ועדת העבודה והרווחה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 65, 2022-01-12 09:00

אפרת רייטן: אני פותחת את הדיון הבא של ועדת העבודה והרווחה.

אפרת רייטן: ה-12 בינואר 2022 י' בשבט תשפ"ב השעה היא 9:00 בבוקר.

אפרת רייטן: הדיון הוא דיון יזום שהוועדה תקיים הבוקר בנושא מיצוי זכויות של אזרחים ותיקים.

אפרת רייטן: טוב, חשבתי איך לפתוח את הדיון הזה, התלבטתי ולבסוף החלטתי פשוט להקריא איזו שהיא פנייה של אזרחית ותיקה בת 71, שגם שוחחה עם הלשכה שלי בימים האחרונים, ויכול להיות שזה מספר חלק ניכר מהמצב שבו נמצאים אזרחים ותיקים רבים.

אפרת רייטן: אז קוראים לה רעיה היא בת שבעים ואחת והיא זמרת, והיא אומרת לנו ככה "עד הקורונה עבדתי באופן סדיר, עד אז חשבתי שאני שייכת למעמד הביניים, הגיעה הקורונה וחידדה לי את ההבנה שאנחנו משתייכים למעמד העוני.

אפרת רייטן: הקורונה לימדה אותי לקבל עזרה מעמותות פרטיות שבינתיים קרסו בחלקן, נגמרו התורמים והמתנדבים.

אפרת רייטן: עד הקורונה ידעתי רק לתת, הקורונה לימדה אותי לקבל.

אפרת רייטן: החל מהסגר הראשון התבטל לוח העבודה לשנה שלמה.

אפרת רייטן: אני עובדת בעיקר עם בתי אבות וועדי עובדים והם הראשונים לסגור.

אפרת רייטן: המצב ממשיך כמו רכבת הרים, שוב ושוב הופעות שמושגות, מתבטלות עד להודעה החדשה.

אפרת רייטן: הבנו פתאום שעלינו לחיות מארבעת אלפים שלוש מאות שקלים".

אפרת רייטן: היא מדברת עליה ועל בעלה כמובן.

אפרת רייטן: "הקצבה המשותפת שזה אומר תרופות, מזון וחורף ללא חימום.

אפרת רייטן: אנחנו חיים כבר בצניעות די הרבה שנים וחווינו את האסון בבנק למסחר.

אפרת רייטן: אנחנו לא מזמינים אורחים, מצב הבית לא מאפשר זאת.

אפרת רייטן: לא מתקנת שיניים, ולא גם אחרי טיפול כימותרפי שעברתי, המצב לא מרשה זאת.

אפרת רייטן: פתאום הבנתי שאני משתייכת לקבוצה של עוד מיליון מאתיים איש שנזנחו לחלוטין.

אפרת רייטן: כרגע הממשלה, אומנם, מתקנת דברים, משמח, הרבה כסף הולך להמון כיוונים, אבל לא לכיוון הקצבאות.

אפרת רייטן: אני יכולה לספר לכם שאותו קהל של גמלאים מיואש, אין לו שום אמונה שיקרה משהו, וחלק מהם זקנים ביותר וכבר לא מאמין שיזכה עוד לשינוי בחייו.

אפרת רייטן: הקהל מורכב מהרבה אנשים, מלח הארץ, אנשים שנתנו את נשמתם, את כוחם למולדת, שעוד כוחם היה עימם.

אפרת רייטן: היום אני עוסקת בגיוס חתימות לעצומה, שתגיע בסיומה לכנסת וזה לא קל.

אפרת רייטן: אני שומעת סיפורים על חיים בעוני מרוד, בדירות רטובות מטחב ובחיים ללא כבוד.

אפרת רייטן: לצערנו, לא רק שהקצבאות לא עלו הרבה מאוד זמן, היה מי שחשב שזה בסדר אפילו להוריד.

אפרת רייטן: אני כמובן סיפרתי על החיים שלי, אבל דוגמית של עוד מיליון ומאתיים איש שלא פותחים את החימום בחורף.

אפרת רייטן: מצער להזכיר כמה אנשים מתו מהיפותרמיה בחיים שלהם.

אפרת רייטן: האם אותם אזרחים הגונים אמורים לחיות במצב מביש כזה?

אפרת רייטן: האם זו המדינה שהקמנו?

אפרת רייטן: איך אפשר לעמוד ולהסתכל בעיניים שלהם?

אפרת רייטן: במשך הקורונה עוד חולקו מענקים וכרגע בחצי השנה האחרונה כל אחד נזרק וצריך לדאוג לעצמו.

אפרת רייטן: אני חייבת לצין, בלשון המעטה ובצער רב, אכזבה רבה מהמדינה שאני כל כך כל כך אוהבת.

אפרת רייטן: כן, כל יום שבת אני לוקחת אוויר במרפסת המטבח ואני רואה זקן בן 90 מחטט בפחי הזבל, ואני נכנסת מיד הביתה שלא ייראה אותי רואה אותו בבושתו.

אפרת רייטן: אני רוצה להאמין שתלחמו למעני ולמעננו כאריות, שתגרמו לאנשים לחייך ולי לחייך ולשמח אנשים עוד הרבה זמן".

אפרת רייטן: תודה, רעיה, קודם כל שכתבת ודיברת איתנו, וכתבת בצורה כל כך מרגש, אמתית, כנה ופתוחה.

אפרת רייטן: אנחנו מהלשכה כבר מנסים לסייע לה באופן פרטי.

אפרת רייטן: אבל, כמו שרעיה אומרת, היא רק אחת בין מיליון ומאתיים אלף אנשים ותיקים, אותם אנשים שתרמו את כל חייהם, אוהבים את המדינה והיום נשארים מוץ למשחק ונאלצים, כמו שהיא אמרה, לחטט בפחים.

אפרת רייטן: הדיון הזה שאנחנו נקיים כאן הבוקר ינסה לעזור כמה רבדים, ראשית אנחנו נעלה כאן סוגיות של חסמים, של כשלים שקיימים היום במערכת ואולי ניתן לתקן את חלקם באופן מידי וחלקם לא בעבודה מסובכת מדי.

אפרת רייטן: אני שמחה שיושבת איתנו ד"ר גילי תמיר, שכבר שנים רבות עוסקת בתחום, וכמובן מגישה כל ערב תכנית במיצוי של זכויות ברשת ב', ועושה עבודה מדהימה.

