ועדת ביטחון הפנים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 56, 2022-01-25 09:30

מירב בן ארי: אנחנו פותחים את ישיבת הוועדה לבטחון פנים, היום עשרים וחמישי לינואר, כ"ג בשבט תשפ"ב.

מירב בן ארי: הנושא הוא יום השפה הערבית, שימוש בשפה הערבית בקמפיינים בערבית למלחמה בפשיעה ואלימות.

מירב בן ארי: יוזם היום המיוחד הזה בכנסת הוא ח"כ איימן עודה, הנמצא כאן היום.

מירב בן ארי: לאור העובדה שהכנסת מנותקת קשר ואינטרנט, ובכלל אין לנו היום אינטרנט, הדרך היחידה שאתה יכול להעביר את המסרים היום זה דרך ערוץ 99, כי לפחות הוועדה הזו משודרת.

מירב בן ארי: אז אנחנו פותחים את היום המיוחד הזה לציון יום השפה הערבית.

מירב בן ארי: בחרנו בוועדה לעסוק דווקא באותם קמפיינים בשפה הערבית.

מירב בן ארי: אני אגיד משהו לפני שאתן לח"כ עודה את רשות הדיבור.

מירב בן ארי: ב-2018 במסגרת חוק הלאום באמת נקבע שלשפה הערבית יש מעמד מיוחד.

מירב בן ארי: מחודש מרץ 2021 מרגע שהממשלה אישרה את התכנית לפשיעה בחברה הערבית היקצו מאה חמישים מיליון שקל למאבק בפשיעה.

מירב בן ארי: אבל מתוך הכסף הזה הוקצה מיליון שקל לקמפיין הסברה נגד אלימות בחברה הערבית.

מירב בן ארי: עם הגידול בתופעת האלימות בחברה הערבית, לפחות נראה מתוך השטח שאותם קמפיינים חייבים להיות משודרים בשפה הערבית.

מירב בן ארי: אתמול אפילו במהלך דיון שעשינו על המדדים בפשיעה שאל חבר הכנסת בני בגין אם כשמתקשרים למשטרה בתחנת המשטרה אכן עונים בערבית.

מירב בן ארי: והתשובה היתה שכן.

מירב בן ארי: האירוע הזה, שהוא לא ברור מאליו, שעובדה שהעלה אתמול תהיות ושאלות, זו הסיבה שכינסנו את הדיון היום.

מירב בן ארי: כדי באמת לדעת שאכן אותה מלחמה בפשיעה משודרת בשפה הערבית, כדי שהתושבים והתושבות הערבים יוכלו להבין מה בעצם, כיצד אפשר לסייע להם וכיצד כמובן אפשר להבין מה בעצם המדינה רוצה לעשות.

מירב בן ארי: ולכן בתוך היום המיוחד הזה, שמתנהל בטח בוועדות במקביל, בוועדה הזו בכוונה התייחסנו לנושא הקמפיינים מול המגזר הערבי.

מירב בן ארי: אני נותנת ליוזם היום המיוחד הזה, ח"כ איימן עודה, את רשות הדיבור.

מירב בן ארי: בבקשה אדוני.

איימן עודה: לפני שאני ניגש ישירות לדבר על מה אנחנו רוצים מהוועדה הזו, חשוב לי להגיד שצריך לראות בשפה האחרת של עם אחר ערך מוסף.

איימן עודה: ותרבות נוספת זה ערך מוסף.

איימן עודה: כלומר אנשים צריכים לבחור.

איימן עודה: אני נולדתי וגדלתי בחיפה.

איימן עודה: עיר מעורבת.

איימן עודה: מבחינתי עוד עם, עוד תרבות.

איימן עודה: עוד שפה, זה ערך מוסף שאני בוחר בו.

איימן עודה: מתוך בחירה.

איימן עודה: זה רק מוסיף, רק מעשיר.

איימן עודה: האם זה פגע בזהות שלי, בשפה הערבית שלי, בתרבות, במורשת שלי?

איימן עודה: לא.

איימן עודה: אני מאוד בטוח בעצמי, מאוד בטוח בהיסטוריה, בתרבות, בשפה.

איימן עודה: ממקום מאוד איתן, אני רוצה עוד שפה, ועוד תרבות.

איימן עודה: ואני חושב שזה חשוב לכולנו, ממקום של ידע ושל קירוב בין שני העמים.

איימן עודה: לגבי הסוגייה שלנו בוועדת בטחון פנים, המשרד לבטחון פנים השקיע שמונה פסיק חמישה אחוז מההסברה שלו בשפה הערבית.

איימן עודה: ולצערי הרב אחוז הפשיעה והרצח בקרב האזרחים הערבים, ממש לצערי הרב, זה דבר שלא איפיין את החברה שלנו בשנים עברו.

איימן עודה: אבל זה המצב הנוכחי, מזה עשרים שנה.

איימן עודה: אחוז הפשיעה והרצח מגיע לכחמישים אחוז מהפשע והרצח בקרב החברה הישראלית בכלל.

איימן עודה: לכן ההסברה בשפה הערבית היא מאוד מאוד נחוצה.

איימן עודה: בהסברה צריך לדבר אל השכל, אבל גם אל הרגש.

איימן עודה: לכן לדבר אל האנשים ישירות בשפה שלהם, בטרמינולוגיה, לגעת ברגש של האנשים, זה חלק אינטגרלי מההסברה.

איימן עודה: לכן אני מקווה שכבוד היושבת ראש תחליט שנמליץ בוועדה הזו על הגברת ההסברה בשפה הערבית.

איימן עודה: תודה רבה.

מירב בן ארי: תודה רבה על היום החשוב הזה.

מירב בן ארי: אני לא אמרתי, אבל גם אצלנו בבית, בסוף כשסבא וסבתא שלי רצו לרכל, הם דיברו בערבית.

איימן עודה: ערבית זו שפת אם של חמישים אחוז מהאנשים במדינה.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: לפעמים מדברים איתי בערבית, אבל אני רק הייתי עסוקה בלהקשיב.

מירב בן ארי: לא לימדו אותי לדבר.

איימן עודה: מאיזה מוצא את?

מירב בן ארי: סבא וסבתא שלי הגיעו מלוב.

איימן עודה: מאיפה בלוב?

מירב בן ארי: זה מאוד חשוב שאני אגיד את זה, כי אני תמיד אומרת טריפולי, ואז אמא שלי מתקנת, זו עיר ליד טריפולי.

איימן עודה: אני חושב שיש בזה משהו שאת לא ממש יודעת.

איימן עודה: הכחשת העבר,

מירב בן ארי: חס וחלילה, לא להכחיש.

איימן עודה: אני רוצה להגיד, אם רואים במזרח ג'ונגל, אז כל האנשים שהגיעו מהג'ונגל יהיו להם רגשי נחיתות.

איימן עודה: אם רואים במזרח, וגם אם נדבר על יחסי יהודים-ערבים במזרח, שהמתורבתים במקומות אחרים עשו פשעים אדירים.

איימן עודה: היו, היו גם פשעים, היו גם רדיפות, אבל זה לא מגיע לקרסול של מה שנעשה באירופה.

מירב בן ארי: אגב חלק מהמלחמה שלי זה גם לציין את השואה של יהדות צפון אפריקה.

מירב בן ארי: שהרבה שנים התעלמו ממנה, והיא לא היתה כתובה בכלל בספרים.

מירב בן ארי: אבל הנאצים הגיעו גם לצפון אפריקה.

איימן עודה: כן, אבל תשמעי, גם ערבים ויהודים במקומות כמו עיראק למשל, היו מקרים כאלה, ואני חושב שהכוח של כולנו להוציא את הכל, וללמוד, איך לקרב בין שני העמים.

איימן עודה: זה האינטרס של כולנו.

איימן עודה: ולכן לדבר על כל הפשעים.

איימן עודה: אבל גם לדבר על פשעים אחרים.

איימן עודה: לכן אני חושב שהכוח של כולנו זה באמת לדבר בפתיחות, בשביל ללמוד ממה שקרה בעבר.

איימן עודה: תודה.

ענבר בזק: קודם כל גם תודה על הדיון החשוב.

ענבר בזק: אני רוצה לחזק את דבריו של ח"כ עודה, ששפה ותקשורת זה גשר באמת לקשר בין העמים.

ענבר בזק: אני מצטערת שלא למדתי בבית הספר ערבית, אני בגלל זה גם הצטרפתי להצעת החוק שיזמה חברת הכנסת רות וסרמן לנדא, של לימודי ערבית חובה מכיתות יסוד, בערים מעורבות.

ענבר בזק: אגב הצעת החוק המקורית דיברה על כל הארץ, וזה צומצם כרגע לערים מעורבות משיקולי תקציב.

ענבר בזק: אבל אני חושבת שבעתיד זה צריך להיות בכל מערכת החינוך.

ענבר בזק: אני באמת מאמינה שברגע שאנחנו, היהודים ידעו ערבית על בוריה, וגם לשפר את לימודי העברית בקרב הערבים, זה מאוד יחזק את הקשר.

ענבר בזק: אני גם רוצה להגיד מילה, למה הנושא הזה של קמפיין בערבית הוא כל כך חשוב.

ענבר בזק: כי לאחרונה גם יצא לי לשבת עם מפקחת על לימודי העברית בחברה הערבית.

ענבר בזק: ושמעתי ממנה שמצב העברית הוא לא טוב בחברה הערבית.

ענבר בזק: יש הרבה מאוד שמסיימים תיכן הוא ידע מאוד מאד בסיסי, והשליטה שלהם בעברית היא לא טובה.

ענבר בזק: אז זה לא פחות חשוב, אני חושבת ששני הצדדים צריכים לדעת אחד את השפה של השני.

ענבר בזק: אני יכולה להגיד באופן אישי שאני הלכתי לפני כמה שבועות עם הילדים לאכול גלידה בסחנין.

