ועדת המשנה לעניין שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, כנסת 24, פרוטוקול מספר 2, 2022-01-11 14:00

שירלי פינטו קדוש: צהריים טובים לכולם, אנחנו נתחיל עכשיו את הדיון בוועדה.

שירלי פינטו קדוש: היום יום שלישי, 11.1.2022, ט' בשבט, ועדת משנה לענייני שיוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות.

שירלי פינטו קדוש: דיון שיעסוק בנושא שירותי תרגום ותימלול לחרשים וכבדי שמיעה, ומצוקת התנאים של מתמללים ומתורגמנים, וגם מתווכי תקשורת.

שירלי פינטו קדוש: בגלל שיש פה גם מתורגמנים, גם מתמללים, גם מתווכי תקשורת, אז אני אקרא לכולם בשם אחד, נותני שירות.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה קודם כל להודות ליו"ר ועדת המשנה, יוראי להב הרציאנו, חברי חבר הכנסת.

שירלי פינטו קדוש: לצערי הוא לא יוכל להגיע ולהיות כאן, אבל הוא באמת תמך בחשיבות הדיון וכינוסו.

שירלי פינטו קדוש: לפני שנתחיל אני רוצה להעלות כמה מחשבות שהיו לי בנושא לקראת הדיון.

שירלי פינטו קדוש: מתורגמנים, מתמללים וגם מתווכי תקשורת, כל אותם נותני שירות לחרשים וכבדי שמיעה, עושים עבודה קשה באופן יומיומי.

שירלי פינטו קדוש: בעצם מנגישים מידע בצורה הדדית, משני הצדדים.

שירלי פינטו קדוש: הם מתאימים אותם לכל תחומי החיים.

שירלי פינטו קדוש: אם זה בבריאות, אם זה במשפט, אם זה בבטחון, בחינוך, בתרבות, בספורט, בהכל.

שירלי פינטו קדוש: הם נמצאים בכל פינה בחיי היומיום.

שירלי פינטו קדוש: תקשורת היא נשמת אפנו.

שירלי פינטו קדוש: של כל אדם.

שירלי פינטו קדוש: אם אין תקשורת, לאותו אדם כמעט ואין משמעות לחיות.

שירלי פינטו קדוש: אנחנו מחוייבים לדאוג לצרכים, גם של נותני השירות וגם של מקבלי השירות, חרשים וכבדי שמיעה.

שירלי פינטו קדוש: כי זכות ההנגשה לשפת הסימנים, תימלול ומתווכי התקשורת, הזכות הזאת לא יכולה להתקיים כשאין את הצד השני.

שירלי פינטו קדוש: כשאין מערך מתפקד לאותם נותני השירות.

שירלי פינטו קדוש: כשאני אומרת מערך מתפקד, למה אני מתכוונת.

שירלי פינטו קדוש: אותו מערך שיתן מענה הולם בשכר, בתנאים, ובכל הדברים הכוללים, כי לצערי במשך שנים דיווחו על מצוקות בתחום שלא טופלו.

שירלי פינטו קדוש: אני שמחה סוף סוף שכינסנו את הדיון בנושא הזה.

שירלי פינטו קדוש: ומטרת הדיון היום היא לקבל תמונת מצב כוללת, מה התנאים של המתורגמנים, מתמללים וכל נותני השירות, ולשמוע את הגורמים המקצועיים ממשרדי הממשלה, וביחד למצוא את הפתרונות ההולמים.

שירלי פינטו קדוש: אני משוכנעת שהארגונים, נותני השירות, משרדי הממשלה, אנשים חרשים וכבדי שמיעה, כולם, יש לכם הרבה מה לומר.

שירלי פינטו קדוש: ואני יודעת שיש לנו הרבה עבודה בנושא.

שירלי פינטו קדוש: אנחנו פה לשנות ולתקן את המצב העגום.

שירלי פינטו קדוש: אני מתחייבת לקיים עוד ועוד דיונים בנושא, ככל שיצטרך, עד שנמצא את הפתרון שייטיב עם כל הצדדים.

שירלי פינטו קדוש: והיום, באופן סמלי, רוב האנשים פה באמת דוברי שפת הסימנים, אז המתורגמנים שנמצאים פה הם יותר לטובת השומעים.

שירלי פינטו קדוש: בדרך כלל זה הפוך.

שירלי פינטו קדוש: ויש פה איזה משהו מרגש ויפה.

שירלי פינטו קדוש: אנחנו נתחיל את הדיון, ואני מבקשת שנשמור על שיח מכבד, נשמע את כל הצדדים, תהיה פה זכות דיבור, כל מי שנרשם כמובן רשום אצלי, ואנחנו נגיע לכל אחד ואחת.

שירלי פינטו קדוש: מי שעוד רוצה זכות דיבור, ויישאר זמן בסוף, אנחנו ניתן בשמחה.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לחבר הכנסת סמי אבושחאדה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה שירלי, אני שמח מאוד על הדיון.

סמי אבו שחאדה: באתי לשמוע.

שירלי פינטו קדוש: תרגיש חופשי להעיר וכל דבר שתרצה.

שירלי פינטו קדוש: הוא חבר כנסת מקסים, חבר יקר ושותף לדרך.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: אסתי, אני אשמח לשמוע ממך, מצד משרד הרווחה, איך אתם רואים את הדברים.

אסתר גולדבלט: קודם כל אני מקדמת בברכה את הדיון היום.

אסתר גולדבלט: אני חושבת שאף פעם לא התקיים דיון בכנסת, בכל אופן מאז שנת 2006 כשאני כאן, בנושא תרגום, תימלול ותיווך תקשורת.

אסתר גולדבלט: אז אני שמחה שסוף סוף יש דיון.

אסתר גולדבלט: אני חושבת שלא תתחילי מאתנו, כי אנחנו בסופו של דבר הגורם שמתכלל את השירותים ומספק אותם.

אסתר גולדבלט: אני חושבת שכדאי קודם לשמוע את האנשים, ואז אולי לשמוע את התגובות.

אסתר גולדבלט: אנחנו מספקים שירותי תרגום, שפת סימנים, תיווך תקשורת, ותימלול, מתוקף זכאות לקבלת שירותי תמיכה בתקשורת.

אסתר גולדבלט: בנוסף אנחנו מפעילים, המשרד מפעיל שירותי תיווך ותירגום מרחוק.

אסתר גולדבלט: שזה שירות אחר, שלא קשור לזכאות לשירותי תמיכה בתקשורת.

אסתר גולדבלט: אנחנו פועלים במסגרת התקציבים הקיימים.

סמי אבו שחאדה: אפשר מטעם המשרד רק לשמוע נגיד אם יש איזה שהוא פילוח אצל המשרד לאנשים כבדי שמיעה יהודים או ערבים, והאם בתוך כל המכלול הזה של מתורגמנים, מתמללים וכו' גם יש צוות ערבי שעובד?

אסתר גולדבלט: אז בהחלט הלקוחות הערבים, המגזר הערבי, מהווים עשרים אחוז מהלקוחות של שירותי תמיכה בתקשורת בכלל, שזה יותר מהאחוז שלהם באוכלוסיה.

אסתר גולדבלט: מבחינת נותני שירות דוברי ערבית אז כן יש לנו צוות של כבר מעל עשרים אנשים שהם דוברי ערבית שמשמשים כמתורגמנים לשפת סימנים.

אסתר גולדבלט: זה עונה על השאלה?

סמי אבו שחאדה: אני פשוט לא יודע מה הצורך.

סמי אבו שחאדה: מבחינת

סמי אבו שחאדה: כם כמשרד, זה עונה על הצורך, עשרים אנשים לעשרים האחוזים האלה?

אסתר גולדבלט: זה מספר גדול, אבל מצד שני צריך לזכור שסך דוברי שפת הסימנים שמוכרים למשרד זה כארבעת אלפים שלוש מאות אנשים.

אסתר גולדבלט: מתוכם רק אלפיים שמונה מאות צורכים שירותי תרגום שפת סימנים במסגרת השירותים של המשרד.

אסתר גולדבלט: אני לא יודעת לומר לך כמה מתוכם הם מהמגזר הערבי.

אסתר גולדבלט: בכל אופן אנחנו לא יודעים על מצוקה.

אסתר גולדבלט: גם במהלך השנים, במשך שלוש שנים אנחנו נתנו מלגות באמצעות המוסד לביטוח לאומי לסטודנטים לתרגום שפת סימנים מהמגזר הערבי.

אסתר גולדבלט: במטרה כן לעודד אנשים מהמגזר הערבי, שהם דוברי שפת סימנים ללמוד את המקצוע ולעסוק בו.

אסתר גולדבלט: אז אני חושבת שבהחלט אנחנו נותנים מענה.

אסתר גולדבלט: אבל יש יסוד סביר להניח גם שהאוכלוסיה הערבית פחות צורכת את השירות, בהשוואה לאוכלוסיה מהמגזר הכללי.

אסתר גולדבלט: אבל בכל אופן כרגע לא ידוע לנו על מצוקה, ויש בהחלט נותני שירות שהם מהמגזר הערבי.

שירלי פינטו קדוש: אני רק שנייה יעצור את הדיון, אני רואה שבזום אין תרגום, אז זה לא נגיש למי שבבית.

שירלי פינטו קדוש: מאוד חשוב לי שזה יהיה נגיש, יש הרבה צופים חרשים.

שירלי פינטו קדוש: לכן אני עוצרת רגע.

שירלי פינטו קדוש: אנחנו נמשיך.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה אסתי.

שירלי פינטו קדוש: אני כן רוצה להתייחס להערה שחבר הכנסת העיר.

שירלי פינטו קדוש: באמת כל הנושא של האוכלוסיה הערבית אצל חרשים וכבדי שמיעה נמצא במצוקה, כי זה תת קבוצה מתוך מיעוט.

שירלי פינטו קדוש: הרבה אנשים לא מודעים לזכויות שלהם, ואני אשמח גם לקדם את הנושא הזה יחד איתך.

שירלי פינטו קדוש: אני אשמח לעבור לדוברת הבאה, גל.

גל ג'ולייט מיסס: קודם כל תודה רבה על ההזמנה.

גל ג'ולייט מיסס: זו באמת הפעם הראשונה שנערך דיון כזה, ובטח שמוזמן ארגון שמייצג כל כך הרבה מתורגמים ומתורגמניות.

גל ג'ולייט מיסס: אז תודה רבה על הזכות.

גל ג'ולייט מיסס: כרגע הנתון שאנחנו קיבלנו הוא שיש שמונת אלפים חמש מאות זכאים לקבל שירותי תרגום ותימלול ותיווך.

גל ג'ולייט מיסס: כרגע נרשמו במאגר של הזכיין החדש אגודת החרשים רק מאתיים נותני שירות.

גל ג'ולייט מיסס: גם במאגר הקודם היו מאה שבעים מתורגמנים בלבד.

גל ג'ולייט מיסס: זה אומר שעבור ארבעים ושלושה צורכי שירות יש לנו נותן שירות אחד בלבד.

גל ג'ולייט מיסס: זאת מצגת המתורגמנים והמתורגמניות שכרגע יש במל"ח.

גל ג'ולייט מיסס: מאה ארבעים חברי ארגון, מתוך מאה שבעים מתורגמנים שכרגע מוכרים אצל אה"חה.

גל ג'ולייט מיסס: אפשר לראות את הפילוח לפי איזורי המגורים, את המצוקה הגדולה שיש בדרום, שיש מעט מאוד מתורגמנים.

גל ג'ולייט מיסס: אבל יותר מזה אפשר לראות שרק אחד עשר אחוזים עובדים אך ורק בתרגום.

גל ג'ולייט מיסס: תשעים אחוז מהמתורגמנים בחרו לקחת עבודה נוספת, כי הם לא יכולים להרשות לעצמם לעבוד אך ורק בתרגום לשפת הסימנים.

גל ג'ולייט מיסס: אחד עשר אחוז, לתשומת לבכם, זה חמישה עשר איש.

גל ג'ולייט מיסס: חמישה עשר אנשים שיכולים להרשות לעצמם לעבוד אך ורק בתרגום.

גל ג'ולייט מיסס: כל שנה מהשנים שבדקנו מעל חמישה אחוז פרשו לגמרי מהעבודה בתרגום.

גל ג'ולייט מיסס: עברו למקצוע אחר לחלוטין, כי הם לא יכלו להתמודד עם המצב הכלכלי ועם האי ודאות הכלכלית שנגרמת כל שנה, בגלל המצב הזה.

