההוצאה השוטפת.

מיכאל ביטון: אלה הפרויקטים הכי טובים לאוצר.

מיכאל ביטון: צריכים להביא את קק"ל חזרה לשולחן עם אותם מאות מיליונים שהלכו להתחדשות אנרגטית ולפאנלים סולאריים.

מיכאל ביטון: להביא אותם חזרה לשולחן בהסכם חדש, ולהאיץ את הביצוע של הפרויקטים.

מיכאל ביטון: אפשר למנף את הפרויקטים האלה עם המגזר העסקי ולעשות מכרזים שהם טיפה יותר מורכבים, אבל כשהכסף הממשלתי מביא יזם עסקי שמביא כסף מעצמו יחד עם הכסף הממשלתי, זה ניתן לביצוע.

מיכאל ביטון: זה נעשה במקומות מסוימים.

מיכאל ביטון: אפשר להגדיל את ההשקעה בתחום הזה באמצעות פנייה למגזר העסקי.

מיכאל ביטון: הרגולציה פה לא נותנת מענה, החל מהבית הפרטי שבו המגזר העסקי רוצה כבר לעשות 15 וואט –איך זה נקרא?

מיכאל ביטון: וואט?

רון כץ: וואט, כן.

מיכאל ביטון: פרנס?

איתן פרנס: קילו וואט.

מיכאל ביטון: קילו וואט.

מיכאל ביטון: 15 קילו וואט.

מיכאל ביטון: וחברת חשמל יודעת לעשות עשרה קילו וואט, ורק עוד שנה 15 קילו וואט.

מיכאל ביטון: אז למה זה לא עוד חצי שנה, למשל?

מיכאל ביטון: להאיץ את הכול.

מיכאל ביטון: להאיץ את הכניסה לבניינים משותפים.

מיכאל ביטון: לא להמציא את הגלגל.

מיכאל ביטון: משרד השיכון יודע להיכנס לדירות שרוב רוכשים בשכונות ולעשות פרויקט של עשה זאת בעצמך, להפוך אותו לעשה זאת עצמך סביבה, ולהניח גם פאנלים סולאריים למעלה.

מיכאל ביטון: כל הרגולציה הזאת תידון אצלנו בקרוב, כנראה במושב הבא, כשהמשרדים יציגו לנו תוכניות עבודה ליישום הכספים האלה.

מיכאל ביטון: היום זה היה הצהרת כוונות, קריאת כיוון.

מיכאל ביטון: כשאנחנו נקרא לכם פה בעוד חודשיים-שלושה, זה כבר להראות לנו תוכנית למכרזים וקולות קוראים ליישובים.

מיכאל ביטון: כל משרד יציג את תוכנית העבודה שלו, אבל לא רק לעצמו, אלא גם אם הוא מתואם עם משרדים אחרים, אם יש שולחן עגול עירוני או ממשלתי שבו בונים כל אחד את המאמצים שלו ומתאמים אותם, ולא כל אחד דורך אחד על השני או מתחרה אחד בשני או לא יודע אחד על השני.

מיכאל ביטון: יש פה לא מעט משרדים שמשותפים.

מיכאל ביטון: יש את הרווחה, שיודע להיכנס לשכונות ולעשות את העבודה הקהילתית.

מיכאל ביטון: האנרגיה, הסביבה, השיכון, הכלכלה, הפנים כרגולטור לרשויות מקומיות, התשתיות, ועוד ועוד, יכולים להשתתף פה בדיון הזה ולבנות שולחן עגול ממשלתי.

מיכאל ביטון: העתודות של המטרז' הפנוי ברשויות מקומיות, בשיכונים ובבניינים, זה נכס לאומי.

מיכאל ביטון: ואין הרבה אדמה פנויה בישראל.

מיכאל ביטון: ויש תת-ניצול של הגגות האלה.

מיכאל ביטון: וחייבים להאיץ את הניצול של הגגות.

מיכאל ביטון: אנחנו נכנס דיון כזה ברמה של מנכ"לי משרדים.

מיכאל ביטון: והדיון יעסוק בתוכנית עבודה של כל משרד בנושא האנרגיה המתחדשת והתייעלות אנרגטית ברשויות מקומיות.

מיכאל ביטון: זה יהיה מרכיב אחד בדיון.

מיכאל ביטון: והמרכיב השני – הסרת חסמים רגולטוריים, חקיקה והצעות לשינוי הרגולציה כדי לתמוך במאמץ הממשלתי של אנרגיה מתחדשת ושל התייעלות אנרגטית.

מיכאל ביטון: אני נועל את הדיון.

מיכאל ביטון: תודה רבה לכולם.