ענבר בזק: והגענו לחנות גלידה היתה שם מוכרת שאפילו לא הצליחה להבין שאני אומרת לה אני רוצה לטעום.

ענבר בזק: כלומר מי שאין לה את השפה העברית ברמה כל כך בסיסית, גם לא תוכל לחיות במדינת ישראל ולהתפרנס.

ענבר בזק: עובדת בתוך היישובים בערביים, ויש לקוחות ישראלים.

ענבר בזק: אז אני רוצה גם את זה להתייחס, זה לא נושא הדיון, אבל הוא מתחבר לכמה חשוב שהקמפיין יהיה בערבית.

ענבר בזק: כי יש בקרב הרבה מאוד מהאוכלוסיה הערבית השליטה בעברית היא לא מספיק טובה.

ענבר בזק: וזה נושא שנצטרך לדון בו בנפרד, בוועדת חינוך, ולראות איך מקצים משאבים גם לזה.

ענבר בזק: אבל ללא ספק כדי להילחם בנושא האלימות חשוב שהקמפיינים יהיו בשפה שנגישה לאנשים.

ענבר בזק: אני מחכה לראות מה יעלה פה בדיון.

ענבר בזק: תודה רבה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: נתחיל עם ערן שקד.

ערן שקד: בוקר טוב לוועדה,

מירב בן ארי: אנחנו נפגשנו בסיף.

מירב בן ארי: אתם עושים עבודה, איימן, תלך לבקר שם, אני ממליצה לך.

מירב בן ארי: הם עושים עבודה, ספר על מה שאתם עושים.

מירב בן ארי: אני מאוד התרשמתי.

מירב בן ארי: עשיתי שם סיור, ראיתי את כל הניו-מדיה שלכם בשפה הערבית.

מירב בן ארי: אולי באמת נביא את הוועדה לשם לסיור.

מירב בן ארי: בבקשה.

ערן שקד: בוקר טוב לכולם, שמי ערן שקד, אני ראש מדור ניו-מדיה בשפה הערבית באגף סיף משטרת ישראל.

ערן שקד: אני הבאתי לכאן מצגת קטנה, להראות לכם כמה דברים שאנחנו עושים.

ערן שקד: אני רוצה לומר שבעצם ברור לנו, במשטרת ישראל באגף סיף ולי באופן אישי שמדד האמון מושפע מאוד מהשיח עם הציבור בכלל, ומהשיח עם הציבור הערבי, שעליו אני אמון, בפרט.

ערן שקד: אם אין שיח עם הציבור באופן ישיר לא נוכל להשפיע על מדד האמון.

ערן שקד: המדור הזה בנוי באופן כזה שהוא בעצם בודק יום יום את הלכי הרוח ומנטר יום יום את הלכי הרוח בשפה הערבית, בכל הפלטפורמות הדיגיטליות, כדי לשאול ולבדוק מה הציבור אומר על כל מה שקורה במדינת ישראל בהקשרים שמעניינים אותו.

ערן שקד: בהקשר שלנו זה אלימות בחברה הערבית.

ערן שקד: ובעצם לאחר מכן אנחנו אוספים את החומר הזה, ובעצם מנסים להנגיש אותו, על ידי תכניות עבודה, למפקדי התחנות שלנו, כדי לומר להם תשמעו, במקום שאתם עליו אחראים, בטריטוריה שלכם, הציבור חושב כך וכך.

ערן שקד: ולכן כדאי לכם להתמקד בתכניות העבודה, בתכניות התקיפה לצורך העניין, של יעדים, בנושאי פשיעה או בכלל בנושאים אזרחיים שנושקים למשטרה, לטפל בהם ביומיום.

ערן שקד: וזה כלי שנותן למפקדים משקפת הרבה יותר מדוייקת וטובה של הלכי הרוח המקומיים.

ערן שקד: מה שאנחנו עושים, ופה אני רוצה להראות לכם, אנחנו נכנסים היום למצב שבו ככה התחלנו, שמונים וארבעה אחוז מסך כל הפעילויות המשטרתיות, נקרא לזה הרכות, לא דווקא שעוסקות בלחימה בפשיעה, הם לא נחשפו בצורה טובה לציבור הערבי.

ערן שקד: רק שישה עשר אחוז מהפעילות הקהילתית, שבעצם מייצרת את מדד האמון עם הציבור הערבי נחשפת.

ערן שקד: וזה נתון שאולי קל להתחיל איתו, כי אם אתה מדמה את זה לבורסה, משם רק אפשר להתחיל לעלות למעלה.

ערן שקד: אם אתה מסתכל על מאמצי המשטרה לצמצום הפשיעה, אז רק שישים וארבעה אחוז נחשפים בתקשורת לעניין הזה.

ערן שקד: וכשאני נפגש עם ראשי ערים, ועם ציבור ערבי, ועם פעילות כאלה ואחרים, תמיד אומרים לנו אתם לא עושים מספיק.

ערן שקד: והתחושה היא כזאת שאנחנו כנראה לא מספרים מספיק על מה שאנחנו עושים.

ערן שקד: וזה בעצם מדד הבסיס שממנו התחלנו לעבוד.

ערן שקד: בחזון שלנו, הבנו שאנחנו צריכים להקים יחידה, שתעסוק כל הזמן, לא בדיברור אלא באמת בשיח אינטנסיבי עם החברה הערבית, כדי להסביר ראשית מה אנחנו עושים, ושתיים להיות קשובים לצרכים ולהכווין את הפעילות המשטרתית בהתאם לכך.

ערן שקד: זה ברור לכולם שהפלטפורמות הדיגיטליות הן הפלטפורמות המשפיעות היום.

ערן שקד: שבעים וארבעה אחוז מהציבור הצעיר, מגיל 18 עד 24, וששים ושבעה אחוז עד גיל 35, נמצאים ברשתות החברתיות.

ערן שקד: העיתונים, והאתרים, לאט לאט הולכים ונעלמים.

ערן שקד: ולכן המשחק אני קורא לזה במרכאות הוא שם.

ערן שקד: שם זו בעצם הזירה שאנחנו צריכים לעסוק בה כדי לעשות שינוי בדעת הקהל ובתודעה של הציבור הערבי, ולשמוע אותו דרך הרשתות האלו כדי להכווין את העבודה שלנו.

ענבר בזק: דרך אגב, חלק מאוד חשוב מהמלחמה באלימות זה להחזיר את האמון במשטרה.

ענבר בזק: ולכן הדיברור לאוכלוסיה הערבית של דווקא הדברים כמו שאתה אומר הרכים שאתם עושים, המשטרה נתפסת באופן מאוד שלילי היום בחברה הישראלית, והדיברור הזה הוא סופר חשוב.

ערן שקד: אני מסכים איתך, וזה מה שאנחנו עושים.

ערן שקד: אני אראה לכם סרטון קצר, שבדקה וחצי מראה את המדור שלנו, ומה אנחנו עושים, ואת האנשים שמאחוריו.

ערן שקד: הסרטון הזה זה סרטון שנועד בראש ובראשונה לשווק את המדור בתוך המשטרה, כדי שידעו שאנחנו קיימים, וגם בחוץ.

ערן שקד: אני רוצה להראות לכם, אנחנו התחלנו ביוני את המדור, ונתוני הבסיס שלנו היו לצורך העניין במעורבות בפייסבוק שש מאות שמונים ושלושה אלף, והיום אנחנו נמצאים אחרי כמה חודשים מעל מיליון.

ערן שקד: זאת אומרת פי שלוש וארבע.

ערן שקד: אותו הדבר לגבי האינסטגרם, פי שניים.

ערן שקד: יותר עוקבים בטוויטר.

ערן שקד: וזה תוך זמן מאוד קצר.

ערן שקד: אני אגלה לכם סוד שאתר הפייסבוק בערבית גדול פי שלוש מאתר הפייסבוק בעברית של ישראל.

ערן שקד: וזה לא סתם.

ערן שקד: אנחנו עובדים מאוד קשה על מנת לייצר את המעורבות עם הציבור הערבי ואת השיח עם הציבור הערבי.

ערן שקד: אנחנו מכילים את כל הפניות ואת כל המסרים ואת כל הציניות הרבה פעמים, באמת את כל הביקורת, ואנחנו משתדלים להכווין את הפעילות המשטרתית בהתאם לכך.

ערן שקד: אנחנו ממש בתחילת הדרך.

ערן שקד: לצורך העניין לפני שלושה שבועות היה שבוע הגנת הסייבר במדינת ישראל.

ערן שקד: פנו אלינו ממערך הסייבר הלאומי, וביקשו את הסיוע שלנו על מנת שאנחנו נייצר קמפיין בשפה הערבית.

ערן שקד: מסתבר שאנחנו יודעים לעשות את זה, והם ביקשו את הסיוע שלנו, והתנדבנו לעשות את הדבר הזה.

ערן שקד: בנינו ממש קמפיין של הגנת הסייבר בערבית.

ערן שקד: והפצנו אותו ביחד עם מערך הסייבר הלאומי.

ערן שקד: וזכינו להרבה מאוד ביקורות.

ערן שקד: אולי משהו שיעניין אותך, ח"כ איימן עודה.

ערן שקד: פנו אלינו ממנהלת הקורונה, על מנת לאתר תושבים ממזרח ירושלים, כדי שיעזרו לנו באכיפה ובהסברה ומניעה של מפירי בידוד בקרב המגזר הערבי באיזור של ירושלים והסביבה.

ערן שקד: זה אתגר עצום מאוד היה לעשות אותו.

ערן שקד: ומבחינתנו מה שרצינו לעשות זה בסך הכל לייצר מצב שבו מתקשרים אלינו תושבי מזרח ירושלים, תושבים מהסביבה, כדי להתעניין במשרה שאנחנו מציעים להם.

ערן שקד: הצענו להם משרה.

ערן שקד: הצענו להם משרה זמנית במינהלת הקורונה על מנת שהם ישבו וידברו עם מפירי הבידוד, ויסבירו להם שלא כדאי להם לצאת החוצה.