גל ג'ולייט מיסס: בגלל המכרזים שנכתבים, ובגלל כל הבעיות שנציף היום.

גל ג'ולייט מיסס: מעל חמישה אחוז פורשים.

סמי אבו שחאדה: סליחה על הבורות, השפה היא שפה אוניברסלית, או שנגיד ערבים לומדים שפה מסויימת, יהודים שפה אחרת.

שירלי פינטו קדוש: בעצם שפת הסימנים במדינת ישראל, היא שפת סימנים ישראלית.

שירלי פינטו קדוש: זאת השפה במדינה.

שירלי פינטו קדוש: כל מדינה יש לה שפת סימנים משלה.

שירלי פינטו קדוש: זה לא משהו אוניברסלי.

שירלי פינטו קדוש: הרבה לא יודעים את זה.

שירלי פינטו קדוש: נותני השירות נותנים תרגום בשפת הסימנים הישראלית.

סמי אבו שחאדה: אני מבין שאנשים שיש להם בעיה עם שמיעה בחו"ל יהיה להם קשה כי אין להם שפה?

שירלי פינטו קדוש: חרשים שמגיעים למדינה אחרת, חרש שחי ביוון, שדובר שפת סימנים יוונית, אז אני אתקשר אותו בשפת סימנים בינלאומית.

שירלי פינטו קדוש: זה לא שפת סימנים רשמית, זה ערבוב של כמה שפות, וככה נבין אחד את השני.

גל ג'ולייט מיסס: אז אני אמשיך, מעל חמישה אחוז פורשים, מבדיקה שערכנו בשנתיים האחרונות.

גל ג'ולייט מיסס: כמו שאמרתי זה רק בתוך ארגון מלא"ח.

גל ג'ולייט מיסס: אני בטוחה שבשטח המתורגמנים שאינם חברי וחברות הארגון גם כן יש פורשים כמובן.

גל ג'ולייט מיסס: למה זה קורה, כי המחיר שלנו לא השתנה בעשור האחרון.

שירלי פינטו קדוש: בכמה המחיר עלה?

גל ג'ולייט מיסס: עשרה שקלים בעשור האחרון.

גל ג'ולייט מיסס: בהתחלה גילמו נסיעות, וגילמו כל מיני הוצאות נוספות.

גל ג'ולייט מיסס: החליטו להוריד את זה, ואז זה נשאר קבוע בשמונים שקלים.

גל ג'ולייט מיסס: עכשיו העלו לתשעים שקלים.

גל ג'ולייט מיסס: מחיר מאוד מאוד נמוך ביחס ליוקר המחיה שאנחנו צריכים להתמודד איתו.

גל ג'ולייט מיסס: זה לא כולל לא נסיעה, לא חניה, לא הפסד זמן, לא הוצאות שלנו על ניהול העסק.

גל ג'ולייט מיסס: אופי התרגום מבחינתם נשאר אותו הדבר, גם פגישה אצל רופא, כשאני מתלוננת על שפעת, וגם הרצאה בנושא חלל או רובוטיקה.

גל ג'ולייט מיסס: מבחינתם זה אותו זמן הכנה, אני יכולה לעשות את זה בדיוק באותו מחיר, באותו תעריף, לא משתנה כמות המשתתפים שנמצאים, כמה חרשים אני צריכה לתרגם לעברית מדוברת, כמה קהל נמצא, אם זו ישיבה שהרבה מדברים תוך כדי.

גל ג'ולייט מיסס: הכל אותו תעריף.

גל ג'ולייט מיסס: כמובן וכמובן לתרגומי לילה, שאנחנו לא מקבלים שעות נוספות, של מאה חמישים אחוז, שבתות, חגים, שמבחינת המשרד אנחנו בכלל לא אמורים לתרגם.

גל ג'ולייט מיסס: זה תאור מקרה כל כך כל כך סטנדרטי, וכל כך נפוץ.

גל ג'ולייט מיסס: תמר גרה בירושלים, מגיעה לתרגום בקופת חולים בבית שמש בתשע בבוקר.

גל ג'ולייט מיסס: יצאה בשמונה, תרגמה, חזרה הביתה, הגיעה באחת עשרה, התחילה עם תשעים שקלים לשעה, הורידה חמישים שקלים על נסיעה, חמישה שקלים על חניה.

גל ג'ולייט מיסס: אחרי זה כמובן ביטוח לאומי ובריאות, היום המדינה מחייבת אותנו להיות עצמאים, שישה עשר שקלים ירדו, תשלום לפנסיה עוד חמישה שקלים ירדו.

גל ג'ולייט מיסס: סך הכל לשעה קיבלנו תשעה עשר שקלים.

גל ג'ולייט מיסס: כבר אין תשעים שקלים.

גל ג'ולייט מיסס: תחלקו את זה לשלוש שעות שהיא נסעה בדרכים כדי להגיע לתרגום הזה.

גל ג'ולייט מיסס: יוצא שאנחנו מקבלים חמישה שקלים לשעת תרגום.

גל ג'ולייט מיסס: זה נראה לכולם לגיטימי להגיד תשעים שקלים.

סמי אבו שחאדה: הניתוח הזה לא יכול להיות נכון.

גל ג'ולייט מיסס: זה תרגום סטנדרטי.

גל ג'ולייט מיסס: האם המדינה מצפה שנגור ליד כל החרשים בארץ?

סמי אבו שחאדה: זה באמת ככה?

גל ג'ולייט מיסס: ככה זה קורה, זה קורה בכל תרגום.

גל ג'ולייט מיסס: עשינו סקר, בגלל שמרבית התרגומים הם רק שעה בודדת, פה רופא, שם בנק, עכשיו אסיפת הורים, עשינו סקר קצר בארגון, לדעת כמה מוכנים לצאת לתרגום של שעה בודדת.

גל ג'ולייט מיסס: ששים ושבעה אחוז מהמתורגמנים והמתורגמניות, מתוך מאה ארבעים, מסרבים בתוקף.

גל ג'ולייט מיסס: שלושים ושלושה מסכימים.

גל ג'ולייט מיסס: אבל חצי מהם מסכימים בתנאי.

גל ג'ולייט מיסס: בתנאי שזה יהיה בזום.

גל ג'ולייט מיסס: בתנאי שזה יהיה קרוב לבית שלי.

גל ג'ולייט מיסס: בתנאי שאני כבר על הדרך שם.

גל ג'ולייט מיסס: בתנאי שזה תשלום פרטי, ולא תשלום של סל תקשורת.

גל ג'ולייט מיסס: ששים ושבעה אחוז מסרבים.

גל ג'ולייט מיסס: איך משרד הרווחה רצה לפתור את הבעיה הזאת שהצפנו, הערים קשיים נוספים.

גל ג'ולייט מיסס: החלטתם שתרגום של עד שעתיים, אם הוא התבטל מתחת לעשרים וארבע שעות, לא מקבל תשלום.

גל ג'ולייט מיסס: סגרתם איתי עבודה, ביטלתם אותה מתחת לעשרים וארבע שעות, והחלטתם לא לשלם לי.

גל ג'ולייט מיסס: זה כתוב שחור על גבי לבן במכרז.

גל ג'ולייט מיסס: ביטול בין שעתיים עד חמש יקבל חמישים אחוז בלבד.

גל ג'ולייט מיסס: שוב, שריינתי יום עבודה.

גל ג'ולייט מיסס: וגם עכשיו אמרתם אם הזכאי לא מדווח מספיק זמן לזכיין, אז גם אני לא בטוח מקבלת תשלום.

גל ג'ולייט מיסס: אם הזכאי דיווח שהתרגום הוא עד שעתיים, וזה ביטול מתחת לעשרים וארבע שעות, על פי המכרז אנחנו לא מקבלים שקל אחד.

שירלי פינטו קדוש: וזה משהו שהיה לפני, במכרז הקודם?

גל ג'ולייט מיסס: לא, עד עכשיו היינו מקבלים, זה היה תחת הנהלים, לא ברור אם זה היה כתוב במכרז, לא כתוב במכרז, הצפנו את זה וזה נכתב מאוד מאוד ברור במכרז החדש, שלא מקבלים תשלום.

גל ג'ולייט מיסס: אם זה שעתיים עד שלוש מקבלים חמישים אחוז בלבד.

גל ג'ולייט מיסס: הצפנו, התלוננו, זעקנו, ומשרד הרווחה באופן שיטתי וקבוע עונה לנו שהכל בסדר.

גל ג'ולייט מיסס: העלייה המשמעותית במחיר לא קרתה.

סמי אבו שחאדה: יש פה בעיה שאי אפשר לפתור אותה.

סמי אבו שחאדה: זה לא יכול להשתלם לאף בנאדם, לא קשור מתורגמן, לעבוד בשכר הזה.

סמי אבו שחאדה: זה לא יכול להיות משתלם.

סמי אבו שחאדה: זה לא סביר.

סמי אבו שחאדה: צריך למצוא איזה שהוא פתרון.

סמי אבו שחאדה: צריך לפתור את זה.

סמי אבו שחאדה: מי יעבוד בשביל חמישה שקלים לשעה במדינה,

גל ג'ולייט מיסס: כרגע אנחנו.

שירלי פינטו קדוש: זו ממש אחת הסיבות העיקריות שכינסנו פה את הדיון החשוב הזה.

שירלי פינטו קדוש: המצוקה הקשה של התנאים, אם היום אנחנו נזמין אינסטלטור הביתה, עוד לפני שהוא עשה משהו מאתיים שקל אנחנו נשלם לו.

גל ג'ולייט מיסס: הנה עוד כמה דברים שהצפנו.

גל ג'ולייט מיסס: העלאה משמעותית במחיר – העלו בעשרה שקלים בלבד.

גל ג'ולייט מיסס: רצינו שיקחו אותנו בחשבון בכתיבת המכרזים, שנהיה בתוך ועדות ההיגוי כמייצגים.

גל ג'ולייט מיסס: כתבו לבד.

גל ג'ולייט מיסס: תימחור שעות לילה ושעות בשבת בתעריף שונה – לא קיבלנו מענה ראוי.

גל ג'ולייט מיסס: סעיפי ביטול בעייתיים וחמורים מאוד במכרז האחרון – לא קיבלנו מענה ראוי.

גל ג'ולייט מיסס: חלוקה מיותרת של תרגום שגרתי, לא שגרתי, עד שעתיים, פחות משעתיים, כן אישור, לא אישור.

גל ג'ולייט מיסס: הצפנו טריליון שאלות.

גל ג'ולייט מיסס: לא קיבלנו מענה.

גל ג'ולייט מיסס: מכרזים שמפלים פה מתורגמנים ותיקים, עם תעודה של משרד הכלכלה, בלי תעודה של משרד הכלכלה – לא קיבלנו מענה.

גל ג'ולייט מיסס: ביקשנו השתלמויות.

גל ג'ולייט מיסס: תעשירו אותנו, אתם רוצים שנגיע לתרגומים הכי טובים שאפשר.

גל ג'ולייט מיסס: לא קיבלנו שום דבר.

גל ג'ולייט מיסס: המענה היחידי שכן קיבלנו הוא שמשרד הרווחה דואג אך ורק לחרשים.

גל ג'ולייט מיסס: לא למתורגמנים.

גל ג'ולייט מיסס: והכל בסדר.

גל ג'ולייט מיסס: אם זה לא היה ברור, הכל ממש ממש לא בסדר, וכולם ממשיכים כרגיל.

גל ג'ולייט מיסס: הכל בסדר, הכל בסדר.

גל ג'ולייט מיסס: לא נכון.

גל ג'ולייט מיסס: תודה.

מיכל מרים וולדיגר: אני אשמח לשאול שאלה.

מיכל מרים וולדיגר: נכנסתי באמצע, ושמעתי, אני כן רוצה לשאול לגבי התרגום שפת הסימנים הממשי, כלומר מישוש.

מיכל מרים וולדיגר: הייתי בהוסטל של אנשים שהם גם כבדי שמיעה או חרשים וגם עיוורים.

מיכל מרים וולדיגר: ויש שפת סימנים שהיא דרך מגע.

מיכל מרים וולדיגר: האם הם גם חלק מהארגון שלכם?

מיכל מרים וולדיגר: איך זה בא לידי ביטוי?

מיכל מרים וולדיגר: איפה זה נמצא?

גל ג'ולייט מיסס: אני חושבת שכשרשות הדיבור תעבור לחיים מלכה זה יהיה נכון יותר, אבל כמובן מתורגמנים לשפת הסימנים יכולים גם לתרגם במגע.

גל ג'ולייט מיסס: אבל מתווכי תקשורת זה חיים, הוא הנציג.