אפרת רייטן: אני מוכרחה להגיד שמעבר להבנה שלך גם באמת פותרת, עבור אנשים שמתקשרים אלייך, סוגיות ספציפיות ובאמת ישר כוח.

אפרת רייטן: אז, אני תיכף ארצה לשמוע ממך את התובנות שלך, על מנת שאפשר יהיה לקדם.

אפרת רייטן: כמו כן, אנו נקבל כאן בהמשך מהביטוח הלאומי, מהמשרד לשיווין חברתי, ממשרד הרווחה ועוד מוזמנים רבים אחרים שיעלו לכאן, הפעם בזום לאור התחלואה של הקורונה, וננסה כן לקדם פתרונות כבר בדיון הזה וכמובן בהמשך הדיונים.

אפרת רייטן: אז, גילי, בבקשה.

גילי תמיר: אז קודם כל תודה גם על ההזמנה וגם על שיתוף הפעולה, שהוא מבורך, ואני חושבת שחלק מהעניין שבאמת זו זכות שהתכנית הזו משמשת כאיזו סוג של פלטפורמת פניות ציבור, זה תפקידו של שידור ציבורי, ובוודאי של תאגיד השידור הציבורי ואני באמת צריכה שיש לי גם את הזכות לשמש שם ולסייע.

גילי תמיר: אני אגיד כמה דברים, אנחנו מקבלים מאות פניות ביום, אני חושבת שאולי אנחנו מקבלים פניות בסדר גודל של גוף ממשלתי בינוני.

גילי תמיר: הפניות האלה, הרבה פעמים, הן נושאים פרטניים, אבל הן מלמדות על בעיות חברתיות רחבות.

גילי תמיר: כי, כאשר אנחנו רואים שפנייה חוזרת על עצמה ואנחנו מתחלים ללמוד אותה, מנסים להבין מה קורה מאחורי הקלעים, את יכולה לראות את הבעיה במדיניות, את מה שחסר ואת הקשיים.

גילי תמיר: כמו כן, זה לא סוד שדוחות מבקר נכתבו על זה, ועדות התכנסו בנושא.

גילי תמיר: אגב, ראיתי שהחלטתם הבוקר על הקמת ועדת משנה ואני חושבת שזה מבורך, ואני כבר חשבתי על הממשקים שבעיניי חייבים להיות ועל דברים שאני כבר יודעת שקיימים גם בחוק של הפנסיה, אני אדבר על זה אחרי.

גילי תמיר: בנוסף, גם בעקבות פניות שהגיעו אלינו וגילינו שיש הרבה.

גילי תמיר: המחוקק לא יכול לסגור את כל הדיון, ואני חושבת שהתפקיד שלנו הוא בעיקר להאיר את המקומות החשוכים שאנשים מרגישים אותם מצוין בכיס, אבל הרבה פעמים לא יודעים שהם יכולים לשנות.

גילי תמיר: עבורכם, כמובן בכפוף לשיתוף הפעולה של האופוזיציה, זה אמור להיות משהו שהוא אפשרי.

גילי תמיר: בהקשר של אזרחים ותיקים, באמת בחודשים האחרונים ישנה מגמה מאוד מאוד חיובית של העלאת קצבאות הקיום, השלמת ההכנסה לאזרחים ותיקים , בעצם העלאתם מעל קו העוני שעלה בינואר.

גילי תמיר: המשמעות היא גם שיפור רמת החיים, אבל גם הגדלת מעגל הזכאים.

גילי תמיר: כלומר, אנשים שלפני חודשיים לא היו זכאים להשלמת הכנסה, כי הייתה להם פנסיה קטנה, עכשיו יכולים לקבל תוספת של כמה מאות שקלים, אבל לא רק את התוספת הזו, אלא גם את ההטבות החוקיות שנלוות.

גילי תמיר: אנחנו יצאנו בתכנית רדיו שמטרתה היא לא רק סיוע, אלא גם הנגשת ידע ויצאנו בקמפיין שמטרתו להגיד לאזרחים הוותיקים, חבר'ה מה-1 בינואר אתם יכולים להיות זכאים, לא רק לכסף, אלא גם לסיוע בשכר דירה, להנחות הרבה יותר משמעותיות, לפטור גדול מתרופות ולכל מה שלא ידעתם עליו קודם, בואו תגישו.

גילי תמיר: בעקבות הפניה הזו, שאני מבינה שאת נחשפת אליה, אפרת, ואני באמת שמחה ומברכת על שיתוף הפעולה, הגיעו מאות פניות של אזרחים ותיקים.

גילי תמיר: מאות פניות, גם ברשתות החברתיות, אזרחים ותיקים פעילים היום ברשת, אנחנו כבר מוצאים שימוש בפייסבוק גם של אנשים בני שמונים ושלוש, שמונים וארבע שהם ניצולי שואה.

גילי תמיר: מתוך הפניות האלה למדנו שני דברים, בעצם שני דברים שאנחנו כבר מכירים מכל הדוחות הקודמים אבל הם היו הרבה יותר מוחשים, שיש את מי שלא יודע על הזכויות שלו.

גילי תמיר: לעומת זאת, יש מי שכבר ידע על הזכויות, שמע באמצעות התכנית, פנה וחסמים של בירוקרטיה ואוריינות דיגיטלית עצרו את התהליך.

גילי תמיר: כאשר התחלנו לבדוק את הפניות גילינו שגם מי שכבר ידע והגיש, שיעור לא מבטול של פניות נסגרו בהיעדר השלמת מסמכים.

גילי תמיר: פה, צריך להגיד משהו, המוסד לביטוח לאומי עושה מיצוי זכויות אקטיבי בנושא הזה.

גילי תמיר: כאשר אנשים ממלאים תביעה לקצבת אזרח ותיק, הם נדרשים למלא מבחן הכנסות, ואנשים כל פעם שאלו אותנו בתכנית למה זה קורה, מה אכפת להם כמה חסכונות יש לי, הרי זה לא משליך על אזרח ותיק, אז אמרתי להם שזה בשביל לדעת אולי מגיע לכם השלמת הכנסה.

גילי תמיר: עכשיו, ביטוח לאומי באמת בעניין הזה הוא עושה עבודה שמעט משרדי ממשלה עושים.