ערן שקד: כשהם חוזרים מחו"ל שלא יצאו החוצה.

ערן שקד: להסביר להם כמה זה חשוב.

ערן שקד: ויצרנו קמפיין כזה, אתה דיברת על רגש, יצרנו קמפיין קצר מאוד, ארבעים וחמש שניות של סרטון שמדבר אל הרגש של המשפחה הערבית.

ערן שקד: וכתוצאה מכך קיבלנו הרבה מאוד פניות למנהלת הקורונה.

ערן שקד: הרבה מאוד סקרנים התקשרו.

ערן שקד: ונמצאים אצלנו בהליכים מעל עשרים מועמדים כדי לבדוק את ההתאמה שלהם, כדי שישבו כמוקדנים במרכז מניעת הקורונה ויטפלו בנושא של מפרי בידוד.

ערן שקד: אנחנו כרגע עוסקים, גם בהקשרים של מחוז ירושלים, בניסיון להסביר לתושבים ערביי ירושלים,

איימן עודה: המנדט של יחידת סיף זה לא רק פשיעה, גם קורונה ונושאים אחרים?

ערן שקד: כל הנושאים שהמשטרה אוכפת ומתעניינת בהם, הכל אנחנו עושים.

ערן שקד: למשל אנחנו עשינו כרגע קמפיין להגשת תלונה ברשת.

ערן שקד: אין צורך להגיע לתחנת המשטרה, אפשר להגיש תלונה ברשת.

ערן שקד: וזה דורש מאתנו אתגר מאוד גדול איך להנגיש את המידע ואת החשדנות גם, ואת הרתיעה מלהיכנס למערכת משטרתית כזאת או אמרת בשביל להגיש שם תלונה, ולא להגיע ישירות, במיוחד היום בזמן הקורונה לתחנת המשטרה.

ערן שקד: כל שבוע באתר המשטרה אנחנו מפרסמים את כל הפעילות של משטרת ישראל במסגרת הלחימה בפשיעה.

ערן שקד: כלומר את המסלול בטוח, את כל מה שקורה במסגרת המבצע של מסלול בטוח.

ערן שקד: כל מיצוי תיקי החקירה שהיו באותו שבוע בהקשרים של פשיעה חמורה במגזר.

ערן שקד: אנחנו מציגים את זה, ויש הרבה מאוד אנשים שצופים בזה.

ערן שקד: אנחנו עושים את זה בערבית, ובשביל קוראי העברית אנחנו עושים את זה גם בעברית.

ערן שקד: אבל בראש ובראשונה זה נעשה בערבית.

ערן שקד: הפעילות הקהילתית היא הפעילות הרכה שדיברתם עליה.

ערן שקד: כל פעילות שעוסקת בקירוב הלבבות.

ערן שקד: אם זה ניידת משאלות לילדים חולי סרטן שאנחנו מביאים, כדי להגשים להם את החלום שהם רוצים ללבוש מדים, ודרך ימי קהילה ומשטרה, אנחנו מתעדים את הכל, כותבים את הכל בערבית, עורכים את זה בשפה ובהתאמה הנכונה ובהגשה הנכונה לציבור הערבי, ומוציאים את זה החוצה.

ערן שקד: וראיתם את הנתונים, יש לנו באמת המון המון עוקבים בתוך האתר, בפייסבוק, באינסטגרם.

ערן שקד: ואנחנו לאט לאט משתכללים יותר ויותר.

ערן שקד: והשנה הזאת תהיה שנה שאנחנו רוצים לקפוץ מדרגה, במהירות, ולהפוך את המדור למדור שגם מדבר עם אוכלוסיות באופן פרטני.

ערן שקד: לא להסתכל על הציבור הערבי, כי אנחנו יודעים שהציבור הערבי מורכב מהרבה מאוד קהילות, הרבה מאוד יישובים, הרבה מאוד מגזרים ותתי מגזרים בתוך החברה הערבית.

ערן שקד: ואנחנו רוצים להתאים את הלשון והשפה והתצורה שלנו אל אותם אנשים, וזאת הכוונה שלי כראש מדור, לעשות את זה השנה.

עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת להתאים את השפה?

ערן שקד: למשל החברה הבדואית בדרום היא שונה מהחברה הבדואית בצפון.

ערן שקד: היא שונה קצת מערביי נצרת, ואנחנו ערים לניואנסים, לשפה, לסלנג, ואנחנו מנסים להנגיש,

עאידה תומא סלימאן: לעשות את זה בסלנג ובשפה המדוברת?

ערן שקד: אנחנו עושים את זה בשפה שהציבור הערבי יקבל את המידע בצורה הטובה ביותר.

ערן שקד: ואם אנחנו צריכים לעשות את זה, ואנחנו נעזרים ביועצי תקשורת ובאנשים שמבינים, כדי להנגיש את זה בצורה הטובה ביותר.

ערן שקד: אנחנו צריכים לעשות את זה בשפה מכבדת, ובשפה שמנגישה את זה בצורה הטובה ביותר לציבור.

ערן שקד: יש הבדל אם הציבור הוא בן 45 עד 65 לבין בן 18 עד 25.

מירב בן ארי: להתאים לאוכלוסיה שצופה באייטם.

מירב בן ארי: זה כמו שילדים תתנהלי איתם אחרת לעומת מי שבן ששים.

מירב בן ארי: אני אביא לך את המצגת, וגם אני ממליצה לכם אם תוכלו לבקר שם, ותראו איזו עבודה הם עושים מול המגזר הערבי כדי להנגיש באמת את המשטרה, להוריד את החשדנות כלפי המשטרה, כדי לשפר את האמון בין המשטרה למגזר הערבי.

עאידה תומא סלימאן: אני לא צריכה לבקר שם, אני נמצאת, אני רואה את הדברים.

מירב בן ארי: כמה זמן אתה נמצא שם?

ערן שקד: מיוני.

ערן שקד: אנחנו לא עוסקים בדוברות.

ערן שקד: אנחנו עוסקים בהנגשת שירותי המשטרה לחברה הערבית.

איימן עודה: אני רוצה להגיד שמה שחשוב לי בעיקר זו הכוונה.

איימן עודה: כלומר מבחינתי בין שפה ספרותית לבין שפה שמשתמשים בה ביום יום, גם באומנות אצלנו, גם בסרטים, אפילו לפעמים הנגשה מסויימת, כל זה יכול להיות.

איימן עודה: אין לי שום בעיה עניינית עם זה, במידה והכוונה איך להגיע, ואין שום דבר אחר.

איימן עודה: שאלתי, למה עד עכשיו אחוז הפרסום בשפה הערבית הוא לא מגיע לתשעה אחוז, למרות שהפשיעה בקרב הערבים היא כחמישים אחוז מהפשיעה בחברה בכלל.

איימן עודה: חשוב לי לדעת את התשובה על השאלה הזאת.

ערן שקד: אני אסיים, כי כמו שכתבנו פה, אנחנו מנסים להגביר את החשיפה והמעורבות של הציבור הערבי לפעילות המשטרה באמצעות המדיה הדיגיטלית והשירותים המקוונים שלנו בשפה הערבית עם ההנגשה המתאימה.

ערן שקד: הכל בשביל לשפר את השירות ולהעלות את מדד האמון.

ערן שקד: זאת הכוונה שלנו.

ערן שקד: אין לנו כוונה אחרת מעבר לכך.

ערן שקד: אני מקווה שאנחנו עושים את זה טוב, ובכיוון הנכון.

מירב בן ארי: אתם עושים עבודה פורצת דרך.

מירב בן ארי: לא היה את זה אף פעם.

מירב בן ארי: ראיתי את עבודתכם ברשתות השונות, מבינים את הקהל, וכאמור אני ממליצה לכל אחד פה להגיע ולראות.

מירב בן ארי: אני מבקשת לתת את רשות הדיבור לדובר המשרד לבטחון פנים, דניאל בר, בבקשה.

דניאל בר: בוקר טוב, שמי דניאל בר, ראש אגף תקשורת, דוברות והסברה במשרד לבטחון פנים.

דניאל בר: אנחנו בעצם אמונים על הקמפיינים, דוברות, תקשורת שוטפת, מיתוג וכו' לכלל אזרחי ישראל, בכלל זה כמובן החברה הערבית.

דניאל בר: אני אגע רגע ברמת המקרו, ואז אני ארד למיקרו.

דניאל בר: יש החלטת ממשלה שנוגעת לתקציבי הפרסום במשרדי הממשלה.

דניאל בר: ויש אחוז מסויים שניתן להשקיע.

דניאל בר: המשרד לבטחון הפנים סך הכל התקציב שלו לשנת 2022 הוא ארבעה וחצי מיליון שקלים תקציב פרסום.

דניאל בר: זה לא הרבה.

דניאל בר: זה כולל את המשרד לבטחון הפנים ואת הגופים.

דניאל בר: את משטרת ישראל בעיקר.

דניאל בר: לצורך המחשה, נלך כמה שנים אחורה, תקציב הפרסום הגיע כבר לשנים עשר ושלושה עשר מיליון שקלים, כולל כלל הגופים.

דניאל בר: זה ברמת המספרים.

דניאל בר: החלטת הממשלה בעצם מגבילה את התקציב שניתן במשרד ממשלתי להשתמש לפרסום.

דניאל בר: אני יודע מחבריי עמיתיי ודוברי משרדי ממשלה שזה משפיע על כל משרדי הממשלה.

דניאל בר: כל קמפיין שיוצא לדרך, כשאני מוביל קמפיין במשרד לבטחון הפנים אנחנו מבקשים מלשכת הפרסום הממשלתית להכניס באופן משמעותי את החברה הערבית.

דניאל בר: כמו שמפרסמים בחברה החרדית, ובחברה הדתית-לאומית, וכמו שמפרסמים בעיתונות הכלל ארצית, או בטלויזיה בערוצי הברוד-קאסט מה שמכונה, אנחנו גם מבקשים פרסום בחברה הערבית.