גל ג'ולייט מיסס: בכללי כל המקצוע מורכב.

שירלי פינטו קדוש: לגבי באמת שפת הסימנים במגע זה נושא שהוא גם לצערי עוד יותר בתת ייצוג, ויש לנו את חיים, מנהל מועדונים חברתיים בבית דוד, שאחראי על הנושא, והוא באמת יסביר את זה יותר בפרטי פרטים, איך זה עובד, ואני בטוחה שחברי הכנסת ישמחו לשמוע ולהבין יותר.

שירלי פינטו קדוש: תודה גל.

שירלי פינטו קדוש: אני מבקשת לתת לחיים את זכות הדיבור.

חיים כץ: תודה רבה על ההזמנה לדיון והוועדה החשובה הזאת.

חיים כץ: שמי חיים מלכה, אני הנציג של המרכז לחרש עיוור, מכון בית דוד.

חיים כץ: זה המרכז היחידי בארץ שמטפל באנשים חרשים עיוורים מכל הארץ, משלל הגוונים.

חיים כץ: כיום מוכרים אצלנו כשמונה מאות חרשים עיוורים, אבל במאגר במשרד הרווחה מוכרים כשלוש מאות איש.

סמי אבו שחאדה: איך אדוני מסביר את הפער הענק הזה?

חיים כץ: כי לא כולם זכאים לקבל סל תקשורת.

חיים כץ: רק מי שזכאי לקבל סל תקשורת הוא מוכר דרך משרד הרווחה, או אם יש לו אישור לסל תקשורת, וגם תעודת עיוור, אז באותו רגע הוא נכנס למאגר של חרש עיוור.

חיים כץ: אם הוא לא מוכר בסל תקשורת, או שהוא התחרש אחרי גיל שלוש, אז הוא לא זכאי בעצם לשירות, אז הוא לא מוכר במשרד הרווחה אבל הוא כן מוכר אצלנו כמקבל שירות.

מיכל מרים וולדיגר: כשמישהו התחרש כתוצאה ממחלה אחרי גיל שלוש הוא לא זכאי לסל תקשורת?

חיים כץ: אחרי גיל שלוש הוא לא זכאי לסל תקשורת ושירותי תרגום.

סמי אבו שחאדה: מה ההסבר לדבר הזה?

אסתר גולדבלט: חיים אני רוצה לתקן אותך, שירותי תרגום לא קשורים לגיל התחרשות אלא רק לחומרת הלקות בשמיעה.

אסתר גולדבלט: אתה צודק שסל תקשורת, שזה החזר עבור רכישת אביזרי עזר לתקשורת, ודמי תקשורת, הם קשורים לגיל ההתחרשות.

מיכל מרים וולדיגר: אפשר לדעת מה כולל בתוכו סל תקשורת?

אסתר גולדבלט: אנחנו קוראים לשירות שירותי תמיכה בתקשורת.

אסתר גולדבלט: שירותי תמיכה בתקשורת כוללים תרגום שפת סימנים, תימלול, תיווך תקשורת לחרשים עיוורים, החזר עבור רכישת גלאי בכי, והחזר עבור רכישת מכשיר פקסימיליה.

אסתר גולדבלט: בעלי זכאות מלאה הם אותם אנשים שיש להם ליקוי שמיעה של שבעים דציבלים לפחות באוזן הטובה, ושהתחרשו עד גיל שלוש.

אסתר גולדבלט: בעלי זכאות מלאה מקבלים את כל השירותים.

אסתר גולדבלט: סליחה, שכחתי להזכיר, דמי תקשורת.

אסתר גולדבלט: בעלי זכאות חלקית הם אותם אנשים שלא עונים על כל הקריטריונים של הזכאות המלאה, והם יכולים לקבל את שירותי התקשורת,

מיכל מרים וולדיגר: אבל לא ברור לי, אם יש לכולם את הכל, גם לזה שהוא אחרי גיל שלוש התחרש, וגם זה שנולד חרש, מה זה הגיל שלוש הזה?

מיכל מרים וולדיגר: למה מישהו שהתחרש אחר כך לא זכאי לקבל.

אסתר גולדבלט: תראו, כל השירות הזה שירות שניתן על סמך הסכם, שנחתם בין הממשלה לאגודת החרשים, בשנת 2002.

אסתר גולדבלט: עכשיו מאחר שהשמיכה קצרה, ואי אפשר לתת הכל לכולם, אני אומרת מבחינה היסטורית מה היה הרציונל.

אסתר גולדבלט: גיל שלוש, יש מחלוקת בעולם המחקרי מהו הגיל לרכישת השפה.

אסתר גולדבלט: אין הסכמה לגבי גיל רכישת השפה, אבל אין ספק שמרבית הילדים שנולדו שומעים עד גיל שלוש רוכשים את השפה הדבורה.

אסתר גולדבלט: כלומר שפה שאנחנו מדברים, ולא שפת סימנים.

אסתר גולדבלט: לכן זה נקבע כגיל הסף.

שירלי פינטו קדוש: זה בהחלט משהו שאנחנו צריכים לתקן אותו.

אסתר גולדבלט: אני חושבת שזה נושא לדיון אחר.

אסתר גולדבלט: עמדת המשרד בשנים האחרונות, לאחר שהפכנו להיות מינהל מוגבלויות, היא להשוות את הזכאות של החרשים וכבדי השמיעה כמו זכאויות במוגבלויות אחרות.

אסתר גולדבלט: וכמו שאדם עם מוגבלות שכלית התפתחותית יוכר כאדם עם המוגבלות הזאת אם זה יתרחש עד גיל שמונה עשרה, אז לכן גם להרחיב את הזכאות לשירות תמיכה בתקשורת, הזכאות המלאה, גם לאנשים שמתחרשים עד גיל שמונה עשרה.

אסתר גולדבלט: אבל שוב, זה כמובן עלויות תקציביות שלנו אין את המקורות התקציביים בכדי לבצע את השינויים האלה.

אסתר גולדבלט: אבל אני באמת חושבת שזה דורש דיון מעמיק נפרד.

סמי אבו שחאדה: שירלי, אני חושב שזה אמור להיות הפוך.

סמי אבו שחאדה: העניין פה של הגיל, אני יכול להבין את העניין של גיל שבו רוכשים שפה.

סמי אבו שחאדה: אבל אנחנו יודעים שהמגבלה הזאת, של חרשות ועיוורון, דווקא כשאנשים יותר מבוגרים זה הרבה יותר קשה, וזה גם, האוכלוסיה תגדל באופן משמעותי.

סמי אבו שחאדה: גם בשמיעה וגם בראייה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו צריכים לבחון מחדש את העניין הזה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו צריכים ללמוד אותו לעומק, גם להבין את ההשלכות התקציביות.

חיים כץ: במיוחד שאצלנו במרכז רוב מקבלי השירות הם בעצם אנשים עם תסמונת טאצ'ר.

חיים כץ: תסמונת טאצ'ר זה אנשים שנולדים חרשים או כבדי שמיעה, ועם הזמן הם מתעוורים.

חיים כץ: עד כדי לראיית צינור.

חיים כץ: זאת אומרת שיכול להיות שבנאדם נולד כבד שמיעה, והוא לא זקוק לשירותי תרגום.

חיים כץ: אבל בהמשך הוא כן יהיה זקוק לשירותי תרגום, ויותר מזה, הוא יזדקק לשירות שיקומי.

חיים כץ: וכיום ההדרכה השיקומית היא לא נדרשת לאדם חירש עיוור.

חיים כץ: חירש עיוור היום שרוצה הדרכה שיקומית כדי לדעת איך להשתמש במקל, זה לא מונגש לו.

חיים כץ: הוא צריך לבקש במיוחד תוספת ממשרד הרווחה, תוספת שעות עבור השירות שהוא אמור לקבל אותו, שזה אמור להיות בתקנות.

חיים כץ: הרבה פעמים זה על חשבון תשעים השעות.

חיים כץ: אנחנו מקימים קול צעקה ואנחנו מבקשים,

מיכל מרים וולדיגר: ככל שיש לך יותר מוגבלויות, ככה נותנים לך פחות שירות.

מיכל מרים וולדיגר: זה פשוט לא ייאמן.

מיכל מרים וולדיגר: באותו הוסטל שאני הייתי, ושירלי היתה שבוע או שבועיים לפניי, מדובר בהוסטל שיש להם בנוסף גם לעיוורון וגם לחרשות, גם התמודדות עם בריאות הנפש.

מיכל מרים וולדיגר: וזה פשוט מדהים, אתה מצפה שהם יקבלו את הסל הכי גדול והכי עוטף.

מיכל מרים וולדיגר: והם מקבלים הכי מעט.

מיכל מרים וולדיגר: זה פשוט הפוך מההיגיון.

חיים כץ: במסגרת הפעילות שלנו, הפעילות של המרכז, אנחנו מקיימים פעילות חברתית, פעם בשבוע, מגיעים אלינו אנשים מכל הארץ, ומערך ההרצאות לא על חשבוננו, זה על חשבון תורמים, משהו שהוא גם לא מוכר בתקציב של משרד הרווחה.

חיים כץ: אנחנו מממנים את ההסעות.

חיים כץ: הם מגיעים אלינו בערך שמונים-תשעים אנשים, מגיעים לפעילות המועדון, ולכל בנאדם אנחנו צריכים לצוות תרגום אישי.

חיים כץ: תרגום במגע, אישי.

חיים כץ: מאחר ויש כיום מצוקה מאוד גדולה של מתורגמנים שמתרגמים במגע, כיום אפשר לספור אותם, אולי עשרים מתוך כל מאגר המתורגמנים שמוכנים, בפועל, במיוחד עכשיו בתקופת הקורונה, אנשים לא מוכנים לתרגם במגע.

חיים כץ: הם אומרים אנחנו חוששים להידבק, אנחנו לא מוכנים לתרגם להם במגע.

חיים כץ: ונוצר מצב כזה שהיום החרשים עיוורים נאלצים להישאר בבית, להיות מנותקים, לא לצאת לפעילות חברתית, ולחשוב כמה פעמים אם הם מוכנים לצאת מהבית, כי הם חוששים להידבק.

חיים כץ: ואם הם יידבקו ויצטרכו אישפוז לא יהיה מי שיתרגם להם.

חיים כץ: לא יהיה מי שיתווך להם את הצוות הרפואי בבית החולים.

חיים כץ: לא יהיה מי שיתווך להם שום דבר, כי אף אחד לא מוכן לתרגם להם במגע.

חיים כץ: רק ביום שישי האחרון קיבלתי דיווח בעשר בבוקר, מחרשת עיוורת, שגרה בחיפה.

חיים כץ: מבחינתנו זה פריפריה.

חיים כץ: היא גרה בחיפה, ואמרה לי חיים, עשיתי עכשיו תאונת דרכים של פגע וברח.

חיים כץ: יצאתי מהבית בסך הכל לקנות בקבוק חלב שחסר לי בבית.

חיים כץ: יצאתי, ורכב נכנס בי.

חיים כץ: אף אחד לא יכול לעזור לי, אני עליתי בקושי בכוחות עצמי לבית, אני זקוקה עכשיו ללכת לטיפול רפואי.

חיים כץ: אף מתורגמן לא מוכן לבוא ולתרגם לה במגע.

חיים כץ: אומרים אנחנו מצטערים, אנחנו לא מוכנים לתרגם במגע.

חיים כץ: מה אנחנו עשינו, בעקבות כל המצוקה של השנתיים האחרונות, הקמנו קו חירום אצלנו, על חשבוננו, שהוא לא ממומן על ידי אף גורם במשרד הרווחה ולא בשום מקום.

חיים כץ: המרכז מממן אותו בכספים של תרומות.

חיים כץ: אנחנו מספקים להם את השירותים, את המענה הטלפוני.

חיים כץ: אז אני, בזמן הפנוי שלי, הייתי צריך לטפל בנושא, גם לחפש לה תרגום, גם לחפש לה מתווכת תקשורת או תומך חזותי, שזה אנשים חרשים שהוסמכו לתרגם במגע.

חיים כץ: אבל בתנאי אחד – זה התנאי הכי גדול והכי קשה – רק אם יש אדם שומע שיכול לעבוד עם האדם החירש.

חיים כץ: אם אין אדם שומע שיודע שפת סימנים, אז אני מזמין אותך, מה קורה, אני צריך לתרגם עכשיו טלפונית, אז אני בכובע השני שלי אני גם מתורגמן לשפת הסימנים, אני מתרגם לה טלפונית את הרופא, במקביל יש שם מתווכת תקשורת, היא מתרגמת לה את זה בשפת סימנים במגע.