גילי תמיר: הוא פועל באופן יזום מבלי אפילו להסביר על מנת לאתר את הזכאים, אבל לא הכל ניתן לעשות.

גילי תמיר: זאת אומרת, מסתבר שעדיין כשאנשים צריכים להגיש בגלל שזו פעולה שיש בה מבחן הכנסה, כלומר אני צריכה לדעת כמה כסף את מרוויחה כדי לדעת אם את זכאית או לא.

גילי תמיר: את צריכה להתחיל להציג לי מסמכים ואת צריכה להעביר אותם.

גילי תמיר: גילינו שפה ישנה בעיה.

אפרת רייטן: אז כל המסמכולוגיה הזו וללכת ולהשיג מסמכים תוקע הרבה מאוד - - -

גילי תמיר: כי היא קבועה בחוק, כלומר זו לא איזו שהיא שרירות של מוסד, היא קבועה בחוק.

גילי תמיר: החוק דורש אישורי הכנסה.

אפרת רייטן: אז מה אפשר לעשות?

אפרת רייטן: אבל, בדיוק אם החוק דורש אז מה אפשר לעשות?

גילי תמיר: אז חשבנו על כמה דברים, גם התחלנו לנסות ולהבין עד כמה זה נפוץ, כי ראינו למשל זוג, אזרחים ותיקים, הוא דיבר בשידור וסיפר.

גילי תמיר: הם כנראה אנשים בלי אוריינות דיגיטלית, כמו שהוא אמר לי בשידור "אני פרימיטיבי כזה, אני לא מסתדר עם כל הדבר הזה".

גילי תמיר: עכשיו, אם אין להם מערכות תמיכה, כדוגמת ילדים, שיכולים לעשות את כל הסידורים האלה עבורם, הם בבעיה, איך הם ישלימו את המסמכים?

גילי תמיר: לא יכולתי שלא לחשוב על מהלכי המתנדבים שקיימים גם למשרד לשיווין חברתי וגם אגף יעוץ לקשיש של המוסד לביטוח הלאומי ופניתי להבין איך זה עובד בפועל.

גילי תמיר: הבנתי שהרבה פעמים הסניפים שרואים שיש בעיה , הסניף מפנה ויוצר קשר יזום.

גילי תמיר: אבל, עדיין הסניף לא יכול לעשות פעולה של יישום עבור אותו קשיש.

גילי תמיר: חשבנו שמענה אחד צריך להיות באמת באיגום, איגום המשאבים.

גילי תמיר: החיבור של המתנדבים בדיוק למקרים האלה, לאותם אזרחים ותיקים שלא מצליחים לצלוח את הפרוצדורה והם צריכים עזרה, לנסות לסייע באמצעות מתנדב שיעזור להם ויושיט להם את היד, יחד איתם, ייגש איתם אפילו לבנק ויסביר מה צריך.

אפרת רייטן: ממש להצמיד מלווה.

גילי תמיר: אני גם אתן תיכף דוגמה של קשישה מאשדוד, אנחנו מלווים כמובן בהתנדבות את הכל בכפוף לשידור.

גילי תמיר: קשישה בת תשעים מאשדוד שגיליתי שהיא לא מקבלת השלמת הכנסה, לא רק הזוג הזה.

אפרת רייטן: ויכולה לקבל, זכאית.

גילי תמיר: ברור, היא זכאית.

גילי תמיר: עוד אומרים לי בביטוח לאומי מגיע לה שנה אחורנית, רק תמציאי תדפיסי עובר ושב של שניים עשר החודשים האחרונים, היא תקבל גם שנה רטרואקטיבית.

גילי תמיר: עכשיו, היא לא קוראת, היא לא יודעת לכתוב, אין לה גישה עכשיו.

גילי תמיר: אגב, לגשת לבנק ולבקש את המסמכים, בניגוד לכן ולי שאנחנו יכולות להוציא אותם מהאפליקציה ללא תשלום, כאשר היא תיגש לבנק היא תשלם בין שישה עשרה, לעשרים וחמישה שקלים על הדפסת המסמכים האלה, שמתבצעת על ידי הפקיד.

גילי תמיר: אגב, אין פטורים לאוכלוסיות בהקשר הזה, גם העמלות המסובסדות לא מתייחסות לדבר הזה.

אפרת רייטן: זאת אומרת, היא כאילו נפגעת פעמיים, היא יכלה לעשות את זה בקלילות באפליקציה, אבל היא לא מחוברת והיא צריכה ללכת פיזית, היא בת תשעים, ולשלם.

גילי תמיר: סגרו את הסניפים כי אנחנו בקורונה.

אפרת רייטן: וסגרו גם את הסניפים, צריך להגיד.

אפרת רייטן: נכון.

גילי תמיר: בסוף, אגב, אני אספר לך אפרת, שפשוט באתי אליה הביתה, עשיתי ביקור בית החתמתי אותה על נייר, שבו שלחנו ביחד פקס מהטלפון שלי לבנק שלה, שמבקש לשלוח לעובדת הסוציאלית שמלווה אותה ומסייעת לה לקבל, תדפיס שניים עשר החודשים האחרונים.

גילי תמיר: חתמנו על טופס עם מספר הטלפון שלי ואני חייבת לומר, אגב, שפקידת הבנק חזרה אליי בעצמה, נתנה לי את הנייד שלה, אמרה לי איזה יופי, אני אעזור ושלחה את הטפסים, הם כבר בביטוח הלאומי תוך שש שעות.

גילי תמיר: אבל, אנחנו יודעות איך עובדת המערכת, אנחנו יודעות איך להפעיל אותה.

אפרת רייטן: אז כשיש עובדת סוציאלית במקום שהיא כבר מכירה - - -

גילי תמיר: או מתנדב.

אפרת רייטן: אבל, במקרה שאת מספרת יש הרי כבר עובדת סוציאלית שנמצאת בתמונה, היא לא יכולה לסייע, אם אנחנו מדברים על איגום משאבים?

גילי תמיר: תראי, אני חושבת שזה הרבה יותר מורכב, כי צריך לקחת בחשבון שרוב הקשישים לא נמצאים בקשר.

גילי תמיר: אנחנו יודעים שהרבה מאוד מהקשישים, מהאזרחים הוותיקים, לא נמצאים בקשר עם מחלקות הרווחה.