דניאל בר: ואני מקבל גם את רדיו פאנט, ובוכרה וכן הלאה, לא רק אתרי אינטרנט, רדיו וכו'.

דניאל בר: לצורך דוגמא, קמפיין הקורונה שיצא לא מזמן, או קמפיין האמון במשטרת ישראל, שזה קמפיין ישן יותר, גם שם הכנסנו בפריסה את החברה הערבית באופן מאוד משמעותי.

דניאל בר: שוב, שמביא לידי ביטוי את חלקה באוכלוסיה, כעשרים-עשרים וחמישה אחוזים.

דניאל בר: קמפיין שהיה לנו רק למגזר הערבי זה קמפיין מסירת נשק.

דניאל בר: זה קמפיין שהיה בעיקר לחברה הערבית, כאשר היו שני פרסומים בישראל היום ובידיעות אחרונות, כי זו היתה בקשה של היועץ המשפטי לממשלה, אבל בעיקר בחברה הערבית.

דניאל בר: הקמפיין הזה היה לא טוב.

דניאל בר: ולכן אנחנו בנינו קמפיין אחר, שמדבר אל הרגש.

דניאל בר: ההערה שלך ח"כ עודה היא מאוד רלוונטית.

דניאל בר: הקמפיין הראשוני היה אינפורמטיבי, מה הנקודות, כשמחזירים נשק וכו'.

דניאל בר: הקמפיין הבא, שכבר מוכן אבל עוד לא יצא לדרך, דיבר בעיקר אל הרגש, ובא לומר לחברה הערבית, יש פה משפחות שאיבדו את יקיריהן, אתם זוכרים את המורה בלוד, ממש אירוע כואב, הכינה את בית הספר בשלושים באוגוסט ובראשון בספטמבר לא הגיעה לכיתה.

דניאל בר: אלה דברים כואבים.

דניאל בר: צריכים לבוא ולדבר אל המשפחה הנורמטיבית בחברה הערבית, תדעו, אתם מאבדים את יקיריכם, את המורה, את החבר לספסל הלימודים, את בן המשפחה, בגלל ירי, זה יכול להיות ירי טועה, בגלל נשק שמסתובב בחברה הערבית.

דניאל בר: לגבי דוברות, כל הודעה לעיתונות שיוצאת מהמשרד לבטחון הפנים, ואני יודע שגם ממשטרת ישראל, כל הודעה לעיתונות שיוצאת היא יוצאת גם במגזר הערבי.

מירב בן ארי: בקמפיין הזה של הרגש יש גם, חשבתם לצרף משפחות ערביות?

מירב בן ארי: הם משתפים פעולה?

דניאל בר: אנחנו פנינו לראשי רשויות ולמשפחות שנפגעו, דרך משרד פרסום ערבי.

דניאל בר: והגענו אליהם, והם היו מוכנים להתראיין.

דניאל בר: אבל המבצע לא יצא לדרך, אז הקמפיין לא יצא לדרך.

מירב בן ארי: אבל הם כן רצו לשתף פעולה?

דניאל בר: חלקם.

מירב בן ארי: זה הרגש הכי טוב, בשפה, בצורה שמבינים.

מירב בן ארי: זה כמו, להבדיל, משפחות שאז עשו קמפיין, אם אתם זוכרים, לבטרם, על אמהות שהילדים שלהם נחנקו ונהרגו, ואז לדבר על תאונות בתוך הבית.

איימן עודה: מה מספר העובדים הערבים העוסקים בנושא הזה?

דניאל בר: עובד ערבי אחד עובד אצלי באגף.

איימן עודה: מה אחוז העובדים הערבים במשרד?

דניאל בר: צריך לבדוק בנציבות שירות המדינה.

דניאל בר: אני לא יודע מספרים.

איימן עודה: כמה יהודים יש במשרד שלך?

דניאל בר: בערך שש מאות עובדים ברוטו.

איימן עודה: כמה ערבים מהם, ששוקדים על ההסברה בערבית?

דניאל בר: יש אצלנו אחד, עובד חדש.

איימן עודה: גם כשמדברים על רגש, יש ניואנסים לכל עם, לכל ציבור.

איימן עודה: יש אנשים שיוצאים מהציבור הזה.

איימן עודה: אני חושב שאלה שאלות מאוד מאוד חשובות.

איימן עודה: זה חלק מהפנייה הנכונה.

איימן עודה: זה חלק מהעניין התרבותי, שבנאדם שהגיע מהרחוב הזה, מהמקום הזה, אז הוא יותר קרוב, יותר נגיש.

איימן עודה: לכן מספר הערבים ששוקדים על ההסברה לערבים זה דבר מאוד חשוב.

איימן עודה: ואם זה רק פואד, שאני עכשיו מכיר אותו, מכבד, וחשוב, אבל צריך הרבה פואדים.

איימן עודה: פואד זה לב בשפה הערבית.

מירב בן ארי: אני מבקשת לתת את רשות הדיבור לחבר הכנסת סימון דוידסון, בבקשה.

סימון דוידסון: תודה רבה ליו"ר הוועדה.

סימון דוידסון: יש לי עניין די קבוע, אני שואל את עצמי שאלה ואני אשאל גם אתכם, ואני בטוח שנמצא את התשובה.

סימון דוידסון: אנחנו מדברים על החברה הערבית, אנחנו מדברים על השפה הערבית.

סימון דוידסון: וגם זה שהחברה הערבית, במיוחד הילדים, שיודעים לדבר את השפה העברית.

סימון דוידסון: אנחנו מדברים על סובלנות, על מניעת פשע, על זה שילדים יהיו עסוקים ולא יתעסקו ויסתובבו ברחובות ויחפשו כל מיני דברים שהם לא צריכים לעשות.

סימון דוידסון: אנחנו מדברים על חינוך כמובן, וכן הלאה וכן הלאה.

סימון דוידסון: ויש לכל הדבר הזה פתרון, שזה הפתרון הזול ביותר והטוב ביותר.

סימון דוידסון: ואני מדבר כל הזמן על הנושא של הספורט.

סימון דוידסון: וכשאני מדבר על הנושא של הספורט, בעיקר בחברה הערבית, ועל העתיד של הילדים שלנו, אלה בעצם המסגרות שימנעו מהילדים בעתיד להגיע למקומות של הפשע, להגיע למקומות של אלימות.

סימון דוידסון: להגיע למקומות בעצם שאנחנו לא רוצים שיגיעו לשם.

סימון דוידסון: אני מגיע ממדינות של מזרח אירופה.

סימון דוידסון: אני נולדתי בברית המועצות, בליטא, הגענו לארץ, והנושא הזה בברית המועצות מאוד מאוד חשוב.

סימון דוידסון: כל ילד עסק בענף ספורטיבי.

סימון דוידסון: ואנחנו מסתכלים על כל הנושא הזה של הפשיעה בחברה הערבית.

סימון דוידסון: ואני אומר לכם חבריי, אנחנו מדברים הרבה מאוד על תכניות מאוד מאוד גדולות.

סימון דוידסון: בסוף אנחנו רוצים שהילדים יהיו עסוקים, שהילדים לא יתעסקו בדברים שהם לא צריכים להתעסק.

סימון דוידסון: כי אם הם יהיו עסוקים לא יהיו להם ג'וקים בראש, והם לא יתעסקו בדברים האלו.

סימון דוידסון: בארצות הברית בעיקר בחברה השחורה, עשו תכנית ב-1994, ואני מזמין אתכם חבריי מהמשטרה לראות אותה.

סימון דוידסון: בשכונות קשות מאוד השקיעה המדינה כסף, ולא הרבה כסף, באותן שכונות האחוזים של השפע, אונס, אלימות, ירד למספרים נמוכים ביותר.

סימון דוידסון: ממספרים מאוד מאוד גבוהים.

סימון דוידסון: תוך שנה אחת.

סימון דוידסון: פשוט גרמו לילדים להיות עסוקים ולא להתעסק בדברים אחרים.

סימון דוידסון: תלכו לכאוכב.

סימון דוידסון: תראו שיש שם אפס אלימות.

סימון דוידסון: למה, כי יש שם פרוייקט ספורט אדיר.

סימון דוידסון: תלכו לעיבלין, תלכו לסחנין, יש פרוייקטים אדירים של שחייה ושל כדורגל.

סימון דוידסון: תראו מה קורה שם באלימות.

סימון דוידסון: אפס אלימות.

סימון דוידסון: ילד שהוא עסוק, ילד שהוא במסגרת ספורטיבית עם מאמנים, לא יגיע לאלימות.

סימון דוידסון: אני כל הזמן חוזר על זה, ואני שמח שמירב נמצאת פה, אני כל הזמן רודף אחריה בכנסת, אבל היא כל הזמן עסוקה.

סימון דוידסון: אני רוצה שעוד חבר כנסת ועוד חבר כנסת יירתם לנושא הזה, שמדינת ישראל, התקציב של הספורט במדינת ישראל הוא פחות משתי עשיריות האחוז.

סימון דוידסון: אפס נקודה שמונה עשרה אחוז זה תקציב הספורט.

סימון דוידסון: זה התקציב הנמוך ביותר בעולם.

מירב בן ארי: אגב בתכנית החומש, כמה מתוקצב?

סימון דוידסון: שבע מאות חמישים מיליון שקל לחמש שנים מתקנים.

סימון דוידסון: אנחנו צריכים להשקיע מיליארדים במתקנים.

סימון דוידסון: במיוחד בחברה הערבית.

סימון דוידסון: את יודעת מה יש שם?

סימון דוידסון: כלום אין שם.

סימון דוידסון: את הולכת לג'לג'וליה, אין מגרש כדורגל בג'לג'וליה.

סימון דוידסון: ויש אנשים שרוצים לעשות.