חיים כץ: ומה קורה, אני אמור לקבל על כך תשלום.

חיים כץ: אז אני לוקח מהתשעים שעות שלה, לצורך העניין זה היה חמש שעות, לקחתי ממנה חמש שעות, המתווכת תקשורת אמורה גם לקבל, אז היא גם לוקחת ממנה חמש שעות.

חיים כץ: במקרה אחד כבר ירד לה עשר שעות מהתשעים שעות, שמגיעות לה בשנה אחת.

שירלי פינטו קדוש: אנחנו נציין ונגיד שהתשעים שעות האלה עלו רק השנה, ולפני זה אדם חירש קיבל ארבעים וחמש שעות, חירש עיוור קיבל שישים ואחת, ובאמת בשיתוף פעולה עם משרד הרווחה הגדלנו את זה, לחרשים עברים לתשעים שעות, ולאדם חירש וכבד שמיעה לשבעים שעות.

שירלי פינטו קדוש: אבל עדיין זה לא פותר,

חיים כץ: צערי הרב התוספת הזאת לא אומרת שום דבר.

חיים כץ: מאחר ובמכרז החדש ביטלו את השעות המתנה בבתי החולים.

חיים כץ: לצורך העניין, אני לא תרגמתי לה את כל החמש שעות.

חיים כץ: היא הלכה לצילום, אחר כך היא המתינה לתוצאות של בדיקה.

חיים כץ: כל ההמתנה הזאת, זה לא בא על חשבון המדינה.

חיים כץ: כמו שהיה במכרז הקודם.

חיים כץ: היה אפשר לכתוב שעות המתנה, ואז זה לא בא על חשבון השעות.

חיים כץ: אבל מה שקורה עכשיו במכרז הזה, הוסיפו תשעים שעות.

חיים כץ: יפה מאוד, כל הכבוד.

חיים כץ: אבל מה עשיתם במקביל, ביטלתם את השעות המתנה בבתי החולים.

חיים כץ: אז מה יצא בזה.

חיים כץ: היא הפסידה את העשר שעות האלה.

חיים כץ: ואם הוא חירש עיוור הוא צריך לשלם פעמיים, כי הוא גם צריך לשלם למתווך תקשורת, וגם למתורגמן לשפת הסימנים.

חיים כץ: גם למתווך תקשורת, בגלל שהוא עיוור, אז אני מזמין לו גם מתורגמן לשפת סימנים, וגם מתווך תקשורת שהוא יתרגם

שירלי פינטו קדוש: חירש עיוור מקבל תשעים שעות, במקרה אחד משלם לדוגמא, סתם אני אומרת, עשר שעות לנותן שירות אחד ועשר שעות לנותן שירות אחר,

חיים כץ: כן, באותו אירוע מתבזבז כפול.

סמי אבו שחאדה: וזה תשעים שעות בשנה.

סמי אבו שחאדה: כך שאם בנאדם מתאשפז שבוע,

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה רגע להוסיף.

מיכל מרים וולדיגר: זה נראה כאילו זה מקרה קיצון.

מיכל מרים וולדיגר: אני מכירה מקרה, לא מזמן, על בחור שהיה בהוסטל שדיברתי עליו, והוא נפל ושבר את הירך.

מיכל מרים וולדיגר: הוא ביקש שיאשפזו אותו בתל אביב כי אחותו המבוגרת גרה בתל אביב, והיא תוכל לעזור לו.

מיכל מרים וולדיגר: אז לא הסכימו בבתי החולים, כי אין להם את אותו מתרגם בשפת המגע, ואין להם גם את המתאם.

מיכל מרים וולדיגר: הם לא הסכימו, הם העבירו אותו, שזה הזוי בפני עצמו, איך הם העבירו אותו, ללא שום הנגשה, לבית חולים רחוק יותר.

מיכל מרים וולדיגר: המצב הזה, חשוב לי להגיד, הוא לא כל כך נדיר.

מיכל מרים וולדיגר: זה קורה, וזה לא יכול להיות שאנחנו פשוט מערימים עוד קשיים על אנשים שגם ככה קשה להם.

מיכל מרים וולדיגר: צריך לעזור להם, ולתווך להם את המציאות.

מיכל מרים וולדיגר: ולא יכול להיות שאנחנו נגזור מהשעות הכל כך ספורות שיש להם גם את הדברים שהם צריכים בשביל היומיום.

חיים כץ: יותר מזה, צריך להוסיף בכלל בתכנית הלימודים של תרגום לשפת הסימנים, תכנית ייחודית לנושא של תרשום למגע.

חיים כץ: את המיומנות להכשיר אנשים מיומנים גם מבחינת מיומנות, ידע, גם מבחינת ליווי.

חיים כץ: חרש עיוור שצורך שירות תרגום במגע, זה לא רק לתרגם סימולטנית, הוא מתרגם מילה במילה מה שאני אומר.

חיים כץ: אצל חירש עיוור צריך גם לתרגם לו ויזואלית, מי נמצא באולם, מי יושב, איך הוא יושב, מה הוא לובש, איך הוא נראה.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה שכן נתמקד בדברים שאנחנו רוצים לפתור עכשיו פה בדיון למען החרשים עיוורים, כדי שבאמת,

חיים כץ: להגדיל להם את סל השעות, זה קודם כל.

חיים כץ: וגם בנושא של תיווך קבוצתי.

חיים כץ: כמו פעילות המועדון.

חיים כץ: שיהיה לזה תקציב, לפעילויות פנאי וחברה.

חיים כץ: מטעם משרד הרווחה.

חיים כץ: שכיום יש תקציב נפרד לתיווך קבוצתי, בנוסף לסל התקשורת.

חיים כץ: אבל הוא נשאר עם התעריף הישן, שהוא לא תואם למכרז החדש, שהוא תעריף חדש.

שירלי פינטו קדוש: אתה אומר שבעצם לא העלו שם,

חיים כץ: לא העלו את המחיר של התיווך הקבוצתי.

חיים כץ: העלו את המחיר של התיווך מבחינת המכרז החדש.

חיים כץ: אבל לא של תיווך קבוצתי.

חיים כץ: הוא נשאר חמישים וחמש, כשהמחיר החדש הוא שישים ושבע וחצי.

חיים כץ: נוצר מצב כזה שאנשים לא רוצים לתרגם את פעילות המועדון בתעריף הישן.

חיים כץ: גם חשוב לי שיהיה מענה בשעת חירום לחרשים עיוורים.

חיים כץ: כיום אנחנו אלה שנותנים את המענה, על חשבון המרכז ולא בשום מימון של משרד הרווחה, או שום משרד ממשלתי.

חיים כץ: הגיע הזמן שמישהו באמת יכיר גם בנו, במרכז לחרש עיוור, כגוף ארצי שמטפל באנשים חרשים.

חיים כץ: ואז באמת נוכל להגיע לפתרון, גם במצוקה וגם ביום יום.

חיים כץ: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה חיים.

אסתר גולדבלט: אני אתייחס לנקודות שחיים אמר.

אסתר גולדבלט: קודם כל באמת אני מודה לחברת הכנסת שירלי פינטו שהצליחה להגדיל את השעות, וכיום יש תשעים שעות לחרשים עיוורים.

אסתר גולדבלט: עכשיו אני חייבת להגיד משהו אחד, כל הזמן נותנים פה דוגמאות ממערכת הרפואה.

אסתר גולדבלט: אני מזכירה לכולם שכל שירות ציבורי חייב להנגיש את השירותים שלו.

אסתר גולדבלט: המצב כיום הוא,

שירלי פינטו קדוש: הם עוד לא מחוייבים.

שירלי פינטו קדוש: החובה מתחילה מנובמבר 2022, שזה עוד אחד עשר חודש, וכרגע הם עוד לא מחוייבים.

אסתר גולדבלט: לצערי תקנות הנגישות בשירותי בריאות נדחות שוב ושוב.

אסתר גולדבלט: הם כבר היו אמורות להתפרסם בנובמבר האחרון, וקיבלו שוב דחייה.

אסתר גולדבלט: אני לא מבינה מדוע מאז שנת 1998 שוב ושוב ושוב צריכים לקבל דחייה,

שירלי פינטו קדוש: אני מבינה, ואני לא חולקת עלייך בנושא, אבל עד נובמבר הקרוב, שזה הולך להיכנס, וזו דחייה אחרונה שהם קיבלו, נובמבר 22', האחריות נמצאת כרגע על שעות התרגום של החרשים עיוורים, חרשים וכבדי שמיעה, במשרד הרווחה.

שירלי פינטו קדוש: שיחפש מענה בנושא לחודשים הללו.

אסתר גולדבלט: אני רוצה לתקן, האחריות היא על נותן השירות, והלקוחות החרשים והחרשים עיוורים נאלצים לממן את השירות הזה מהסל שמשרד הרווחה מעניק להם.

אסתר גולדבלט: אבל החובה היא עדיין על נותני השירות.

אסתר גולדבלט: אז אני מבקשת מכולם לזכור את זה.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לדייק, ונסגור את הנושא.

שירלי פינטו קדוש: לצערי, על פי תקנות נגישות במערכת הבריאות, נגישות השירות, עדיין לא מחייבת בנושא בריאות.

שירלי פינטו קדוש: רק בנובמבר 2022 הם יהיו חייבים להנגיש בשפת סימנים את שירותי מערכת הבריאות.

שירלי פינטו קדוש: וכרגע אנשים חרשים וכבדי שמיעה משתמשים בשעות תרגום, ולכן משרד הרווחה כן צריך לתת את המענה הזה, עד נובמבר 22'.

אסתר גולדבלט: חיים הזכיר כאן שנכון, חרש עיוור מקבל תשעים שעות.

אסתר גולדבלט: בנוסף משרד הרווחה מממן בנפרד את שירותי התרגום בפעילות הקבוצתית של המועדון.

אסתר גולדבלט: שזו למעשה הפעילות העיקרית החברתית של האנשים החרשים עיוורים.

אסתר גולדבלט: אז אסור לנו לשכוח שיש פחות או יותר תוספת של מאה וארבעים וארבע שעות לאדם, הוא חירש עיוור, לפעילות הקבוצתית הזאת.

אסתר גולדבלט: נכון, יש לנו בעיה עם התעריף, אנחנו הצענו כמה הצעות ואנחנו ננסה לפתור את זה.

אסתר גולדבלט: חשוב להזכיר שיש את השירות הנוסף של התומך החזותי.

אסתר גולדבלט: זה לא מתורגמן שפת סימנים,

שירלי פינטו קדוש: רק אסתי, מה התעריף?

אסתר גולדבלט: הבעיה עם התעריף היא שמכון בית דוד זכה במכרז בשנת 2016 להפעלת שירות תיווך תקשורת קבוצתי.

אסתר גולדבלט: המכרז הסתיים, אנחנו לא הארכנו את המכרז, כי התקציב הזה אמור ללכת לתקציבי המועדונים.

אסתר גולדבלט: לצערי המכרז החדש של המועדונים טרם התפרסם, ולכן נאלצנו לבקש הארכה,

שירלי פינטו קדוש: אבל מה היה התעריף?

אסתר גולדבלט: התעריף שישים ושישה שקלים שאנחנו משלמים למכון בית דוד.

אסתר גולדבלט: אני לא יודעת כמה מתוך זה מקבל המתווך תקשורת.

חיים כץ: חמישים וחמש.

חיים כץ: כמו שהיה במכרז הקודם.

אסתר גולדבלט: אבל המשרד מתקצב את זה בשישים ושישה שקלים לשעה.

אסתר גולדבלט: אנחנו משלמים לספק.

אסתר גולדבלט: אנחנו הארכנו את זה לשנה מאחר שהמכרז של המועדונים עדיין לא התפרסם, ולא רצינו להפסיק את המימון הזה.

אסתר גולדבלט: אז אנחנו ממשיכים את המימון.

אסתר גולדבלט: אנחנו הצענו למכון בית דוד הצעה שאני חושבת שהיא הגיונית, שאנחנו נוסיף פשוט בכל אחד מהמשתתפים במועדון מאה וארבעים וארבע שעות לשה, ועם יזמינו את התרגום דרך אגודת החרשים, שזכתה במכרז, ואז מתווך התקשורת יוכל לקבל את התגמול לפי התעריף,

שירלי פינטו קדוש: בעצם ההצעה של משרד הרווחה זה להוסיף על התשעים שעות עוד מאה ארבעים וארבע שעות,

אסתר גולדבלט: מאה ארבעים וארבע שעות למשתתף במועדון.