גילי תמיר: לכן, למשל, את יודעת, אנחנו לומדים כל הזמן מתוך הפניות, דיברנו על החשיבות של מועדוני היום לאזרח הוותיק.

גילי תמיר: מועדוני היום שהיום לא משמשים כמרכזי מיצוי זכויות, אבל הם מרכזים אוכלוסייה שלא תגיע למחלקות בשירותים הפרטיים.

גילי תמיר: אני קצת מרחיבה ואני רוצה חזרה תיכף לצמצם, כי העולם הזה הוא עולם אינסופי לאנשים שלא מקבלים שירות.

גילי תמיר: אבל, צריך לומר שהרבה מאוד מהאזרחים הוותיקים לא מוכרים לרווחה, אני מניחה שגם את תהיה אזרחית ותיקה, הסיכוי שתפני לרווחה יהיה מאוד מאוד קטן.

גילי תמיר: עם זאת, היכן זה יכול להיות רלוונטי?

גילי תמיר: בממשקים של בריאות, של סיעוד ושל אותן שעות שתקבלי במועדון היום, על מנת להפיג בדידות חברתית, שם את לא בהכרח תפגשי אנשים בעוני ועדיין זה לא אומר שלא תהיה להם שום זכאות למיצוי זכויות ושלא תוכלי לעשות עבודה.

גילי תמיר: לכן, אני חושבת שהרבה פעמים אני רואה איך המדינה מחפשת לייצר שירותים חדשים כל הזמן, להשקיע עוד כסף, לפעמים צריך להשתמש במאגר המענים הקיימים שלנו כדי להגיע לאוכלוסיות, שהן גם ככה מוכרות לו רק לא באפיקים שאנחנו מכירים.

גילי תמיר: כלומר, זה יכול להיות שאמצעות מוקדי המתנדבים הן של המשרד של שוויון חברתי והן של אגף של אגף יעוץ לקשיש, זה יכול להיות באמצעות מועדוני היום של משרד הרווחה, מאה שישים מועדוני יום שפרוסים בארץ.

גילי תמיר: בנוסף, זה יכול להיות באמצעות העובדים הסוציאליים במחלקות לשירותים חברתיים עושים את זה, הם עושים, ואגב זה גם יכול להיות באמצעות המוסד לביטוח לאומי.

גילי תמיר: אני יודעת כאשר משהיא כבר מגיעה יעזרו לה, אני יודעת שגם הרבה פעמים פקידות התביעות או עובדות הגמלאות, יכולות לפנות בעצמן לבנק, לסייע ולהסביר מה צריך.

גילי תמיר: זאת אומרת אבל, אנחנו צריכים מישהו מתכלל בסוף וזאת התשובה אולי.

גילי תמיר: עכשיו, מי יהיה האדם המתכלל?

גילי תמיר: יש מענים, אנחנו רק צריכים ליצר איזה שהוא מענה, שמאפשר לאותו קשיש להסתייע בהם ולא נותן לפניה הזו להיסגר.

גילי תמיר: עכשיו אני אומר עוד משהו קטן, לפני הדיון הזה פניתי ושאלתי חברות, רחרחתי, כמה תיקים עכשיו שעומדים להיסגר להשלמת הכנסה, יש בכמה סניפים?

גילי תמיר: שאלתי כמה תיקים כאלה נמצאים כרגע ועומדים להיסגר, בגלל אי השלמת מסמכים.

גילי תמיר: אז, בסניף אחד, קיבלתי תשובה של סביב השלושים ותשעה, ארבעים.

גילי תמיר: הם לא ייסגרו כמובן, זה ברור שיעשו פה עבודה וגם ברור לי תיכף המוסד לביטוח לאומי ירים את הכפפה, אני יודעת שזה יקרה, אבל הדברים האלה לא צריכים לקרות.

גילי תמיר: עכשיו אני אגיד עוד דבר אחד, החוק היום, הוא חוק חדש יחסית שנחקק לפני שנה, שמאפשר לאותם קשישים שלא קיבלו השלמת הכנסה לקבל רטרואקטיבית את הכסף לשנה, שנה מיום הגשת התביעה.

אפרת רייטן: אותה אוכלוסייה שזכאית להשלמת הכנסה.

גילי תמיר: בדיוק.

גילי תמיר: אותה אוכלוסייה שבעצם המדינה לא קיימה את חובתה החוקית, ויש פה חובה חוקית לתת לה קיום מינימלי של שלושת אלפים מאתיים וחמישים שקלים עד לינואר ומינואר שלושת אלפים שבע מאות ומשהו.

גילי תמיר: כלומר, למדינה ישנה חובה חוקית והיא לא עומדת בה, האנשים האלה נמצאים מתחת לקו העוני.

גילי תמיר: הזוג הזה, שסיפרתי לכם עליו, שהתקשר לשידור, מאז 2018 חי מסך הכנסות של ארבעת אלפים שקלים והוא לא יכול לקבל את זה מ-2018, כיוון שב-2003 שונה חוק הבטחת הכנסה ובעצם שלל את האפשרות לקבל גמלת השלמה או הבטחת הכנסה רטרואקטיבית לשלוש שנים, וההחלטה בזמנו הייתה של שר האוצר.

אפרת רייטן: שהייתה השנה שבה, לדעתי, הרבה מאוד קצבאות קוצצו.

גילי תמיר: קצבאות הקיום קוצצו שם - - -

אפרת רייטן: בצורה רוחבית.

גילי תמיר: והזכויות יהיו מאוד מאוד קשוחות.

גילי תמיר: אני חושבת שברור ששינוי חקיקה יפתור את הדבר, אבל יש גם אפשרויות שנמצאות בתוך סמכות המוסד לביטוח לאומי בעניין הזה.

גילי תמיר: כלומר, ברגע שהוגשה תביעה ומולאו המסמכים, גם הזוג הזה הגיש תביעה ב-2008, את המסמכים הם מילאו, התביעה לא הושלמה בגלל - - -

אפרת רייטן: האם הם יודעים שהתביעה לא הושלמה, כי חסרים להם מספר מסמכים?

גילי תמיר: כן.

גילי תמיר: הם אמרו אנחנו הגשנו - - -

אפרת רייטן: ואז בעצם סוגר את התיק בשלב מסוים, אחרי מספר שנים?

גילי תמיר: הוא צודק.

גילי תמיר: הוא אומר אנחנו פנינו---

אפרת רייטן: חוסר מעש.