סימון דוידסון: תנו להם מגרשים, תבנו להם אולמות, בריכות.

סימון דוידסון: תבנו להם מגרשי כדורגל, הילדים יהיו עסוקים.

סימון דוידסון: לא תהיה אלימות.

סימון דוידסון: אנחנו ניפגש בעוד כמה שנים ותגידו וואלה, חבר הכנסת דוידסון, איך לא חשבתם על זה.

סימון דוידסון: ארבעים שנה לא נעשה פה כלום בספורט.

סימון דוידסון: אנחנו במצב נוראי בנושא הזה.

סימון דוידסון: אז אני באמת קורא לעשות שינוי בדבר הזה.

מירב בן ארי: אתה עומד בראש ועדת המשנה לספורט.

מירב בן ארי: אתה צריך לעשות מעקב אחרי השבע מאות חמישים מיליון שקל של תכנית החומש, לצורך העניין, כל שבוע, ויתנו לך דיווח.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לך שאתמול עשיתי דיון על המדדים, חלק מהם עלה הנושא של משרד החינוך והספורט, וביקשתי שנעשה דיון משותף.

סימון דוידסון: אני שמח מאוד.

מירב בן ארי: אני אמנם עסוקה, אבל זה נושא חשוב.

מירב בן ארי: באחת הוועדות של המגזר הערבי אמרתי, אני לא יודעת אם ראיתם, יש סרט שנקרא טראפיק, שמדבר על הפשיעה במקסיקו.

מירב בן ארי: ואז אותו סוכן שוטר שעזר להוריד באמת את אותם סוחרי סמים הכי קשים במקסיקו, כששואל אותו השופט האמריקאי מה אתה הכי רוצה, עזרת להוריד כאן את החוליה הכי קשה במקסיקו.

מירב בן ארי: אז הוא אומר לו אני רוצה מגרשי כדורגל עם תאורה.

מירב בן ארי: כי הוא אמר, ברגע שיש תעסוקה לילדים טובה.

מירב בן ארי: אני אעזור לך, בדיוק אתמול קיבלתי את התכנית של משרד החינוך והספורט, בוא נעקוב ביחד לאן הולך הכסף.

מירב בן ארי: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: את האמת אני את הנאום המפורסם שלך סימון שמעתי, ואני מאמינה בו, ואני חושבת שאתה צודק מאה אחוז.

עאידה תומא סלימאן: זה נושא שלא טופל שנים רבות, לא הוקצו תקציבים, לא נבנו תשתיות לספורט, וזה היה יכול לפתור הרבה מהבעיות של הנוער הערבי, שמסתובב חסר מעש.

עאידה תומא סלימאן: אין לו כלום, ושעות הפנאי שלו מתמלאות בכל מיני רעיונות אחרים.

עאידה תומא סלימאן: אבל זה אומר שצריך לעבוד באמת קשה כדי להבטיח שהכסף שהוקצה אכן יגיע לפיתוח הענף.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לחזור לנושא של השפה הערבית והטיפול.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכל הנושא, למה לא יוצאים בקמפיין בנושא של איסוף נשק, כי אני חושבת שאין היצע בינתיים.

עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שעם כל הכבוד, אני חושבת שחבל על הזמן, וגם הכסף שהושקע במבצע הקודם היה חבל על הזמן.

עאידה תומא סלימאן: כי אני לא מאמינה במבצעים שקוראים לפושעים תביאו את הנשק שלכם אלינו.

עאידה תומא סלימאן: אם זה קמפיין להעלאת מודעות כמה הנשק במרחב הציבורי הוא דבר פוגעני, זה משהו אחר.

עאידה תומא סלימאן: ואני בטוחה שאז צריך לפתח את הקמפיין בצורה אחרת.

עאידה תומא סלימאן: כלומר כן לשחק על הרגש שהצעיר יבין שהכלי שהוא קונה אותו ושם אותו כדי להתפאר ולחשוב שהוא יותר גבר כאשר יש לו את הכלי הזה אצלו, שזה לא מעיד לא על גבריות ולא על כוח, אלא זה יכול להיות כלי שירצח את המורה הבאה ואת האישה הבאה, ואת הצעיר השכן ממול.

עאידה תומא סלימאן: זה משהו אחר, וזה קמפיין שמחייב שפה אחרת ועבודה אחרת.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני רוצה להתייחס לעובדה שאם רוצים לבנות אמון במשטרה, אז לא יכול להיות שדוברות המשטרה מוציאה אתמול הודעה על הסקנדל הכי גדול של אדם אמון על ענייני הפשיעה באוכלוסיה הערבית, מדלג על גופת אדם שנרצח מולו, וממשיך הלאה.

עאידה תומא סלימאן: אי אפשר להוציא הודעה שאומרת זה קשור לחקירת רצח.

עאידה תומא סלימאן: אי אפשר להגיד על זה עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: זה מחייב אתכם, המחלק שאמון על לשפר את האמון, לחשוב איך אחרי פגיעה, זה פיגוע תדמיתי מה שנקרא, הסרטון שהופץ אתמול זה פיגוע תדמיתי, שאפילו לא היינו צריכים אותו כדי להבין שהתדמית של המשטרה והאמון במשטרה הוא בתחתית.

עאידה תומא סלימאן: מדובר באדם שנכח בזירת רצח, ודילג על גופה והמשיך הלאה והלך הביתה.

עאידה תומא סלימאן: זה אדם שאמון על הפשיעה באוכלוסיה הערבית, ראש יחידת סיף, ניצב, וכל התארים.

עאידה תומא סלימאן: זה פיגוע תדמיתי, שאפילו המשטרה לא היתה צריכה אותו, ממילא האמון הוא ברצפה.

עאידה תומא סלימאן: ממילא האמון לא קיים.

עאידה תומא סלימאן: אז מעל לזה, איך מתכוננים לדבר כזה?

עאידה תומא סלימאן: איך יוצאים לציבור, ומסבירים דבר כזה, בטוח לא במה ששחררתם דבר ראשון על הבוקר אתמול כדוברות משטרה.

עאידה תומא סלימאן: זאת היתה הודעה עלובה.

עאידה תומא סלימאן: זאת היתה מריחה.

עאידה תומא סלימאן: בואו תסבירו משהו.

עאידה תומא סלימאן: זה היה בחקירה בתוך המשטרה, כבר חודשים ידעתם על הסרטון הזה.

עאידה תומא סלימאן: למה שתקתם עד היום?

עאידה תומא סלימאן: למה לא נעשו צעדים?

עאידה תומא סלימאן: ככה בונים אמון עם הציבור.

עאידה תומא סלימאן: תעשה מאה קמפיינים, זה לא יעזור לך.

עאידה תומא סלימאן: תטפל נקודתית במקרה הזה, זה יעזור לך.

עאידה תומא סלימאן: תשחרר הודעה בערבית על אישה, שחטפו אותה מתוך ליד מקלט, כי אתה רוצה להתרברב ולספר לחבר'ה, ותפגע בסודיות של המקלט ואיפה נמצא המקלט, זה לא יעזור לך.

עאידה תומא סלימאן: אתה פוגע.

עאידה תומא סלימאן: זה כמו פיל בחנות חרסינה איך שאתם מתנהלים.

עאידה תומא סלימאן: לא צריך להתרברב.

עאידה תומא סלימאן: תעשו את העבודה.

מירב בן ארי: בוודאי תתייחסו לדברי חברת הכנסת.

מירב בן ארי: רק נגיד שבאירוע שבו ניצלה אותה צעירה, שהיתה ליד המקלט של הנשים מוכות, ניצלו חייה, בזכות פעולה רצינית מאוד של מחוז צפון, אותם בני משפחה שחטפו אותה, ובסוף הצילו את החיים שלה.

מירב בן ארי: החיים שלה ניצלו, מותר למשטרה להגיד שזו היתה פעולה מוצלחת.

מירב בן ארי: זה בסדר.

איימן עודה: היא לא מדברת על הפעולה, היא מדברת על החשיפה.

עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על הדיברור.

מירב בן ארי: כשהגיע לפה במקרה מפקד מחוז צפון, אחרי הבריחה מכלא גלבוע, לוועדה החסוייה, ושאלתי אותו, זה הדבר הראשון ששאלתי אותו.

מירב בן ארי: כי מי כמוך יודעת כמה חשוב לי הנושא של נשים נפגעות.

מירב בן ארי: והוא אמר לי מירב, לא היתה חשיפה של המקלט.

עאידה תומא סלימאן: היתה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו אלה שנמצאים בשטח.

עאידה תומא סלימאן: את יודעת טוב מאוד כמה אני קשורה, דווקא הצוות של המקלט אני דיברתי איתו, והפעולה היתה נהדרת, שהם זזו במהירות.

עאידה תומא סלימאן: אבל בעיקר בגלל התושיה של האישה.

עאידה תומא סלימאן: הם פעלו מצויין.

שבתאי גרברציק: אני חושב שאל תתייחסו להודעת דוברות, תתייחסו למהות.

שבתאי גרברציק: מפכ"ל המשטרה מינה קצין, ניצב, אקסול, שהוא היה מפקד מחוז תל אביב לשעבר, אחד מהמפקדים היותר רציניים של משטרת ישראל, במטרה לבדוק את כל הנושא הזה.

שבתאי גרברציק: ניצב חכרוש ביקש מהמפכ"ל לצאת לחופשה, המפכ"ל קיבל את בקשתו בדבר הזה.

שבתאי גרברציק: שתי פעולות.

שבתאי גרברציק: השר ביקש מהמנכ"ל להרחיב את הבדיקה של ניצב אקסול גם לאירוע עצמו, שבו האנשים נחשפו לסרט לפני שנה וחצי, ומדוע ואיך, האם נעשתה איזו שהיא פעולה בתוך הארגון, בתוך המשטרה.

שבתאי גרברציק: אלה הנתונים.

שבתאי גרברציק: אלה העובדות.