אסתר גולדבלט: זאת אומרת רק אותם אנשים שמשתתפים במועדון וכיום מכון בית דוד מקבל את התיגמול עבור התיווך בפעילות של המועדון, מאחר שאנחנו לא יכולים להשוות את התעריפים, כי כאמור זה מכרז שכבר הסתיים.

אסתר גולדבלט: אני לא אוכל לבקש, אני יכולה לנסות לבקש שינוי מהותי במכרז שהסתיים, אבל קרוב לוועדת המרכזים תנפנף אותנו.

אסתר גולדבלט: אז כרגע זאת ההצעה שהצענו למכון בית דוד.

חיים כץ: זה בלתי ישים ההצעה הזאת.

אסתר גולדבלט: חיים, אנחנו לא נתווכח על זה פה.

אסתר גולדבלט: אנחנו ביקשנו התייחסות בכתב, ובכל אופן זאת ההצעה כרגע, של משרד הרווחה, בכדי להתגבר על המכשול הזה.

אסתר גולדבלט: אני רוצה להזכיר שלחרש עיוור יש גם שירות של תומך חזותי, שזה אומר שהוא יכול ארבע שעות בשבוע להיעזר באדם שיוצא איתו לאיזה מקום שהוא בוחר במרחב הציבורי, ומתווך לו את המרחב הציבורי, ויכול גם לעסוק באיזה שהוא תיווך תקשורתי שלא מצריך מלל רב.

שירלי פינטו קדוש: ארבע שעות בשבוע?

אסתר גולדבלט: כן, ארבע שעות בשבוע.

אסתר גולדבלט: אבל במקרים חריגים, תמיד מגיעים אלינו מקרים חריגים ואנחנו מאשרים תוספות.

שירלי פינטו קדוש: מה זה מקרים חריגים?

אסתר גולדבלט: אדם שמתאשפז בבית חולים.

אסתר גולדבלט: אישפוזים שמערכת הבריאות לא יודעת איך להתמודד עם זה.

אסתר גולדבלט: אנשים בשיקום, למשל אחרי איזה שהוא אירוע או תאונה.

אסתר גולדבלט: לגבי מרכז החירום, אני מסכימה לחלוטין עם חיים.

אסתר גולדבלט: אנחנו חווינו את זה במבצע האחרון מאוד מאוד קשה.

אסתר גולדבלט: חיים באמת היה על הקו עם כל החרשים עיוורים עשרים וארבע/שבע.

אסתר גולדבלט: ולנו אין את האמצעות להקים את המרכז הזה.

אסתר גולדבלט: אם היינו באמת מקבלים תקציב ייעודי לצורך הקמת מרכז חירום ספציפית לחרשים עיוורים היינו שמחים מאוד להפעיל את השירות הזה.

אסתר גולדבלט: אני באמת מבקשת לתת את הדעת על כך.

שירלי פינטו קדוש: תודה אתי.

חיים כץ: אני רק רוצה להגיד דבר אחד.

חיים כץ: אתם מדברים פה הרבה על תקנות לשיוויון.

חיים כץ: אני רוצה הרק להזכיר שחרש עיוור לא מוגדר בתקנות האלה.

חיים כץ: אין תקנות שמתייחסות לאדם חירש עיוור.

חיים כץ: זאת אומרת שאף אחד, בעצם אם חרש עיוור מגיע לאירוע עירוני הוא לא יכול לבוא בדרישה לתרגום לשפת סימנים במגע.

חיים כץ: אומרים לו יש תרגום כללי לכולם, אבל תרגום לשפת סימנים במגע אנחנו לא מוכנים לממן.

שירלי פינטו קדוש: תודה.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לעידו גרנות, הוא מייצג את ארגון בקול.

עידו גרנות: ראשית גם אני מברך על קיום הדיון.

עידו גרנות: רציתי לומר שני דברים.

עידו גרנות: קודם כל אני מורשה נגישות שירות מטעם ארגון בקול, ארגון כבדי שמיעה.

עידו גרנות: שני דברים שרציתי לומר.

עידו גרנות: אחד, הנושא של שירות תרגום ותימלול הוא לא נושא רק של משרד הרווחה.

עידו גרנות: אין בעצם גוף היום שאחראי באופן כללי על שירותי תרגום ותימלול.

עידו גרנות: ותזכרו שאנחנו מדברים על תרגום ותימלול בבתי משפט, תרגום ותימלול בשירותי בריאות שיהיו בקרוב, תרגום ותימלול בתכניות טלויזיה למשל.

עידו גרנות: תרגום ותימלול למשל גם בשידורי אתר הכנסת.

עידו גרנות: דרך אגב יש עכשיו תרגום של השידור לשפת הסימנים, ואין תימלול באתר של ערוץ הכנסת.

עידו גרנות: אז הנושא הזה דורש התייחסות.

עידו גרנות: הדבר השני שרציתי לומר זה בהקשר של מתמללים, הכוונה עבור אנשים שלא יודעים שפת הסימנים וזקוקים לשירותי תימלול, שזה בעצם קלדנית שמקלידה את מה שנאמר.

עידו גרנות: בנושא הזה אין בכלל שום פיקוח, אין הכשרה, אין סטנדרטים.

עידו גרנות: ויש מחסור מאוד מאוד גדול במתמללים.

עידו גרנות: מהסיבות גם שנאמרו קודם, לא תמיד כדאי להם להגיע בשביל שעה, בשביל תשלום נמוך.

עידו גרנות: וכדאי לחשוב איך אנחנו מסדרים את הנושא הזה.

עידו גרנות: תודה.

שירלי פינטו קדוש: תודה עידו.

שירלי פינטו קדוש: באמת כל הנושא, אני אתן פה הערת ביניים, להוסיף על מה שעידו אמר, כל הנושא של התרגום והתימלול ומתווכי התקשורת זהו נושא שמוזנח כבר שנים.

שירלי פינטו קדוש: כל פעם שאני שומעת על הבעיות, ואני מכירה את התחום כבר שנים, אני רואה כמה המצב נורא ודורש תיקון, ללא ספק.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לעבור ללי דן, מתורגמנית בשפת סימנים, ולתת לה את רשות הדיבור.

לי דן: תודה.

לי דן: קודם כל כל מה שהחברים שלי אמרו פה נכון.

לי דן: וזה כואב לי מאוד.

לי דן: אני עובדת כמתורגמנית כבר עשרים ושלוש שנה, אני חושבת שאני בין הוותיקות כאן, מהקשישים.

לי דן: וזה מקצוע שאני אוהבת, בכל לבי.

לי דן: אני מרגישה שאני חלק מהקהילה, מבחינתי.

לי דן: והמצוקה של האנשים החרשים היא מכאיבה לי, פיזית, והמצוקה של האנשים החרשים היא גם המצוקה שלנו המתורגמנים.

לי דן: אנחנו תלויים אחד בשני.

לי דן: באופן מלא.

לי דן: מדברים פה על המצוקה של האנשים החרשים, ואומרים אין להם מתורגמנים.

לי דן: הרבה מתורגמנים לא רוצים.

לי דן: כמו שאמרה גל, אין הרבה מתורגמנים בשטח.

לי דן: גם כשאומרים עכשיו יש, הגדילו את השעות, בואו תשתמשו, אין מתורגמנים שיגיעו.

לי דן: הרבה מתורגמנים מעדיפים, אני בעצמי, שזה המקצוע שאני בחרתי באהבה גדולה, לפעמים צריכה לעבוד במלצרות, אני, אישה בת ארבעים ושתיים, שיש לי מקצוע, עם ותק והערכה, צריכה לעבוד ולהרוויח כסף, בשביל שיהיה לי כסף לקנות לילדים שלי אוכל.

לי דן: המצב הוא שזה כמו, אומרים כן, עוד שעות, תקחו עוד שעות.

לי דן: אבל אסור לחתום שעות כפולות למשל.

לי דן: והופכים אותי בעצם לשקרנית, כי אני מודה כאן שאני חותמת לפעמים שעות כפולות.

לי דן: למה, כי אני יוצאת מחדרה, איפה שאני גרה, ונוסעת לתל אביב, שעתיים פקקים.

לי דן: בתוך תל אביב אני יכולה לקחת שני תרגומים ביום אחד.

לי דן: למה, אני מגיעה לתרגום, אני לא יודעת כמה זמן הוא ייארך.

לי דן: הוא יכול להיות שעה, הוא יכול להיות חצי שעה, הוא יכול להיות גם שעתיים.

לי דן: אין לי מושג כמה זמן תהיה השיחה או הפגישה העסקית, אין לי מושג.

לי דן: אז אני לא יכולה לקבוע תרגום לעוד שעתיים, אני יכולה לקבוע תרגום לעוד חמש שעות.

לי דן: ואז נשאר לי רק להגיע לתרגום השני, שזה גם עוד כסף, ובאמת יוצא כמו שגל אמרה, חמישה שקלים, ועוד חמישה שקלים, עשרה שקלים שאני מרוויחה ליום, מתורגמנית עם ותק.

לי דן: באמת, זה לא הגיוני בשום צורה.

לי דן: נעזוב את זה שאומרים, מה אמרו ברווחה בזמנו, אמרו או.

לי דן: קיי.

לי דן: , את לא יכולה לנסוע את כל הנסיעות האלה, זה לא קרוב לך, לא שווה לך לעבוד, תעבדי קרוב לבית.

לי דן: בתכל'ס, אין.

לי דן: אין מקום קרוב לבית שאני יכולה לתרגם בו באופן מלא.

לי דן: ולאנשים חרשים אין מתורגמנית קרוב לבית שיכולה לתרגם להם באופן מלא.

לי דן: זה לא קיים.

לי דן: אין דבר כזה.

לי דן: רוב המתורגמניות הן גם מורות, הן גם עובדות בעוד דברים, או פשוט פורשות מהמקצוע בעצב רב.

שירלי פינטו קדוש: סליחה שאני קוטעת אותך, שהרבה מהמתורגמנים פורשים מהמקצוע או לוקחים עבודה נוספת ובעצם זמינות המתורגמנים יורדת.

לי דן: בדיוק.

לי דן: אין זמינות.

לי דן: אנשים מתקשרים אליי, היום התקשרו אליי מבית חולים, אישה שעוברת הפלה עכשיו, ברגע זה, ואין לה תרגום.

לי דן: ועכשיו אני מתרגמת לה בוידיאו.

לי דן: במכרז החדש והנפלא, שבו אני לא מבינה איך קבעו את התקנות האלה בלי להכניס אדם מתורגמן ואדם חרש בתוך הוועדה שיצרה את התקנות האלה, מכיוון שאם היו מכניסים, מכלילים אותנו, כמו שאומרים שום דבר עלינו בלעדינו, היו יודעים שזה בלתי אפשרי.

לי דן: אי אפשר להודיע מראש.

לי דן: אדם חרש, במיוחד חרשים מבוגרים, עולים חדשים, שהטכנולוגיה והשפה לא קלים להם, איך הם יודיעו מראש.

לי דן: ואז אני, כמתורגמנית צריכה לעבוד בעוד דבר, אני צריכה לקבל את בקשת התרגום, להתקשר בשם האדם החרש לאגודת החרשים, להודיע להם שהוא רוצה תרגום, להגיד להם שאני אתרגם.

שירלי פינטו קדוש: ובעצם, איך זה נקרא ההודעה הזאת מראש,

לי דן: יידוע על רצון לתרגום, משהו כזה, זה משהו חדש, שמצריך עבודה שלי נוספת, שגם עליה אני לא אקבל תגמול.

לי דן: ואל תשכחו שהרווחה משום מה, אני לא מבינה למה, לא מאפשרת לכל המאגר של האנשים החרשים, והמאגר של המתורגמנים, להגיע לאוטומטי.

לי דן: צריך שכל אחד יירשם מחדש.

לי דן: זו הזיה בפני עצמה.

לי דן: הרבה אנשים זקוקים לתרגום ולא משתמשים בתרגום.

לי דן: זה במכרז.

לי דן: בנוסף לזה, יש כל מיני דברים חדשים והזויים, חוץ מזה שצריך להודיע, גם בשבתות אסור, ביום שישי עד שתים עשרה בצהריים, כאילו אחרי שתים עשרה אין חיים.

לי דן: האדם החרש לא זקוק לתרגום.

לי דן: מה קורה בבית חולים, אני מתרגמת לידות.

לי דן: הרבה לידות.

לי דן: תרגמתי מעל לשישים לידות.

לי דן: רוב הלידות שתרגמתי אני לא רושמת את כל שעות ההמתנה שלי.