גילי תמיר: הם הוא אומר אנחנו לא יכולים להשלים את התביעה, זאת אומרת אי אפשר לתת.

אפרת רייטן: ואז התיק נסגר והוא לא נשאר פתוח?

גילי תמיר: הוא לא נשאר פתוח, אבל הוא נמצא במערכת.

גילי תמיר: זאת אומרת, שאפשר למצוא, אני אגיד בעדינות, יש עדות לתביעה שהוגשה, התביעה קיימת.

אפרת רייטן: הנה ענת אומרת ככה, אולי אפילו מייעצת בתבונה רבה, האם אי אפשר לקבוע בשלב מסוים, אחרי שנה שנתיים שבאמת התיק הזה סתם תקוע, לשלוח אז את המתנדב?

גילי תמיר: ביטוח לאומי בטח יוכל להסביר את זה הרבה יותר טוב ממני, את יודעת יש גבול למה שאנחנו יכולים לגלות, אבל ביטוח לאומי מנסה.

גילי תמיר: זאת אומרת, אני חושבת שיש זמן סביר של שלושים, שישים יום של אי הגשת המסמכים, ביטוח לאומי יוצר קשר ומתקשר.

גילי תמיר: אני חושבת שאולי פה צריך ליצר משהו שהוא הרבה יותר מוסדר, כלומר לבוא וליצר נוהל חדש, אפשר לאתר את התיקים, אפשר להחליט שכל כמה חודשים עושים שליפה יזומה של התיקים - - -

אפרת רייטן: בדיוק.

אפרת רייטן: מעניין כמה תיקים כאלה יש עכשיו בביטוח הלאומי.

גילי תמיר: אני לא יודעת, אבל גם פה אני אומר שברור לי שתיקון חקיקה של שלוש שנים רטרואקטיבית הוא מהלך מאוד מאוד מורכב, ובוודאי מהלך שדורש הרבה מאוד עבודה מול האוצר.

גילי תמיר: אבל, אני כן חושבת שבתוך הסמכות של המוסד לביטוח לאומי, שכבר הוגשה תביעה והיא כבר קיימת במערכת, היא מאפשרת במקרים רבים, ואני ראיתי איך זה קורה הרבה פעמים, ופה צריך לומר שהמוסד לביטוח לאומי הוא גוף שהרבה פעמים מוצא פתרונות יצירתיים שנמצאים בתוך סמכותו, כמו החל"ת המוצדק שראינו לפני שנתיים.

גילי תמיר: כאשר התביעה קיימת בתוך המערכת, אפשר לעקוף באמצעות הדבר הזה שיהוי, ובוודאי היועצת המשפטית - - -

ענת מימון: אפשר לקבל מהם מועד הגשת התביעה.

גילי תמיר: בדיוק, כלומר אפשר לקבוע שמועד הגשת התביעה הוא המועד הקובע, ולעקוף את השינוי ואז אין הענקה רטרואקטיבית, ולכן אני מציעה פתרונות יצירתיים שאני חושבת שיכולים לעבוד.

גילי תמיר: אני אומר רק עוד דבר אחד, אני באמת חושבת שהמענה צריך להיות במתנדבים שקיימים, בשירותים שקיימים, בעובדים הסוציאליים שקיימים, באיתור יזום של התיקים האלה אחת לכמה חודשים.

גילי תמיר: כלומר, ליצר מבצעים לא נקודתית בסניפים, אלא מבצעים כחלק ממדיניות של המוסד לביטוח לאומי, אני בטוחה שיש לי פרטנרים בעניין הזה.

גילי תמיר: אני כן אומר שאני חושבת שצריך לבחון אפשרות, לפחות בעניין העמלות של המסמכים, לפטורים לאוכלוסיות.

גילי תמיר: אני חושבת שזה לא ראוי ולא הגון שאדם שנמצא בעוני וזקוק למסמכים האלה כחלק מדרישה חוקית, על מנת לקבל קצבה שתוציא אותו מעוני, צריך לשלם עשרות שקלים בשנה והוא יצטרך לשלם אותם כל שנה כדי להנפיק את המסמכים בהיעדר אלטרנטיבה אחרת.

אפרת רייטן: זה מעניין באמת לשמוע על התשלומים האלה, האם זה כן מסובסד לא מסובסד.

ענת מימון: לא ממש הבנתי על מה הוא משלם.

גילי תמיר: על הנפקת המסמכים.

גילי תמיר: כשאת צריכה להנפיק, לא באמצעים דיגיטליים, דפי חשבון, אישורי חשבון של שניים עשר חודשים אחרונים, לקשישה מאשדוד זה עלה שישה עשר וחצי שקלים שלשום.

אפרת רייטן: והיא אותה זכאית להשלמת הכנסה, זאת אומרת ממילא רואים בה כאחת שאין לה, היא בהשלמת הכנסה, המדינה מכניסה את היד לכיס אבל בוא ניקח לה שישה עשר שקלים.

גילי תמיר: בזכות הפניה שלנו, היא כבר מקבלת כדי לקבל את הרטרואקטיבית לשנה, היא הייתה צריכה להוציא את המסמכים של שנה ועליהם היא כבר הייתה צריכה לשלם עמלה, מכיוון שהעמלה הזו קבועה.

אפרת רייטן: איפה העמלה הזו?

אפרת רייטן: האם לא צריך לבטל את זה עבור אותם אזרחים ותיקים, שממילא אין להם?

גילי תמיר: אפשר שמי שכבר זכה, לצורך העניין אפשר ליצר מנגנון שבו אדם שהוכר כמקבל השלמת הכנסה, יקבל את העמלה הזו חזרה מהבנק בכפוף להצגת המסמך.

אפרת רייטן: נכון.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני בדיוק נזכרתי שעם אמא שלי עשינו את אותו תהליך ובאמת שילמנו איזו שהיא עמלה.

גילי תמיר: נכון.

גילי תמיר: מה שאני מצאתי הוא שהעמלה הזו שהיא נעה בין שישה עשר לעשרים וחמישה שקלים.

גילי תמיר: יכול להיות שעבורנו זה ייראה כסכום זניח, אבל כשאת באה מקצבת השלמת הכנסה של אלף ומשהו שקלים - --

אפרת רייטן: נכון.

אפרת רייטן: לא, מבחינת השיעורים, תחשבי איזה שיעור זה באחוזים.