שבתאי גרברציק: כרגע ניצב אקסול יבדוק את הנושא, גם מי נחשף לסרט, מה נעשה עם הסרט הזה במשך השנה וחצי עד שהוא נחשף שלשום.

שבתאי גרברציק: וגם לעצם פעולתו של ניצב חכרוש.

שבתאי גרברציק: יש לו זכויות גדולות מאוד מבחינת הלוחמה בפשיעה במגזר הערבי ובכלל, כניצב במשטרת ישראל.

שבתאי גרברציק: אלה העובדות, אלה הנתונים.

שבתאי גרברציק: אנחנו צריכים לחכות, כדי שהמסקנות של ניצב אקסול תצאנה.

שבתאי גרברציק: הסרט, כפי שאמר אתמול ניצב חכרוש, מראה שש שניות.

שבתאי גרברציק: זה הכל.

שבתאי גרברציק: יש המשך לסרט הזה.

שבתאי גרברציק: ויש לו גם גרסה, שהוא הציג אותה בכאן, גם שמעתי הבוקר את אחיו וגם הוא אמר למפכ"ל את גרסתו.

שבתאי גרברציק: בואו נחכה טיפה.

עאידה תומא סלימאן: אתה לא מתייחס לדברים שאני אמרתי.

עאידה תומא סלימאן: אני לא ניסיתי לשפוט את חכרוש עכשיו, ולא לגזור את דינו.

עאידה תומא סלימאן: אני אמרתי איך יכול להיות שהדוברות של המשטרה, בתגובה הראשונה לחשיפה של הסרטון אתמול בבוקר, יצאתם לתקשורת ואמרתם, הנושא הזה הוא חלק מחקירת הרצח ואנחנו לא יכולים להתייחס לזה.

עאידה תומא סלימאן: זאת תשובה עלובה של הדוברות, סליחה.

עאידה תומא סלימאן: הדבר השני שאני התייחסתי אליו זה איך יכול להיות, איך תסבירו לציבור עכשיו, תעזוב את הנושא של התוצאה, יש סרטון שאם לא היה מתפרסם יש קשר שתיקה שקיים בתוך המשטרה.

עאידה תומא סלימאן: אף אחד לא דיבר על זה שניצב חכרוש היה נמצא בזירת הרצח באותו רגע, והוא דילג על גופה ויצא.

עאידה תומא סלימאן: זה אפילו לא גופה, אדם שעדיין חי והיה ניתן להציל אותו אולי.

מירב בן ארי: הנקודה ברורה.

שבתאי גרברציק: מטבע הדברים, כאשר דוברות מוציאה הודעה בנושא הזה, היא מוציאה הודעה שהיא מקבלת את ההתייחסות המחוזית לדבר הזה, או של היחידה.

שבתאי גרברציק: וכיוון שנאמר לנו בצורה ברורה שמדובר על עד תביעה, לאירוע במשפט שמתנהל כרגע, משפט הרצח בדבר הזה, זה הדבר הראשון שהוצאנו.

שבתאי גרברציק: שלב ב', שבו מפכ"ל המשטרה מתערב, ונותן טיפול עומק לנושא הזה, אז בוודאי שהדוברות גם מוציאה את מה שהוא אומר.

שבתאי גרברציק: שני הדברים האלה כרוכים, זה גם עד תביעה, וגם מתבצעת בדיקה בנושא הזה.

דניאל בר: אני אתייחס לחבר הכנסת עודה, הוא שאל אותי לגבי הקמפיינים במגזר הערבי.

דניאל בר: כשאני הולך לצאת בקמפיין אני פונה ללשכת הפרסום הממשלתית.

דניאל בר: כשאני רוצה לפנות למגזר הערבי, לשכת הפרסום הממשלתית מעסיקה בשכר משרד פרסום מהמגזר הערבי, שהוא נותן לנו את האסטרטגיה, את הפריסה, וכו'.

דניאל בר: אם לא היה לי לצורך העניין עובד מהמגזר הערבי, יש אחד, אבל נניח שלא היו, והיתה לך שאלה טובה, מתי הוא נכנס לתפקידו, אז הוא נכנס לתפקידו רק לאחרונה.

דניאל בר: לכן אני אומר, גם כשאני צריך לפנות למגזר הערבי אני פונה דרך משרד פרסום מהמגזר הערבי כדי שהוא יידע איך לדבר את השפה.

דניאל בר: אנחנו הקמנו דף פייסבוק למגזר הערבי, ואינסטגרם למגזר הערבי, וכפי שציינתי, כל ההודעות לעיתונות, קמפיינים, הכל בא לידי ביטוי במגזר הערבי.

איימן עודה: אני אתייחס לתשובתך.

איימן עודה: גם כשאתה מחליט בהתחלה, זה צריך להיות ראייה כוללת, שיש בה מימדים, גם תרבותיים, מההתחלה.

איימן עודה: הדבר השני, גם כשהגוף שמחזיר לך תשובה, גם אם אתה רוצה לאשר, אז אתה צריך להיות חלק מכל התפיסה הכוללת הזו בשביל להגיד שזה עוזר, זה לא עוזר.

איימן עודה: לכן מהמקום הכי בסיסי, צריך להיות גם עובדים ערבים.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: אני עוברת לגיל חורב ממשרד הרווחה.

גיל חורב: אנחנו בשנת 2021 התקציב שלנו לפרסום לא היה מאוד גדול, אבל בכל זאת אנחנו עשינו כמה דברים, חלקם התחילו בסוף 2021 ונמשכו לתוך שנת 2022.

גיל חורב: כיום אנחנו נמצאים בעיצומו של קמפיין המיועד לחברה הערבית, דובר ערבית, בנוגע למניעת אלימות במשפחה.

גיל חורב: הקמפיין הזה עלה גם בטלויזיה, בערוצים דוברי ערבית, וגם ברדיו ובדיגיטל.

גיל חורב: הוא עדיין נמשך.

גיל חורב: העברתי לכם את הסרטון, אפשר להראות אותו.

עאידה תומא סלימאן: עשיתם עבודה טובה עם הסרטון הזה.

עאידה תומא סלימאן: יש להם עוד סרטון, או רק הכל מכוון לאחריות של החברה על הנושא?

עאידה תומא סלימאן: יש משהו על איך המערכות מתייחסות לאלימות?

גיל חורב: פה מדובר בפרסומת שמתייחסת ספציפית לאישה הנפגעת, כדי לעודד אותה להתלונן, מכיוון שאנחנו יודעים ששיעור התלונות יחסית נמוך.

מירב בן ארי: מה אתם מתכננים ל-2022 מבחינת תכנית החומש?

מירב בן ארי: ראיתי אתמול, נגענו רק במשרד הרווחה, אנחנו נעשה דיון יותר מקיף, מבחינת קמפיינים.

מירב בן ארי: האם עלה לכם התיקצוב?

מירב בן ארי: איך אתם מעבירים את המסרים של הממשלה על המלחמה בפשיעה?

גיל חורב: הקמפיין הוא בעיקר בשני נושאים, זה אלימות במשפחה, אלימות בין בני זוג, וגם אלימות נגד ילדים ופגיעות מיניות.

גיל חורב: היה לנו לא מזמן קמפיין דיגיטל שקידמנו עם מרכז ההגנה בנצרת, מרכז הגנה לילדים שדובר ערבית.

גיל חורב: וזה מה שאנחנו מתכוונים לעשות גם במהלך שנת 2022.

גיל חורב: הולכות להיפתח מסגרות חדשות במסגרת התכנית הבין משרדית למאבק באלימות במשפחה.

גיל חורב: חשוב להגיד שקמפיין זה לא רק פרסומות.

גיל חורב: אנחנו מכשירים עובדים שלנו במשרד, עובדים סוציאלים דוברי ערבית, להתראיין בתקשורת, בכל התכניות בטלויזיה, בתכניות הרדיו, גם בערוצים הייעודיים של המגזר אבל גם באופן כללי.

מירב בן ארי: התקציב שלך הוא אותו תקציב כמו 2021?

גיל חורב: השנה הגדילו לנו אותו קצת.

גיל חורב: ב-2021 ממש גירדנו מפה ומשם, לא באמת היה תקציב.

גיל חורב: ב-2022 כן נתנו לנו איזה שהוא תקציב לעבוד איתו, וכמובן מאותו תקציב יש נתח שהולך גם לדוברי ערבית.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: אני מבקשת לעבור לקרן דהרי ממשרד המשפטים.

בן נון: שני דברים שרציתי להתייחס אליהם, בהמשך לדברים שכבר נאמרו.

בן נון: הראשון נוגע להחלטה 550, ההחלטה לפיתוח חברתי כלכלי, לצמצום פערים בחברה הערבית.

בן נון: ביחס למערך הדיגיטל הלאומי, להנגיש שפתית ותרבותית את הרפורמות, להעמיד לרשות משרדי הממשלה יכולות הנגשה מהסוג הזה.

בן נון: בעצם יש שם פעולות שנועדו לעודד ולתמרץ את כל הגופים לקדם את הנושא ולעמוד ביעדים שנקבעו.

בן נון: כך שעד סוף שנת 2005 נקבע יעד עבור כל משרדי הממשלה להנגיש לפחות חמישים אחוז מהתוכן והשירותים המקוונים.

בן נון: זה דבר אחד.

בן נון: מעבר לעניין הזה, רציתי לציין כאן בהמשך לדברים של משרד הרווחה גם את הפורטל החדש בכל זכות, פורטל חדש שעלה בתחילת דצמבר 2021, שנוגע בעצם למידע או להנגשת מידע של זכויות נפגעי אלימות ופשיעה בחברה הערבית.

בן נון: זה אתר לתועלת הציבור, במימון של משרד המשפטים בישראל דיגיטלית.

מירב בן ארי: זה אתר חדש?

בן נון: האתר הוא לא אתר חדש, אבל הפורטל שעוסק בחברה הערבית הוא חדש.