לי דן: למה, כי כואב לי שאנשים חרשים מאבדים את השעות שלהם בשביל הדבר הזה.

לי דן: תרגום לידה יכול לקחת חמישים שעות לפעמים.

לי דן: לפעמים כמה ימים.

לי דן: שאני בזמינות מלאה לאישה החרשת.

לי דן: זה הזיה.

לי דן: בית חולים, או.

לי דן: קיי.

לי דן: , זה הגיוני שהשעות האלה יהיו על הבית חולים, זה ייקח זמן.

לי דן: דברים אחרים, תרגום של הצגה למשל, זה דורש ממני להכין את עצמי.

לי דן: זה לא לבוא לשעה וחצי הצגה.

לי דן: זה דורש ממני לבוא לפני, ולצפות בהצגה, לעבוד, לעשות עיבוד של השפה, עד שאני יודעת מעולה.

לי דן: אבל רוב האנשים לא יודעים ששפת סימנים היא לא עברית.

לי דן: שפת סימנים דורשת תיווך ושינוי, אני צריכה להתאים את עצמי למשלב השפתי, אני צריכה להתאים את עצמי לעשות תיווך תרבותי בהמון מקרים.

לי דן: התחביר הוא לא אותו תחביר של עברית.

לי דן: אנשים לא מבינים את זה, והם חושבים מה זה, זה ממש מוגזם לבקש סכום של כסף על הופעה.

לי דן: אני צריכה לעבד כל דבר כל כך הרבה זמן.

לי דן: זה לא שווה לי לבוא בשביל שעה וחצי ולרשום שעה וחצי.

לי דן: ואז אני הופכת להיות שקרנית.

לי דן: ואני שונאת את זה.

לי דן: כי יש במקצוע אנשים שעושים דברים לא בסדר.

לי דן: כמו בכל מקצוע.

לי דן: אבל לצבוע את כולנו כשקרנים, זה ממש מוגזם לדעתי.

לי דן: בנוסף לזה אני רוצה להגיד, בלי קשר למכרז, שלדעתי הוא הזוי, בלי לערב אותנו, את הקהילה של החרשים ואת המתורגמנים.

לי דן: חשוב להבין שאין אכיפה.

לי דן: אין אכיפה פה.

לי דן: הכוונה שיש הפרות אתיות שלא נאכפות.

לי דן: ואז נשארים במקצוע מעט מתורגמנים, וחלקם מתורגמנים שיכולים באמת לנצל לרעה את המקצוע שלהם.

לי דן: וזה עצוב מאוד.

לי דן: גם את זה צריך לעשות, אכיפה עם שיניים.

לי דן: ועדת אתיקה שאומרת זה לא בסדר.

לי דן: זה מילה שלה נגד מילה שלו.

לי דן: אין לי מה לעשות.

לי דן: נו-נו-נו.

לי דן: והמתורגמן חוזר לעבוד.

לי דן: זו בעיה גדולה.

לי דן: זו בעיה קודם כל לקהילה של החרשים, ודבר שני זו גם בעיה בשבילנו.

לי דן: לשם שלנו.

לי דן: כי יש פה בעיה, זה קורה יותר ויותר, וזה עצוב מאוד.

לי דן: אין אכיפה גם, למשל התרגום בטלויזיה, מי בוחר את התרגום בטלויזיה.

לי דן: למשל.

לי דן: אנשים חרשים?

לי דן: ממש לא.

לי דן: בוחרים לפי מחיר.

לי דן: ואז יש תחרות.

לי דן: ואז אנשים שלפעמים לא מתאימים מגיעים לטלויזיה.

לי דן: למה, כי הם בחרו אותם כי היה מכרז.

לי דן: מחיר יותר זול.

לי דן: ואז החרשים יכולים להסתכל בטלויזיה ולסגור אותה.

לי דן: הם לא מבינים כלום.

לי דן: למה, כי אין מישהו, צריך ליצור ממש תקנה ברורה, מי שמתרגם באירועים גדולים, בטלויזיה, צריך להיבחר על ידי קבוצה של חרשים, מכל הגילאים, שייצרו סוג של מבחנים.

לי דן: לבדוק.

לי דן: זה לא קשור לרווחה, אני מדברת עכשיו באופן כללי על המקצוע שלי.

לי דן: אין הבדלים בין המחירים של מתורגמן ותיק למתורגמן חדש.

לי דן: אין הבדלים.

לי דן: נעזוב את זה שלא חושבים על זה שמתורגמן, בארצות אחרות, כל עשרים דקות צריך החלפה של תרגום.

לי דן: פה, זה כמו בדיחה גדולה.

לי דן: אנחנו יכולים לעבוד יום שלם, אני יכולה לתרגם לסטודנט יום שלם.

לי דן: מתשע בבוקר עד שבע וחצי בערב.

לי דן: לבד.

לי דן: שזה מתיש.

לי דן: ומי שלא מבין, זה לא רק להעביר מלים.

לי דן: זה לתרגם את המשמעות.

לי דן: אני צריכה לעבד בראש שלי.

לי דן: זו עבודה לא קלה.

לי דן: זה לא לעמוד ולעשות עם הידיים.

לי דן: כמו שהרבה אנשים חושבים.

גל ג'ולייט מיסס: אם אפשר אני רק רוצה לחדד את הנושא של שעות ארוכות, במשפט קצר, לפני שיקפצו רגע ויגידו שהתקנות הן של משרד הבריאות, ולידה זה של משרד הבריאות.

גל ג'ולייט מיסס: יש כמויות של תרגומים שהם ארוכים.

גל ג'ולייט מיסס: טיולים, חו"ל, כנסים ארוכים.

גל ג'ולייט מיסס: אנשים שרוצים ללמוד מקצוע שביטוח לאומי כבר לא מממן להם את התרגום.

גל ג'ולייט מיסס: לוויה, שאלוהים יודע כמה זה לוקח, עד שמגיעים, ואחרי זה רוצים לעבור לבית עם המשפחה.

גל ג'ולייט מיסס: יש המון המון דברים שהם מעל לחמש שעות, והם מאוד ארוכים, שהם לא רק משרד הבריאות.

שירלי פינטו קדוש: נכון.

שירלי פינטו קדוש: מובן לגמרי.

שירלי פינטו קדוש: אני כן רוצה לפני שנמשיך לדובר הבא, אני רוצה להבין ולשאול את אסתי, כמה שנים התעריף הזה בעצם לא עלה, לא התעדכן.

שירלי פינטו קדוש: אני אשמח לעדכונים בעצם למה שהיה עד עכשיו.

שירלי פינטו קדוש: כל הטיעונים שלי העלתה.

שירלי פינטו קדוש: אני אשמח לשמוע תשובות.

שירלי פינטו קדוש: איך בעצם הגענו למצב, למצוקה הקשה הזאת, בתנאים של המתורגמנים.

שירלי פינטו קדוש: יש פה בעיה מאוד גדולה, עם שעות תרגום שזה לא משתלם לעבוד, ביטולים, כל מה שהעלו כאן.

שירלי פינטו קדוש: איך משרד הרווחה חושב לפתור את הנושא.

אסתר גולדבלט: את שאלת אותי שתי שאלות.

אסתר גולדבלט: השאלה הראשונה היתה לגבי עדכון התעריפים לאורך השנים.

אסתר גולדבלט: והשאלה השנייה היתה איך המשרד מתכוון לפתור את כל הבעיות.

אסתר גולדבלט: אז מבחינת עדכון התעריפים אני רק אסבר את אוזניכם.

אסתר גולדבלט: כשאני נכנסתי לשירות הזה בשנת 2006 התקציב היה ארבע נקודה חמש מיליון ₪ לכל השירותים לשנה.

אסתר גולדבלט: ואנחנו עלינו היום למצב שאנחנו בשישה עשר מיליון ₪ לכל השירותים.

אסתר גולדבלט: וכעת עם התוספת, של כחמישה מיליון ₪, עבור הגדלת שעות התרגום לשבעים ולתשעים שעות.

אסתר גולדבלט: כך שבהחלט אנחנו בתור המשרד תלויים בתוספות תקציביות שאנחנו יכולים לקבל.

שירלי פינטו קדוש: השאלה היא, המתורגמנית העלתה את תנאי העבודה.

שירלי פינטו קדוש: איך אנחנו נותנים מענה לצרכים האלה?

אסתר גולדבלט: במכרז הנוכחי ניסינו להציב איזה שהוא רף, כי מעולם לפני כן לא התפרסם מכרז שבו אנחנו דרשנו תשלום מינימום לנותני השירות.

אסתר גולדבלט: וזאת פעם ראשונה שפרסמנו מכרז עם תעריף מינימום.

אסתר גולדבלט: אני חייבת להגיד שלא היה קל לעבור את המשוכה הזאת מול אגף תקציבים במשרד.

אסתר גולדבלט: כי בדרך כלל לא מקובל לעשות כאלה מכרזים.

אסתר גולדבלט: במכרז אנחנו חייבנו את הזכיינים לשלם מינימום של תשעים ₪, לא כולל מע"מ, למתורגמנים.

אסתר גולדבלט: וזו פעם ראשונה שהכנסנו סעיף כזה במכרז.

אסתר גולדבלט: זה משהו שהוא מאוד לא מקובל במכרזים.

אסתר גולדבלט: והיינו צריכים לעבוד מאוד קשה כדי שזה יעבור את המשוכה של אגף התקציבים.

אסתר גולדבלט: אז פעם ראשונה שבאמת דרשנו,

שירלי פינטו קדוש: הגיע הזמן באמת.

אסתר גולדבלט: רק מתוך ראיית טובתם של המתורגמנים.

אסתר גולדבלט: וכשאני יושבת פה ושומעת שהמכרז הזה נכתב רק לטובת החרשים, אז אני חייבת להגיד שכל בעלי העניין נמצאו לנגד עינינו כשכתבנו את המכרז.

אסתר גולדבלט: אני חייבת להגיד שאני אישית יצאתי בתפוצת מיילים למתורגמנים, וגם לארגון מלא"ח, שיכתבו לנו מה הם רוצים לראות במכרז החדש.

אסתר גולדבלט: מה שיכולנו קיבלנו, מה שלא יכולנו לא קיבלנו.

אסתר גולדבלט: כשהמכרז התפרסם, כל מי שרצה יכול היה לרכוש את המכרז, לעיין במסמכים, וניתן לדעתי פרק זמן של חודש וחצי להגשת שאלות במכרז.

אסתר גולדבלט: אנחנו לא קיבלנו אף שאלה ממתורגמנים,

שירלי פינטו קדוש: לא קיבלתם שום התייחסות?

אסתר גולדבלט: אנחנו קיבלנו התייחסות ממלאח, בדיעבד, לאחר שכבר הסתיים זמן המענה לשאלות.

אסתר גולדבלט: אני חייבת להגיד שאנחנו ביצענו שינויים מהותיים במכרז הזה בעקבות שאלות שקיבלנו.

אסתר גולדבלט: וחבל,

שירלי פינטו קדוש: השאלה עכשיו האם אפשר תוך כדי קיום המכרז עצמו לשנות כמה מהתנאים.

שירלי פינטו קדוש: אני יודעת שזה משהו שכבר היה בעבר.

אסתר גולדבלט: אפשר להגיש בקשות, אנחנו צריכים לבחון אותן.

אסתר גולדבלט: כמובן שבקשות שהן לא תקציביות אנחנו יכולים לבחון.

אסתר גולדבלט: בקשות שהן תקציביות אנחנו לא יכולים לבחון.

אסתר גולדבלט: אנחנו לא יכולים לשנות את התעריף, כיוון שהמכרז הזה היה מכרז הצעת מחיר.

אסתר גולדבלט: כלומר הספקים שניגשו למכרז היו צריכים להגיש הצעות מחיר, כששוב, אנחנו הצגנו הצעות מחיר מינימום.

אסתר גולדבלט: לא אפשרנו לאף אחד לרדת מתחת למינימום.

שירלי פינטו קדוש: ולמה זמן ההמתנה בבתי החולים בעצם בוטל?

אסתר גולדבלט: אנחנו בתור משרד הרווחה, שציפה שבחודש נובמבר 2021 כבר יוגשו תקנות נגישות השירות של משרד הבריאות, כפי שהיה מחוייב.

אסתר גולדבלט: אנחנו הקפדנו לא להכניס במכרז שלנו את המילה רפואי, כיוון שאנחנו לא אמורים לספק שירותי תרגום למערכת הרפואה.

אסתר גולדבלט: ולכן גם לא הגענו, שום דבר שקשור לשעות המתנה בבתי חולים.