גילי תמיר: אני גם חושבת מבחינת הצפייה החוקית, אם החוק דורש ממני להוכיח הכנסה והחוק לא נותן לי כלי לקבל אותה מבלי לשלם עליה, אני חושבת שיש פה בעיה.

אפרת רייטן: נכון, אז זה תיקון ראשון שאנחנו נטפל בו.

אפרת רייטן: בסדר גמור.

אפרת רייטן: גילי, תודה רבה.

אפרת רייטן: יש לך עוד משהו נוסף שאת רוצה להגיד?

גילי תמיר: תמיד, אבל נעצור פה.

אפרת רייטן: רגע, אז הנה יש כמה שאלות ותיכף נעבור לזום גם.

ענת מימון: אולי שאלה קצרה, את התייחס עכשיו בעיקר לנושא שאמרת מי שיודע כבר והפרוצדורה מקשה עליו, לגבי הקבוצה הראשונה שכלל לא יודעת על הזכאויות שלה, את מכירה איזו שהיא פניה יזומה שיש?

ענת מימון: לדוגמה, מהביטוח הלאומי על מנת לעדכן את הזכאות כדי לקבל זכויות או שזה - - -

גילי תמיר: כן.

גילי תמיר: אני יכולה להגיד שאני יודעת, ושוב אני אומרת ואני חייבת לומר, שאם יש גוף שאני יודעת שכן עושה מיצוי זכויות אקטיבי זה המוסד לביטוח לאומי.

גילי תמיר: הלוואי ורוב גופי הממשלה היו נוהגים באופן דומה, לצערי יש עוד הרבה מאוד גופים שצריכים להשתפר.

גילי תמיר: ביטוח לאומי יוזם פנייה - - -

ענת מימון: כי הם לא מחויבים על פי החוק, לדעתי.

גילי תמיר: לא, אין חוק.

גילי תמיר: אני חושבת שבזמנו חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, אני יודעת שהיא נעזרה בכתיבה של הצעת החוק הזו, שדיברה על חובתם של גופים להנגיש זכויות.

גילי תמיר: אני באמת חושבת, אגב, אולי זה היה יכול להיות רעיון מאוד מעניין להקים שדולה למיצוי זכויות בכנסת, אבל אני חושבת שאין היום חובה חוקית של גוף להנגיש את המידע, דוח מבקר המדינה, דוח ועדת ששינסקי.

גילי תמיר: כולם עוסקים בשישינסקי בגז, אבל דוח ששינסקי שדיבר על קיום בחברות של אזרחים ותיקים, דיבר בדיוק על הסוגיה הזו.

גילי תמיר: הדוח דיבר גם על גובה הקצבאות, על חוסר הנגשת הידע, על העובדה שהרבה מאוד קשישים והיעדר אוריינות דיגיטלית והיעדר חשיפה למידע ובכלל לא יודעים על הזכויות, ביטוח לאומי עושה פנייה יזומה.

גילי תמיר: למשל, אנחנו ראינו שהרשות לניצולי שואה עושה לפעמים פניות יזומות, אבל גם שם, פה צריך להבין משהו, התקשורת היא באמצעות פתקים ומכתבים והיא לא תקשורת אפקטיבית.

גילי תמיר: במקרה של הווטרנים שליוויתי שגם שם היה סיפור מאוד מורכב, איתרנו וטרנים בני תשעים ותשע שלא ידעו בכלל שהם זכאים למענק של עשרת אלפים שש מאות שקלים בחודש מהרשות לניצולי שואה, שזה מטורף.

גילי תמיר: אבל, אחר כך הסתבר שהרשות לניצולי השואה פנתה בחלק מהמקרים, ובגלל שלא היה שם מתורגמן, מתווך, לא מתנדב שבא לבתים לאותם דיורים מוגנים שחברות משכנות, ותיווך את הדבר הזה, המידע הזה לא היה אפקטיבי.

גילי תמיר: כלומר, גם אופן הנגשת המידע הוא חשוב, לכן למשל בתכנית שלנו אנחנו כל היום עסוקים בלפשט מידע שהוא מידע מורכב, להסביר אותו בכל כך הרבה אופנים, להנגיש אותו בצורה ויזואלית, בצורה כתובה, באודיו, בסרטונים ובכל דרך שאפשר לעשות.

גילי תמיר: בסוף אגב, לא מנוע הזכויות הממשלתית הזו, אין תחליף לגורם המתכלל.

גילי תמיר: לכן, אני חושבת שהמשאבים של מתנדבים, של עובדים סוציאליים, של אנשים שנמצאים בממשק ישיר - - -

אפרת רייטן: מה עם קופות החולים?

אפרת רייטן: הרי, בסוף הם מגיעים לרפואה בקהילה ושם יש מגע הרבה יותר הדוק.

גילי תמיר: קודם כל, היום אין מגע.

גילי תמיר: נכון להיום בעקבות הקורונה - - -

אפרת רייטן: אבל עדיין מגיעים לקופות החולים, מה לעשות.

גילי תמיר: זה נכון, ועדיין אני חושבת שהממשק שם הוא מצומצם.

גילי תמיר: אנחנו ראינו את זה עכשיו, אנחנו עכשיו מנסים ללמוד קצת את הנושא של ריתוקי בית בהקשר של אזרחים ותיקים.

גילי תמיר: אני נתקלתי בכמה וכמה מקרים של אזרחים ותיקים שאין להם אפילו מעלית כדי לעלות במדרגות בבניין הישן שבו הם גרים, ואז פתאום גיליתי שהם בכלל לא מוגדרים כריתוקי בית ואני שואלת את עצמי מדוע.

גילי תמיר: כלומר, למה הם צריכים לצאת לקופת החולים בכלל, על מנת לקבל את השירותים, אם הם בכלל רתוקים לכיסא גלגלים ולא יכולים לצאת מהבית.

גילי תמיר: זאת אומרת, אנחנו רואים שאזרחים ותיקים, זה לא סוד זה מדובר שנים, הם לא מצליחים למצות את הזכויות שלהם בשלל תחומים, מהתחומים הרפואיים.

גילי תמיר: לכן, אני לא הייתי שמה את יהבי על קופות החולים, זה מה שאני אומרת.