מירב בן ארי: איך אתם מנגישים אותו?

מירב בן ארי: איך ידעו האזרחים שיש להם את זה?

בן נון: היו קמפיינים בפייסבוק ובמקומות נוספים למיטב ידיעתי.

בן נון: ויש שם ממש הפנייה, מעבר לזכויות שמגיעות לאנשים שנמצאים בסביבה שבוצעו בה עבירות של אלימות ופשיעה, שהם בעצמם נפגעו, גם למוקדי חירום וסיוע בערבית.

בן נון: שירותי צ'ט לנשים נפגעות אלימות, מטעם נשים נגד אלימות, וכו'.

בן נון: זו בשורה מאוד גדולה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: אני מעבירה את רשות הדיבור לעולא נג'מי-יוסף, מיוזמות אברהם.

עולא נג'מי-יוסף: שלום לכולם, תודה מירב על הדיון, תודה גם לחבר הכנסת איימן על היוזמה החשובה.

עולא נג'מי-יוסף: אני מכירה את רוב הדוברים כאן.

עולא נג'מי-יוסף: אני אגיד שהנושא של התקשורת וההסברה הוא נושא שמאוד מאוד חשוב ומאוד משפיע על שינוי התודעה הציבורית.

עולא נג'מי-יוסף: בכל נושא.

עולא נג'מי-יוסף: אם אנחנו מסתכלים על הפרסומים של הלשכה המרכזית של הממשלה, אנחנו רואים ששיעור הפרסום בערבית בין 2019 ל-2021 היה בין שלוש וחצי לשמונה וחצי אחוז, וברוב המשרדים כאן ציינו שהיה להם תקציב נמוך.

עולא נג'מי-יוסף: אם אני מסתכלת ונכנסת, ועשינו את הבדיקה הזאת לעומק, לראות באיזה נושאים היתה ההסברה, ואני מסתכלת על המשרדים שממונים על הטיפול בנושא של האלימות ופשיעה, וכאן בטבלה לצורך העניין אנחנו רואים שרוב הקמפיינים ורוב ההסברה היו יותר בנושאים שקשורים לנושאים מצילי חיים, כמו הכבאות בנושא של שריפות, של תאונות בבית וכו', ופחות למיגור האלימות והפשיעה, ופחות שיח עם החברה הערבית.

עולא נג'מי-יוסף: אם אנחנו מסתכלים איפה היו הפרסומים, אכן היו בחברה הערבית ובתקשורת הערבית, אבל עדיין יש כאן סוגיה מאוד משמעותית, שצריך לזכור אותה, שאין לנו בעצם מדיה בערבית שהיא מדיה ממשלתית, כמו שיש לתקשורת הישראלית.

מירב בן ארי: התקשורת הישראלית היא גם יהודית וגם ערבית.

עולא נג'מי-יוסף: אני מדברת על התקשורת הרשמית.

מירב בן ארי: יש גם בשפה הערבית.

מירב בן ארי: יש גם בכאן 11.

עולא נג'מי-יוסף: אני אומרת שיש הבדל ויש פער בין האחוזים שיש לתקשורת בערבית, כשאחוז הפשיעה והאלימות בחברה הערבית הוא מעל ששים אחוז.

מירב בן ארי: מה ביוזמות אברהם עושים כדי להילחם בפשיעה?

עולא נג'מי-יוסף: אני אגיד, אבל לפני כן אני אגיד ככה, הנושא של הניו-מדיה, אני ביקרתי אצל ערן שקד, גם כשהיה ראש מדור קהילה במשטרה.

עולא נג'מי-יוסף: אני רגע עושה הפרדה בין הדוברות של המשטרה, לבין ניו-מדיה.

עולא נג'מי-יוסף: את אמרת שנעשית עבודה טובה, ואכן נעשית עבודה טובה באגף ניו-מדיה.

עולא נג'מי-יוסף: אם אני מסתכלת על הדוברות של המשטרה, שהיא מגיעה לכלל החברה הערבית, עדיין אנחנו חווים שיש פער וחולשה מסויימת, שצריך לשפר אותה.

עולא נג'מי-יוסף: אם אני מסתכלת על העתיד, עכשיו אנחנו רואים שיש עובדים חדשים שנכנסים, צריך כן לצאת מכאן עם המלצה להאריך את מה שהיה, ולא לחזור על מה שהיה.

עולא נג'מי-יוסף: הנושא של איסוף נשק, אני בעצמי ביקרתי בכל תחנות איסוף הנשק כדי לראות איך זה עובד.

עולא נג'מי-יוסף: ואכן לא היתה מספיק הסברה, ואני שמחה שהם עצרו את המבצע.

מירב בן ארי: לא צריך הסברה לזה, כי זה לא יקרה.

מירב בן ארי: זה בזבוז זמן לאסוף נשק בחברה הערבית.

מירב בן ארי: הקמפיינים של רגש, של משפחות, זה לא רלוונטי איסוף נשק.

מירב בן ארי: אף אחד לא יבוא ויגיד, זה לא קורה.

מירב בן ארי: אמר פה גם דניאל בר, שזה בזבוז כסף.

עולא נג'מי-יוסף: במבצע איסוף נשק שהיה, אנחנו מבקביל עשינו מבצע שכן מדבר על הכאב, שבו אפילו ילדים דיברו על האובדן שהם חוו בגלל שהיה נשק בתוך הבית.

עולא נג'מי-יוסף: ואני שוב אומרת, התודעה הציבורית, כשאני כל הזמן מדברת על הנושא, תסתכלי על הנושא של ייצוג נשים, לא היה הרבה ייצוג נשים, והיום יש לגיטימיות לזה.

עולא נג'מי-יוסף: וכל עוד שאנחנו נעלה את הנושא לשיח הציבורי, בשפה הערבית, נדבר עם האנשים בשפה שלהם, ובגובה העיניים, אנחנו כן נמצא אוזן קשבת.

עולא נג'מי-יוסף: מההמלצות שלנו אני חושבת שצריך להיות ממש פרסום נרחב ושיטתי לכל משרדי הממשלה, ולא רק למשרד כזה או אחר.

עולא נג'מי-יוסף: הקמפיין שעלה עכשיו של משרד הרווחה הוא מצויין, הוא טוב, והוא מדבר לחברה הערבית.

עולא נג'מי-יוסף: אבל באותו זמן צריך גם לדבר לחברה הערבית בקמפיינים שגם מדברים לשירותי הממשלה.

עולא נג'מי-יוסף: לשירותים שמצילי חיים.

עולא נג'מי-יוסף: כאן השיח היה יותר מופנה כלפי החברה הערבית.

מירב בן ארי: לא על החברה, על המשפחה, גם בפרסומת האחרונה של משרד הרווחה על אלימות כלכלית, ישב לידה הבעל, לא ישבו לידה במשרד הרווחה.

עולא נג'מי-יוסף: אני אגיד שכדי לטפל בתופעה צריך להיות מכלול, ופאזל שלם.

מירב בן ארי: מה ההמלצות שלכם שהגשתם למשטרה, מבחינת דוברות?

עולא נג'מי-יוסף: בפגישה הראשונה שהיתה במנהלת לשיפור דימוי המשטרה בחברה הערבית, שהיום נקראת אגף סיף, התשובה הראשונה שקיבלנו, אני לא חייב דין וחשבון לחברה הערבית.

עולא נג'מי-יוסף: כשאנחנו באנו ואמרנו שצריך לדבר ולדברר את הדברים שהמשטרה עושה בחברה הערבית.

מירב בן ארי: אז אני מבטיחה לך שמול המשרדים, בעבודה,

ערן שקד: << אורח >> ער סליחה, מי אמר לך שאנחנו לא חייבים דין וחשבון?

עולא נג'מי-יוסף: << אורח >> ערע במינהלת אני שמעתי את זה, אני לא אנקוט בשמות.

מירב בן ארי: בואו נעשה סדר, בגלל שהזמן קצר, וביקשתם שעוד נציג שלכם ידבר.

עולא נג'מי-יוסף: הנושא של מדידה והערכה, הנושא של קמפיינים ייעודיים לחברה הערבית, הנושא של הגברה וחיזוק מערך ההסברה בכל משרדי הממשלה, זה משהו שאנחנו ממליצים עליו.

עולא נג'מי-יוסף: ופרסום נרחב ושיטתי בכל הפלטפורמות הקיימות.

עולא נג'מי-יוסף: אנחנו כאן כי חשוב לנו שזה יגיע לחברה הערבית.

עולא נג'מי-יוסף: אני לא באה בטענות.

עולא נג'מי-יוסף: אני אומרת שצריך לשפר את מה שקיים.

פואד אחמד: שלום לכולם, בגלל שאנחנו מציינים את יום השפה הערבית, אני מברך את חבר הכנסת איימן עודה על היוזמה, זה מאוד חשוב לציין את יום השפה הערבית, ואני מברך אותך על הדיון החשוב הזה, וגם מברך את המשרד לבטחון פנים על זה שנתנו הזדמנות ממש להיכנס למישהו מהחברה הערבית, שמבין את החברה הערבית, שבא מהחברה הערבית, להיכנס לדוברות של המשרד, כדי להנגיש יותר בצורה טובה את כל המידע החשוב לחברה שלנו.

פואד אחמד: אני רק אציין שמחר אני נמצא חודש באגף הדוברות.

פואד אחמד: ובחודש הזה כפר פתחנו ערוצים בשפה הערבי, אינסטגרם, הגענו למעל ששים כתבים שמוכנים לקבל מאתנו הודעות תקשורת, גם תקשורת מקומית וגם בינלאומית, שמדברת ערבית.

פואד אחמד: ואני בחודש הזה ראיתי כמה הנושא של גם האלימות והפשיעה בחברה הערבית, וגם כל הקשור לחברה הערבית זה בסדר העדיפויות של כל הנהלת המשרד.

פואד אחמד: גם מנכ"ל, גם שרים וגם הנהלת המשרד.