אסתר גולדבלט: לצערי תקנות נגישות השירות שוב נדחו.

אסתר גולדבלט: שימו לב, משרד הרווחה נותן סל פרטי לאדם.

אסתר גולדבלט: והאדם מחליט למה הוא משתמש בסל הזה.

אסתר גולדבלט: אני לא יכולה לכתוב במשרד של משרד הרווחה מה הולך להינתן במשרדי ממשלה אחרים.

שירלי פינטו קדוש: בעצם נוצר כאן מצב שמשרד אחד, על פי הוראת משרד ממשלתי אחר, ובינתיים התנאים שלהם נוראיים.

שירלי פינטו קדוש: העובדה קיימת, שעד נובמבר 2022 אנחנו חייבים לתת פתרון, למצוא פתרון ברור.

שירלי פינטו קדוש: והוועדה נדרשה גם לנושא למצוא פתרון לאנשים חרשים וכבדי שמיעה, מתורגמנים, מתמללים, מתווכי תקשורת, חרשים, גם בנושא זמני ההמתנה.

גל ג'ולייט מיסס: וחשוב לדעת גם שהרבה חרשים לא משתמשים בתרגום, ומשאירים את זה לסוף רק כי מפחדים שיקרה משהו ואומרים אי אפשר לדעת.

גל ג'ולייט מיסס: אז נשתמש בילד שלי הקטן שיתרגם אצל הרופא הגניקולוג.

גל ג'ולייט מיסס: זה מזעזע.

אסתר גולדבלט: אני חוזרת ואומרת, משרד הרווחה לא יעגן, זה כמו שאני אכתוב בבנק אנחנו ניתן לך המתנה.

אסתר גולדבלט: לא.

אסתר גולדבלט: הבנק צריך להנגיש את השירות.

גל ג'ולייט מיסס: לא תמיד, זה לא מדוייק, רק במקרה מורכב הבנק מחוייב.

אסתר גולדבלט: אני חייבת גם להדגיש שיש לנו אפשרות לתת תוספת שעות תרגום.

אסתר גולדבלט: ואנשים מקבלים תוספות מאוד נדיבות של שעות תרגום, בהתאם למסמכים שהם מגישים, בהתאם לצרכים שלהם.

אסתר גולדבלט: אני לא חושבת שהיה אדם אחד בבית חולים, אני לא חושבת שהיה חולה אונקולוגי אחד שלא קיבל מאתנו תוספת שעות תרגום.

אסתר גולדבלט: אבל בוודאי שאנחנו לא נפרוץ את הדלת ונכריז בתוך מכרז שלנו,

שירלי פינטו קדוש: תודה אסתי.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לעבור לתומר לוי, שנמצא פה אתנו.

תומר לוי: חברת הכנסת שירלי פינטו, תודה רבה על ההזמנה לדיון החשוב.

תומר לוי: אני תומר לוי.

תומר לוי: אני המנכ"ל של sign now.

תומר לוי: זה סטרט-אפ חברתי שבא להנגיש את ישראל לעולם לקהילת החרשים.

תומר לוי: אני לא אחזור פה על הדברים שחברים שלי כבר אמרו, ואני מסכים עם כל מה שנאמר.

תומר לוי: בסוף יש פה הרגשה של אטימות, יש פה הרגשה של מסמכים, של בירוקרטיה, שמוציאים מכרזים שלוקחים על עלות ולא על איכות, ככה זה בסוף נראה, צריכים להגיד את האמת כמו שהיא.

תומר לוי: ואני לא יכול להגיד פה שום דבר בשם אדם חרש, או מתורגמן.

תומר לוי: אני מדבר במקום שלי, בהקשר של טכנולוגיה.

תומר לוי: אנחנו עובדים עם קהילת החרשים.

תומר לוי: אנחנו ביצענו אלפי שיחות, יום יום חרשים פונים אלינו, על כל הדברים שנאמרו פה.

תומר לוי: שבעצם יש כאן דברים מאוד מאוד קשים.

תומר לוי: אבל לצד כל האתגרים בעצם של הזמינות, של לדבר בזמן אמת עם כל אדם שצריך, אני רוצה גם להגיד שיש פתרונות.

תומר לוי: אנחנו מחר מתחילים לעשות פעילות עם איכילוב, בית החולים הנגיש הראשון במדינת ישראל.

תומר לוי: אנחנו יכולים מחר בבוקר להעמיד עם אמצעים טכנולוגיים, עם חווית משתמש מאוד פשוטה, הנגשה לכל החרשים במדינת ישראל.

תומר לוי: ההתעסקות בלספור שעות, והמסמכים, והחוסר אמון, זה שייך לפעם.

תומר לוי: בסוף לדעתי צריך להיות פה, חרש צריך לקבל כמו שאדם שומע יכול לדבר עם כל אדם בכל מקום, ככה צריך בנאדם חרש.

תומר לוי: וזה הציפייה שלי, בתור אזרח במדינה.

תומר לוי: אני חלילה לא בא בטענות לאדם ספציפי, אבל אני שומע פה כל מיני מילים, בסוף צריך לתפוס את האנשים, להגיד להם חבר'ה, חלאס.

תומר לוי: יש פה אנשים, כל דקה שאנחנו מחכים, כל מסמך, כל בירוקרטיה, יש עשרים אלף אנשים חרשים דוברי שפת הסימנים, שצריכים את השירות.

תומר לוי: אז יש פתרונות לכל האתגרים, אפשר לעשות את זה מחר בבוקר, וזה עניין של החלטה.

תומר לוי: ועדות זה חשוב, אבל צריך לקבל החלטה לדעתי ולקדם את הדבר הזה קדימה.

תומר לוי: אנחנו נשמח לעזור.

תומר לוי: שוב תודה על ההזמנה לוועדה החשובה.

תומר לוי: ושיהיה בהצלחה לכולם.

שירלי פינטו קדוש: תודה.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לרוית אבני,

רוית אבני: בוקר טוב, שלחנו מסמך, אני מקווה שאתם יכולים לראות אותו, כי אני ממש אקצר.

רוית אבני: אני אגיד שאנחנו אין לנו אפילו אגודה, שככה מאגדת את כל המתמללים.

רוית אבני: הרבה פעמים אנחנו לא מוזכרים בשיח.

רוית אבני: וכבר דיברו על זה ששירותי תימלול, היום במיוחד, עם כל העולם שמשתנה טכנולוגית, ועכשיו אם אני גרה באילת אני יכולה לדבר אתכם מהזום.

רוית אבני: אז הכל משתנה ומצריך מכולנו לזכור שמתמללים וכתוביות זה דבר שהוא לא פריווילגיה, זה מצרך שהוא קריטי לחרשים.

רוית אבני: בגלל המצוקה של השכר שהוזכרה, הביטולים, העניין הזה שהוא פשוט לא מוסדר, כרגע יש מחסור במתמללים, למרות שיש אנשים שעובדים.

רוית אבני: אני חושבת שמבחינת תנאים היינו שואפים לאותם תנאים,

שירלי פינטו קדוש: כמה מתמללים ומתמללות יש?

רוית אבני: זה גם משהו שחשוב להעלות אותו ולדבר עליו.

רוית אבני: אנחנו יכולים לעבוד, זו עבודה פיזית כמו שגם אמרו, הרבה שעות ברצף, וזה לא משהו שנלקח בחשבון.

רוית אבני: אני לא יודעת כמה זה יעזור, יש הרבה חברות שעובדות עם מתמללים, עם חלקם אנחנו מתחלקים בשעות בעצם.

רוית אבני: זה אמור להשתנות עכשיו.

רוית אבני: אבל כל השנה האחרונה השכר היה חמישים שקל לשעה, כולל כל ההורדות שכבר פירטו פה, מבחינת העסק עצמו.

רוית אבני: אז אני לא יודעת, אם אפשר לשתף פעולה עם מוסדות, למשל עם אוניברסיטאות, שהם אחראים גם על אולי הנגשה, ואז הסכום ישתנה.

רוית אבני: עלה גם רעיון לגייס יותר מתמללים, אז אני לא יודעת אם הפתרון זה ארגון או משהו כזה, אבל אין ספק שצריך להתחיל להבין מה זה המקצוע הזה, לרשום את זה ולתת לנו לעבוד במקצועיות ובשכר שבאמת נוכל להתקיים בו.

רוית אבני: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה רוית.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לתת לאתי שוורצברג את רשות הדיבור.

אתי שוורצברג: צהריים טובים לכולכם.

אתי שוורצברג: אני לא אחזור כבר על כל מה שהעלו כאן ואמרו, על כל הבעיות, כל מה שקורה כרגע.

אתי שוורצברג: כרגע זה עבר לאחריות שלנו, לאגודת החרשים.

אתי שוורצברג: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא עם משרד הרווחה כדי לשפר את השירות, לתת את השירות הכי טוב גם לנותני השירות וגם למקבלי השירות.

אתי שוורצברג: הבעיה כרגע, שהמכרז נכתב לבד.

אתי שוורצברג: בלי לשתף, לא את נותני השירות, לא את נציגי הקהילה.

אתי שוורצברג: בכלל לא.

שירלי פינטו קדוש: האם יש כאן את המכרז?

אסתר גולדבלט: לא, אין לי את המכרז כאן.

אסתר גולדבלט: ואני מזכירה לאתי שאנחנו כן בנינו את המכרז וביקשנו התייעצות עם כל המתורגמנים, גם עם מלאח, כבר דיברתי על זה קודם לפני שהיית כאן בפורום הזה.

אתי שוורצברג: אני יודעת שדיברנו, וששאלתם שאלות, ביקשתם הערות, ביקשתם תיקונים.

אתי שוורצברג: כן.

אתי שוורצברג: אבל אני מדברת מההתחלה, מהמכרזים ועד היום, עד שהגענו למצב הזה.

אתי שוורצברג: אני שמחה שעכשיו זה בידיים של אגודת החרשים, ושזה בידיים של אנשים חרשים.

אתי שוורצברג: אני באופן אישי אני כבדת שמיעה, אני בת להורים חרשים.

אתי שוורצברג: אני גם מתורגמנית בעצמי.

אתי שוורצברג: ואני מיישמת את כל מה שביקשו ממני לפי התקנות של המכרז.

אתי שוורצברג: אבל אני רואה כמה שזה קשה.

אתי שוורצברג: כי כל פעם התייעצתי איתך, עם אסתי, ואני אומרת, ואני שואלת שאלות, ואסתי תמיד אומרת כן, אני מסכימה, בואו נחשוב, בואו נחשוב ביחד.

אתי שוורצברג: אבל עכשיו כרגע אני רואה את כל הבעיות.

אתי שוורצברג: את כל החסמים.

אתי שוורצברג: אנשים שלא יכולים לתאם את התרגום של השירות ישירות עם המתורגמן או עם המתמלל או עם מתווך התקשורת.

אתי שוורצברג: אז יש כל מיני חסמים.

אתי שוורצברג: כי אנשים לא יודעים לכתוב בעברית, או שהם לא יודעים לשלוח אימייל, כל מיני דברים כאלה.

אתי שוורצברג: ואסתי, את מודעת לדברים האלה.

אתי שוורצברג: אנחנו הסכמנו לקחת את זה, וללמד את האנשים, ולנסות ולראות, עכשיו זה ניסיון של כמה חודשים לראות אם זה אפשרי.

אתי שוורצברג: אם אפשר להצליח, אם אי אפשר להצליח.

אתי שוורצברג: מה שבכתב, זה כבר כתוב.

אתי שוורצברג: אי אפשר לתקן את זה.

אתי שוורצברג: אבל אני כן אשמח, אם יש כאן בעיה, שננסה כל הזמן למצוא תרומות.

אתי שוורצברג: למרות שהמכרז כבר כתוב, ושאי אפשר עכשיו שלוש שנים לעשות את זה.

אתי שוורצברג: הקהילה בתסכול, ובסוף כל התסכול הזה נופל עלינו.

אתי שוורצברג: כל יום אני מוצפת בפניות ובתלונות.

אתי שוורצברג: ואני מנסה לתת תשובות, ומנסה לתת את השירות הכי טוב.

אתי שוורצברג: אפילו את הדו"ח ביצוע של התרגום, או של התמלול, או של התיווך, הם כבר רואים.

אתי שוורצברג: זאת אומרת הם יודעים כבר כמה שעות יש להם.

אתי שוורצברג: וזה כבר פתרון.

אתי שוורצברג: ואפשר להמשיך לעשות עוד כל מיני דברים.