גילי תמיר: אני לא הייתי תולה את יהבי בקופות החולים ובמרפאות של קופות החיים, אני דווקא חושבת שכמי שרואה את מה שקורה בשטח לצמצם את ההגעה לשם ובעצם לצמצם - - -

אפרת רייטן: כי דיברנו על מערך המתנדבים ותיכף ננסה להבין מה הוא מערך המתנדבים, למי יש את המערך הזה והאם באמת אפשר לשכלל אותו באופן הזה - - -

גילי תמיר: אפשר.

גילי תמיר: יש גם את שי"ל, שירות יעוץ לאזרח, של משרד הרווחה שגם הוא מוכר.

גילי תמיר: כלומר, יש בביטוח לאומי יש מערכי מתנדבים מאוד מאוד גדולים.

אפרת רייטן: אז זהו, אולי נפנה לביטוח הלאומי, אם יש לנו מישהו כבר בזום?

אפרת רייטן: אולי נפנה ללבנה עזרא.

לבנה עזרא: בוקר טוב לחברי הוועדה ובוקר טוב לך, יושבת הראש.

לבנה עזרא: שמעתי באריכות רבה את כל מה שגילי תמיר ציינה, וגילי תמיר היא שותפה מאוד מאוד טובה של המוסד לביטוח לאומי, אני נמצאת איתה בקשר ישיר.

לבנה עזרא: אני רוצה להתייחס לכמה דברים, אבל גם למה שאת אמרת, כבוד יושבת הראש, וגם לנתונים שהכנתי עבור הוועדה.

לבנה עזרא: בפתיחת הדיון שלך, כבוד יושבת הראש, לשמוע אותך היה פשוט דמעות עומדות בעיניי.

לבנה עזרא: אני נתקלת במקרים האלה רבות, ומבחינתי כל המציל נפש אחת כאילו הציל עולם מלא ואני אשמח לקבל את פרטי המקרה הזה מהעוזרת הפרלמנטרית שלך, ואנחנו בודקים כל מקרה לגופו.

אפרת רייטן: תודה רבה, לבנה.

לבנה עזרא: עכשיו, אני רוצה לפני כן להתייחס למה שגילי תמיר אמרה, והיא אמרה רבות, אני רוצה לסבר את אוזניכם ואת אוזני חברי הוועדה במספר נתון.

לבנה עזרא: סכומי השלמת ההכנסה באמת עלו בסכום מאוד מאוד משמעותי, שמאפשר לנו לעשות מיצוי זכויות מאוד מאוד רחב ועל זה אנחנו עובדים בימים אלו.

לבנה עזרא: אני אתחיל בעובדה שבגיל קצבת השלמת ההכנסה מגיעה היום כשלוש אלפים שמונה מאות ליחיד, שלושת אלפים שבע מאות תשעים ותשעה ליחיד, או לזוג ששת אלפים ושניים, זה פחות למי שפחות מגיל שבעים; ומי שמעל גיל שבעים זה מגיע לשלושת אלפים שמונה מאות שלושים וששה ליחיד, לזוג חמשת אלפים שישים ושניים; ומעל גיל שמונים זה כבר יותר גדול, שלושת אלפים שמונה מאות שבעים ושלושה וששת אלפים מאה עשרים.

לבנה עזרא: ברור לחלוטין שאלו סכומים שהרבה מאוד אוכלוסיות יכולות להיכנס בתוכם.

לבנה עזרא: מה קרה עד עכשיו?

לבנה עזרא: עד עכשיו אני, האגף שלי, משרת אוכלוסייה של מעל מיליון איש, מתוכם מקבלים השלמות הכנסה בפועל, מאה תשעים וארבע אלף משפחות, שזה מאתיים שלושים ושמונה אלף אנשים מקבלים השלמת הכנסה.

לבנה עזרא: כלומר, אם אני לוקחת את המיליון, כל אדם רביעי במדינה מקבל השלמת הכנסה ואי אפשר להתעלם מהנתון הזה.

אפרת רייטן: וואו, כל אדם רביעי?

לבנה עזרא: כל אדם קשיש רביעי מקבל השלמת הכנסה.

אפרת רייטן: מדהים.

אפרת רייטן: כל אדם קשיש רביעי מקבל השלמת הכנסה מהמדינה.

לבנה עזרא: נכון.

לבנה עזרא: בואי תסתכלי, אם אני מדברת על מיליון אנשים, ומתוכם יש לי מאתיים שלושים ושמונה אלף איש שמקבלים השלמת הכנסה, שמבחינת משפחות, זה שווה מאה תשעים וארבע אלף משפחות, אז זה יוצא שכמעט כל אדם רביעי מקבל השלמת הכנסה מהמדינה.

לבנה עזרא: בנוסף, אני אומרת את זה בריש גלי, יש עוד הרבה שיכולים להיות זכאים ולא מקבלים, ותיכף אני אתייחס איך אנחנו מגיעים אליהם.

לבנה עזרא: כלומר, כבוד יושבת הראש, את מזדעזעת מהנתון, אבל זה נתון אמיתי שאני חיה אותו יום יום ויום יום אנחנו מנסים לראות איך לעזור ואיך להכיל עוד פניות נוספות שיכולות להיות זכאיות.

אפרת רייטן: ברור.

אפרת רייטן: וצריך לומר, אני מבקשת באמת לומר הרבה מילים טובות לכל העשייה שלכם בביטוח הלאומי, על אחת כמה וכמה בשנתיים באחרונות עם כל השינויים החקיקתיים וכמובן על רקע הקורונה, המענקים ומיצוי הזכויות.

אפרת רייטן: אני יודעת שאתם עושים שם עבודה באמת רצינית מאוד ובאכפתיות גדולה מאוד, אז יישר כוח לבנה.

לבנה עזרא: תודה רבה.

לבנה עזרא: אני בכל זאת לא יכולה להתעלם, יש לציין שבכל זאת יש אוכלוסיות שלא יכולות לקבל השלמת הכנסה, כי כמו שגילי תמיר אמרה תשלום הבטחת הכנסה על פי חוק הבטחת הכנסה, הוא תשלום שמותנה במבחן הכנסות.

לבנה עזרא: אז, לא יכולים לקבל מי שהם לא תושבים, לא יכולים לקבל חברי קיבוץ או מושבים שיתופיים, לא יכולים לקבל מי שיש להם הכנסות גבוהות או עם רכב מעל.