מירב בן ארי: מה האתגרים שעומדים בפניך עכשיו עם הכניסה שלך לתפקיד?

מירב בן ארי: מה היית רוצה בסוף השנה שיקרה?

פואד אחמד: אני רואה המון דברים שעושים לטובת החברה הערבית, ואני רוצה שהחברה הערבית תדע שהנה, הם פועלים לטובתם, ולא כמו שהם חושבים, שאף אחד לא אכפת לו מהחברה הערבית.

פואד אחמד: ואני רוצה את הדבר הזה ממש שהחברה שלנו תכיר שיש המון תכניות, המון קמפיינים שעושים בשבילם, ואני מקווה שנצליח לגעת ממש לרחוב שלנו ולהראות להם את הדבר הזה.

פואד אחמד: וכל זה נעשה דרך מספר פרוייקטים שאנחנו רוצים לעשות בקרוב בעזרת ה'.

מירב בן ארי: איך אתם עובדים ביחד שניכם?

פואד אחמד: אני בקשר יותר עם ואסים, שהוא דובר המשטרה לשפה הערבית, ואני גם בקשר עם כל משרד שיש לו דובר שאחראי על התקשורת הערבית, אני בקשר אתו.

פואד אחמד: אנחנו משתפים פעולה.

פואד אחמד: יש גם פורום עם כלל משרדי הממשלה ואנחנו נפגשים כל שבוע, ואנחנו משתפים פעולה, חושבים איך אנחנו יכולים להנגיש את המידע, לפעול בצורה טובה.

פואד אחמד: שומעים את הדעה אחד של השני, ומקווים לתוצאות טובות.

שבתאי גרברציק: רציתי להגיד רק ליוזמת אברהם לגבי הנושא של דוברים בשפה הערבית שיש למשטרת ישראל, ישנם היום שלושה דוברים, בפיקודו יאסים גאבר, רב פקד.

שבתאי גרברציק: אני חושב שהם עושים עבודה מצויינת והם עושים עבודה בלתי נתפסת מבחינת התקשורת הלעומתית.

שבתאי גרברציק: יש להם מוטו ברור אחד – להגביר את האמון בין משטרת ישראל לבין החברה הערבית, על כל גווניה וסוגיה על כל הערים ובכפרים.

שבתאי גרברציק: הדבר השני זה לפעול ככל שניתן להוריד לאפס את רמת האלימות.

שבתאי גרברציק: ולשם כך הם עושים את העבודה הזו בשתי קומות.

שבתאי גרברציק: אחת, קודם כל כמעט כל הודעות הדוברות בעברית מתורגמות לערבית כדי להנגיש את המידע הזה לציבור הערבי.

שבתאי גרברציק: והדבר השני זה עבודת רגליים.

שבתאי גרברציק: זה להסתובב באולפני הטלויזיה, וכל העיתונות שקיימת במגזר הערבי.

שבתאי גרברציק: כל מי שמוכן לשמוע וגם אלה שלא מוכנים לשמוע מקבלים את המסרים בצורה ברורה משלושת הדוברים האלה, כל הזמן, עשרים וארבע שעות ביממה.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: ח"כ עודה, בבקשה דברי סיכום.

איימן עודה: אני חייב להגיד שאני יוצא בתחושה אמביוולנטית.

איימן עודה: מצד אחד את הכיוון להעצמת השפה הערבית ברמת בטחון פנים.

איימן עודה: אבל אני חושש מאוד מאוד שלא נגיע למצב שמטרת הדוברות זה להציל את המשטרה מהמצב הקיים.

איימן עודה: שזו לא תהיה מטרת הדוברות בשפה הערבית.

איימן עודה: בסופו של דבר דברים מדברים בעד עצמם.

איימן עודה: שנת 2021, מספר הנרצחים בקרב האוכלוסייה הערבית הוא הגבוה ביותר אי פעם.

איימן עודה: לכן שום תקשורת, שום הסברה, שום דבר לא יסביר את המצב הקיים.

איימן עודה: יבוא עומר בר-לב וסיגלוביץ עם כוונות טובות, ויתחילו לעשות דברים בשביל שהאוכלוסיה תאמין למשטרה.

איימן עודה: למשל, מאבק נגד כמה ארגוני פשיעה פה ושם, ולהבליט את הדבר הזה בשביל לבנות את האמון.

איימן עודה: זה יכול להחזיק משהו כמו חצי שנה.

איימן עודה: במידה ולא רואים תשובות בשטח, במספר הנרצחים, שזה מתמעט, שזה יורד, מספר הנרצחים, אז זה יכול להחזיק מעמד משהו כמו חצי שנה.

איימן עודה: אחר כך שוב אף אחד לא יאמין.

איימן עודה: לכן העבודה האמיתית בשטח זה העיקר.

איימן עודה: יחד עם זאת אנחנו באנו לדבר על ההסברה, ועל חלקה של האוכלוסיה הערבית והשפה הערבית.

איימן עודה: נקווה שבשנה הבאה אנחנו נגיע לפה עם שיפור במספרים וגם באחוזים.

איימן עודה: תודה רבה.

מירב בן ארי: תודה רבה חבר הכנסת איימן עודה, שיזמת את היום החשוב הזה.

מירב בן ארי: אני אגיד לסיכום, תראו, אני חושבת שאחת הדרכים הכי חשובות למלחמה בפשיעה היא הדוברות.

מירב בן ארי: אני שמחה לראות שפואד נכנס לעבודה.

מירב בן ארי: גם הביקור שלי באגף סיף, שקיים רק מספר חודשים, מראה שיש שינוי.

מירב בן ארי: ולכן אני גם מצטרפת למה שאיימן אמר, שאנחנו רוצים עוד שנה לראות שזה באמת השתנה.

מירב בן ארי: אני חושבת דניאל שיש לך משימה מאוד מאוד חשובה.

מירב בן ארי: היא משימה שבשנה האחרונה באמת לאור מספר הנרצחים בחברה הערבית, היא הפכה את כל נושא הדוברות להרבה יותר מורכב וחשוב.

מירב בן ארי: כי בסוף הדרך שבה אפשר להילחם בפשיעה היא קודם כל לדבר עם האזרחים.

מירב בן ארי: היינו ביום חמישי בלוד, ונכנסנו לשכונת הרכבת, הוועדה לבטחון פנים.

מירב בן ארי: תחנה חדשה לגמרי של המשטרה הוקמה באמצע נווה שלום, בתוך שכונה ערבית, כולם דוברי ערבית.

מירב בן ארי: ובאמת נכנסנו ופגשנו את השוטרים.

מירב בן ארי: ואמר מפקד התחנה, ששי, שפתאום אנשים מתלוננים.

מירב בן ארי: עכשיו למה איימן הם מתלוננים, כי יש למי להתקשר, ויש עם מי לדבר.

מירב בן ארי: וזה לא שפתאום עלתה הפשיעה.

מירב בן ארי: הפשיעה תמיד היתה.

מירב בן ארי: פשוט ברגע שיש כתובת ויש עם מי לדבר אז אנשים גם מרגישים בנוח לדווח, בנוח להתלונן.

מירב בן ארי: כי בסוף כשזורקים אבן או יורים צרורות זה לא מפריד, לצערי, בין יהודי לערבי שנמצא באותה שכונה בלוד, שהיא גם ככה עיר מעורבת.

מירב בן ארי: ולכן לדעתי הדוברות, והחיבור לשטח הוא קריטי.

מירב בן ארי: גם אמרתי כשיצאת שאין הרבה פעמים שיושב דובר ואומר שהקמפיין לא טוב.

מירב בן ארי: בדרך כלל אומרים כן, לא התבלבלת, באת ואמרת מראש זה היה הקמפיין.

מירב בן ארי: אבל אם יש לכם קמפיינים, צריך להפעיל אותם.

מירב בן ארי: הקמפיין הזה של משרד הרווחה שכל המשפחה סביבו, אני דווקא חושבת שזה היה קמפיין מדהים.

מירב בן ארי: אגב, זה לא קשור דווקא לחברה הערבית.

מירב בן ארי: הוא יושב לידה בעלה, שאומר לה מה את צריכה עכשיו את הכרטיס אשראי.

מירב בן ארי: דווקא המשפחה בכל קמפיין היא הכי קריטית.

מירב בן ארי: ואם אתה אומר שגם אתם שם, בגלל זה שאלתי אם לקחתם גם את המשפחות של הנרצחים, זה מאוד חשוב.

מירב בן ארי: לדעתי צריך כמובן במקביל, אבל זה מה שאנחנו מתעסקים פה בוועדה, מה שנקרא להמשיך ולהילחם בפשיעה בחברה הערבית.

מירב בן ארי: אבל הדרך הכי טובה היא לדבר איתם, לדבר עם הציבור, לפעול דרכו, להעביר לו מסרים.

מירב בן ארי: ראיתי את זה גם בסיף, בניו-מדיה, בפייסבוק, באינסטגרם, לפנות לקהל צעיר, לחבר'ה צעירים, שבכלל לא רואים טלויזיה, אבל כל היום באינסטגרם, כל היום בטיק-טוק.

מירב בן ארי: איך אפשר כן להעביר מסרים, טובים יותר.

מירב בן ארי: פחות לעומתיים, ופחות שכמובן גורמים לצורך העניין להעלאת הפשיעה.

מירב בן ארי: כי בסוף, אנחנו לא רוצים לראות את החבר'ה הצעירים האלה כחיילים בארגוני פשיעה.

מירב בן ארי: אנחנו רוצים לראות אותם במקומות נורמטיביים ובבית ספר.

מירב בן ארי: אז קודם כל היום הזה הוא יום חשוב.

מירב בן ארי: אני ממשיכה, יש לי את המדדים גם בחינוך וגם ברווחה לראות שגם שם יש קמפיינים.

מירב בן ארי: תודה איימן, נמשיך לעקוב.

מירב בן ארי: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.