אתי שוורצברג: ואני אשמח שיחד עם משרד הרווחה נחשוב לבנות ולשפר את השירות, בכדי שיהיה נוח, גם למקבלי השירות, גם לנותני השירות.

אתי שוורצברג: אנחנו לא מישהו נגד מישהו, אנחנו כולנו ביחד כאן באותה סירה.

אתי שוורצברג: ואני מקווה שניתן איכות חיים יותר טובה.

אתי שוורצברג: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: תודה אתי.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לתת לשירה את זכות הדיבור.

שירה אלי: שלום לכולם, אז קודם כל שמי שירה, אני אישה חרשת, ואני אמא לשני בנים.

שירה אלי: אני נשואה לאדם חרש, ואני משתמשת המון המון בשירותי תרגום.

שירה אלי: ואני הכנתי איזה שהוא מסמך, אני מקווה שאני אוכל לתמצת אותו.

שירה אלי: אז קודם כל יש מצוקה מאוד גדולה למצוא תרגום.

שירה אלי: ממש מצוקה גדולה.

שירה אלי: לדעתי צריך שיהיה עשרים וארבע/שבע מתורגמנים שיכולים לתרגם.

שירה אלי: כמובן שזה קשור גם לתשלום.

שירה אלי: בתשלום שיש כרגע זה מאוד בעייתי.

שירה אלי: וגם לפחות שיהיה תרגום מרחוק, ובלילה, בסופי שבוע, בשישי-שבת, אם חלילה קורה לי משהו, נגיד הילד שלי חס וחלילה נפצע, או אני, זה מאוד מאוד קשה.

שירה אלי: ומה שאמרתם קודם, מתורגמן קרוב לבית, דווקא לי יש מתורגמן שגר שתי דקות ממני.

שירה אלי: אבל הוא כל הזמן עסוק.

שירה אלי: הוא מתרגם בכל מיני מקומות.

שירה אלי: אני גרה בגדרה, והוא נוסע לאשדוד, לכל מיני מקומות.

שירה אלי: הוא צריך לעבוד, הוא לא יכול לחכות רק לי.

שירה אלי: זה בעייתי.

שירה אלי: בקשה לבעייה בשעות תרגום, כבר אמרנו את זה, צריך להגדיל את השעות.

שירה אלי: אז לדוגמא מה שלי אמרה על החמישים שעות, אני ילדתי, חמישים שעות לקח לי, ועשרים וארבע שעות לילד השני.

שירה אלי: וזה מאוד עזר לי.

שירה אלי: ועכשיו אני לא יודעת מה נשים אחרות עושות.

שירה אלי: זה בעיה מאוד מאוד גדולה.

שירה אלי: זה לא רק לי.

שירה אלי: טיפול בילדים, אישפוז, כל דבר, ולא רק לי, לכל קהילת החרשים.

שירה אלי: להורים, להורים לילדים, זה מאוד מאוד בעייתי.

שירה אלי: אני מרגישה כאילו שלוקחים לי את העצמאות שלי, שאומרים לי את צריכה לרשום איפה היית, מי תרגם לך, מי עשה לך.

שירה אלי: סליחה, אני מסכמת את זה עם מתורגמנית, ועושים את השעות.

שירה אלי: אני לא רוצה שיידעו שהייתי פה, שהייתי שם.

שירה אלי: איפה העצמאות שלי, איפה הפרטיות שלי.

שירה אלי: אני לא מבינה את זה.

שירלי פינטו קדוש: תודה שירה, תודה רבה.

שירה אלי: דבר אחרון, תארו לעצמכם למשל צפייה בטלויזיה כשהקול של הטלויזיה לא טוב.

שירה אלי: נכון, זה מעצבן.

שירה אלי: אז אותו הדבר גם לנו, הבועה כל כך קטנה, זה ממש מעצבן, זה בלתי אפשרי.

שירה אלי: אני הולכת ואני מסתכלת על הטלויזיה מקרוב בשביל לנסות להבין.

שירה אלי: אי אפשר שזה יהיה ככה.

שירה אלי: סיימתי, תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: תודה שירה על הדברים.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לעבור לאסף, ממשרד האוצר.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לשמוע התייחסות מהצד של משרד האוצר, לדברים שנאמרו פה מבחינה תקציבית.

שירלי פינטו קדוש: איך אנחנו יכולים לפתור את הנושא.

שירלי פינטו קדוש: כי זה ברור לכולנו שיש בעיה תקציבית גדולה.

שירלי פינטו קדוש: שעת תרגום מתוקצבת בתשעים שקלים ברוטו.

שירלי פינטו קדוש: זו בעצם אחת הבעיות המרכזיות של נותני השירות, שבעשור האחרון זה עלה רק בעשרה שקלים, ויוקר המחייה עלה.

שירלי פינטו קדוש: מתורגמנים היום נאלצים להתמודד עם תשעים ₪ לשעה ברוטו.

שירלי פינטו קדוש: שהנטו כמו שנאמר כאן זה כחמישה שקלים.

שירלי פינטו קדוש: והמצב הוא לא יעלה על הדעת לאף איש מקצוע במדינה.

שירלי פינטו קדוש: אף אחד לא היה רוצה לעבוד במצב כזה.

שירלי פינטו קדוש: איך אנחנו יכולים למצוא פתרון תקציבי.

אסף דוברוביצר: אנחנו בתקציב הנוכחי העברנו נושא של מאה שעות תרגום, כחמישה וחצי מיליון ₪, גידול של כמעט חמישים אחוז, יותר מחמישים אחוז בנושא.

אסף דוברוביצר: בסופו של דבר במשרד הרווחה אנחנו כמובן, כמו כל המשרדים, אבל משרד הרווחה זה יותר בולט שאנחנו מטפלים באוכלוסיות קצה.

אסף דוברוביצר: התקציב של משרד הרווחה גדל בשנים האחרונות בצורה דרמטית.

אסף דוברוביצר: רק בתקציב האחרון, לעומת שנת 2020 התקציב גדל במיליארד מאתיים מיליון ביחס לתקציב של אזור תשעה מיליארד.

שירלי פינטו קדוש: התקציב של מיליארד ומאתיים מיליון זה של כלל משרד הרווחה, כן?

אסף דוברוביצר: כן.

אסף דוברוביצר: זה גידול של שנת 2021 ו-2022.

אסף דוברוביצר: ובסופו של דבר זה מחולק לפי הרבה מאוד צרכים והרבה מאוד מקומות.

אסף דוברוביצר: ספציפית דווקא המקום של שעות תרגום גדל בצורה דרמטית בתקציב הנוכחי.

אסף דוברוביצר: לגבי התמחור של שעה, אנחנו לא מתערבים באיך מתמחרים לשעה וכמה מתמחרים לשעה.

אסף דוברוביצר: כמובן שיחס התחלופה ברור, ככל שהתמחור של שעה אחת הוא גבוה יותר, בהינתן תקציב איקס, כמות השעות שיוכלו להיות מחולקות הוא נמוך יותר.

אסף דוברוביצר: לכן אנחנו הגדלנו בצורה משמעותית ואנחנו מתחילים לראות קודם כל את ההשפעות וההשלכות של ההגדלה שאמרנו.

אסף דוברוביצר: ולקראת דיוני התקציב 2022, בהינתן הבקשה להגדלות נוספות של שעות התרגום, ובהינתן שנראה אכן מיצוי של ההגדלה הנוכחית,

שירלי פינטו קדוש: אנחנו מנסים להתמקד בהגדלת התעריף השעתי של המתורגמן או נותן השירות.

שירלי פינטו קדוש: היום זה תשעים שקלים.

שירלי פינטו קדוש: את ההגדלה של השעות נשים בצד.

אסף דוברוביצר: אז העניין של השעות, בדיוק כפי שהזכרת, יש הבדל בין הגדלת השעות לבין הגדלת העלות פר שעה.

אסף דוברוביצר: בנוגע לכמות השעות אנחנו הגדלנו את הזכאות של החרשים, בין ארבעים וחמש לשבעים, לחרשים עוורים היתה הגדלה דרמטית.

שירלי פינטו קדוש: בעצם משרד הרווחה מחליט על התעריף השעתי?

אסף דוברוביצר: כן, זאת לא החלטה שלנו.

אסף דוברוביצר: הטענה שהועלתה מצד המשרד היא אכן נכונה, שבהינתן תקציב מסויים הגדלת התעריף השעתי משמעותו הקטנת כמות השעות.

אסף דוברוביצר: היחס הזה הוא נכון.

שירלי פינטו קדוש: אז השאלה שלי אם אפשר ליצור עוד מקור תקציבי נוסף להוסיף למשרד הרווחה לטובת העלאת התמחור השעתי.

שירלי פינטו קדוש: ולהגדיל בעצם את התקציב עצמו שמשרד הרווחה מקבל, כך שיוכל לתמחר את המחיר לשעה ביותר מתשעים ₪ לשעה.

אסף דוברוביצר: בעקבות בקשות נוספות, מינהל מוגבלויות כולו שהוא מינהל של ארבעה מיליארד גדל באיזור מאה עשרים מיליון.

אסף דוברוביצר: ומתוך זה שעות התרגום שהיו שמונה גדלו בחמש.

אסף דוברוביצר: זה גידול שאין לו אח ורע בגידולים של משרד הרווחה.

אסף דוברוביצר: בהינתן שמשרד הרווחה וגורמי המקצוע, בדיוני התקציב לקראת שנת 2023 יבחרו לבצע הגדלה נוספת, והפעם במקום העלאת כמות השעות הגדלת התעריף, ויתעדפו את זה ביחס ליתר הצרכים של משרד הרווחה, אנחנו כמובן נענה בחיוב.

אסף דוברוביצר: אנחנו בסופו של דבר מגיבים למה שהמשרד מבקש.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה על ההתייחסות.

שירלי פינטו קדוש: לצערנו זמננו קצר, נשארו לנו ממש חמש דקות אחרונות.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה להתמקד במה אנחנו עושים מכאן והלאה, ולסכם את הדיון.

שירלי פינטו קדוש: יש המון שביקשו זכות דיבור, ולא הספקנו להגיע אליהם.

שירלי פינטו קדוש: זהו דיון ראשון מתוך ככל הנראה רבים שיהיו, עד שנמצא פתרון, וניתן זכות דיבור לכולם.

שירלי פינטו קדוש: בגלל שיש פה בעיה ברורה לכולנו, זה לא בעיה אחת, לא שתיים, לא שלושה וגם לא חמש בעיות.

שירלי פינטו קדוש: דברים שצריך לקדם ולטפל.

שירלי פינטו קדוש: אנחנו צריכים להקים צוות עבודה, ואני רוצה לבקש מהארגונים שנמצאים כאן, ואתנו בזום, אם זה ארגון מלא"ח, אם זה מתורגמנים עצמאים שרוצים לבוא ולקחת חלק, מתמללים, עם משרד הרווחה.

שירלי פינטו קדוש: להקים צוות עבודה, לשבת ולראות איך פותרים את הנושא, לבחון את הבעיות שעלו כאן, גם אם זה אפשר תוך כדי המכרז הקיים היום.

שירלי פינטו קדוש: דוגמא קטנה שבאמת אפשר לראות אותה, זמני ביטול תרגום, שבעצם מבטלים מתורגמן ולא משלמים לו.

שירלי פינטו קדוש: זה משהו שבאמת צריך לבחון איך אפשר כן לתת מענה ולשפר את התנאים האלה, במה שיש.

שירלי פינטו קדוש: אני בטוחה שאפשר למצוא פתרונות.

שירלי פינטו קדוש: אני מבקשת ממשרד הרווחה ומכל הארגונים והנציגים שנמצאים פה לשבת ולעבוד.

שירלי פינטו קדוש: לראות איך אפשר להגיע להסכמות.

שירלי פינטו קדוש: ומשם אנחנו באמת נתקדם.

שירלי פינטו קדוש: כמובן שכשאני אומת מתמללים אני מתכוונת גם למתורגמנים, מתווכי תקשורת, נציגים של חרשים וכבדי שמיעה, כולם לעשות את זה בצורה מסודרת.

שירלי פינטו קדוש: זה בגדול מה שאני רואה כאן להמשך הדיון.

שירלי פינטו קדוש: לצערי אין לנו זמן לדוברים.

שירלי פינטו קדוש: אני אשמח שתשלחו לוועדה ואליי את המסקנות שלכם מצוות העבודה, וברגע שיהיו מסקנות אנחנו נוכל לקיים דיון נוסף בנושא, ולהמשיך להתקדם כדי למצוא את הפתרונות.

שירלי פינטו קדוש: תודה לכולם שהגעתם, הישיבה נעולה.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.