לבנה עזרא: עכשיו, החוק הרי העלה את סכום הרכב מארבעים אלף לשישים אלף, אבל מי שמעל שישים אלף שולל ונשללת לו הזכאות להשלמת ההכנסה.

לבנה עזרא: מי ששוהים בחו"ל מספר פעמים, חמש פעמים בשנה, או מעל מאה ימים בשנה קלנדרית, כלומר ישנם תנאים מגבילים בחוק.

לבנה עזרא: גם אם אני נורא רוצה לאשר, בא המחוקק ואומר לי אם כל הכבוד לך זה וזה וזה, לא יכול, למה?

לבנה עזרא: מהחשיבה שאולי יש לו, במבחן הכולל, הכנסה מעבר להכנסה המינימלית המובטחת.

אפרת רייטן: גילי או את, תוכלו להגיד לי מתי פעם אחרונה המחוקק נתן דעתו למבחן ההכנסה ועשה שם תיקונים?

גילי תמיר: לפני איזה שלושים שנה?

גילי תמיר: כמה, לבנה?

לבנה עזרא: ככה, התיקון חוק של הבטחת הכנסה באמת לא שונה הרבה מאוד שנים, אבל אי אפשר להתעלם מהתיקון האחרון שלקח את הרכב ואמר לא הגיוני שאדם עם שווי רכב של ארבעים אלף שקל ותיקנתם את זה באמת לשישים אלף שקל.

לבנה עזרא: מדי פעם ישנה העלאה קטנה, לא גדולה, של הסכום הדיסריגרד, מה זה הדיסריגרד, זה כמה בן אדם שמקבל השלמת הכנסה יכול לקבל פנסיה שלא תפגע לו בסכום השלמת ההכנסה או מותר לו לעבוד ועדיין לקבל סכום השלמת הכנסה.

לבנה עזרא: אבל, אילו סכומים שבאמת לא משתנים הרבה, הם לא עולים הרבה, אבל ציינו קודם, אנחנו עובדים באמת לפי המחוקק.

לבנה עזרא: אך על אף זאת, יש לנו מיצוי זכויות מאוד מאוד רחב, ונתחיל בכללי, כל תביעה לקצבה לאזרח ותיק, שאירים, גמלאות קיום מבחינתי, מצורפת לה תביעה להשלמת הכנסה, לכל תביעה.

לבנה עזרא: אנחנו התחלנו את המהלך הזה, ואני חייבת לספר לכם שבשנת 2011 או 2012, לזיכרוני, בשעתו הייתה המנכ"לית הקודמת, אסתר דומיניסיני והיא באה ואמרה בואו נעשה מיצוי זכויות רחב.

לבנה עזרא: לקחנו את כל הקובץ של מיליון איש ועשינו סימולציה מי עשוי להיות זכאי בהתאם למאגר המידע שיש לנו במוסד לביטוח לאומי.

לבנה עזרא: אז, יצאו לנו פוטנציאלים של כחמשה עשר אלף, כמעט בוודאות מוחלטת, של זכאות.

לבנה עזרא: אני מתביישת להגיד כמה תביעות הוגשו לנו בפועל, ואלו בדיוק החסמים של הבירוקרטיה, שגילי תמיר מדברת עליהם.

אפרת רייטן: את זוכרת את המספר של כמה אושרו לכם בפועל?

לבנה עזרא: אלף חמש מאות.

אפרת רייטן: מתוך חמש עשרה אלף פוטנציאל?

לבנה עזרא: רק אלף חמש מאות, זה היה משהו שעשינו ב-2011, 2012, ואז החלטתי שכל תביעה לקצבת אזרח ותיק, החלטנו במוסד לביטוח לאומי, יצורף עליה טופס תביעה להשלמת הכנסה.

לבנה עזרא: כלומר, אני לא רוצה שאתם תחזרו אחריי, אני באה אליכם, ממלאה, אומרת לכם תמלאו, אתם יכולים להיות זכאים והרחבנו את המידע באתרי האינטרנט.

לבנה עזרא: אגב, אתר האינטרנט שלנו מונגש בארבע שפות, אגב, אפילו המחשבון לאחרונה גם מותאם לשפה הרוסית.

לבנה עזרא: אנחנו מתקשרים עם המבוטחים באמצעות הודעות, מיילים ובאמצעות מכתבים, עכשיו לאחרונה החלטנו שאנחנו מרחיבים את הקניות למשפחות באמצעות בני משפחה קרובים.

לבנה עזרא: זה משהו שאנחנו צריכים לפתח אותו, עשינו את זה במענק לכל אזרח שפנינו לבני משפחה קרובים, על מנת ליידע את המשפחות.

אפרת רייטן: האם הדרכים שבאמת כרגע מתחילים לשנות את דרכי היידוע, האם זה באמת מצליח, מגיע למטרתו?

אפרת רייטן: אתם מצליחים להגיע ליותר?

לבנה עזרא: בהחלט.

לבנה עזרא: אנחנו מרגע שנפעיל פניות לבני משפחה קרובים, אנחנו נעקוב אחרי זה.

לבנה עזרא: זה הוכיח את עצמו.

אפרת רייטן: הוכיח את עצמו.

לבנה עזרא: אין שום סיבה שזה לא יוכיח את עצמו פה.

לבנה עזרא: אבל, בואו נדבר רגע על נושא, מעבר לפתיחת הערוצים שיש לנו, כל הטפסים שלנו הם גם טפסים מקוונים לאותם אוכלוסיות שבכל זאת כן משתמשים באתרי האינטרנט וכן יודעים להשתמש.

לבנה עזרא: אז, הכנו גם את טפסי השלמת ההכנסה בצורה מקוונת.

לבנה עזרא: מה קורה כרגע?

לבנה עזרא: כרגע יש לנו העלאה של סכומים של השלמת הכנסה, שכמו שציינתי, יכולה להכיל הרבה מאוד אוכלוסיות נוספות.

לבנה עזרא: מה עשינו בשבועיים האחרונים?

לבנה עזרא: הרי התיקון לחוק נכנס ב-1 בינואר 2022, אז השלמת ההכנסה קפצה משלושת אלפים שלוש מאות, לכשלושת אלפים שבע מאות תשעים ותשעה.

לבנה עזרא: לא כ-, לשלושת אלפים שבע מאות תשעים ותשעה.

לבנה עזרא: אנחנו לקחנו את כל האוכלוסייה שלנו, שיש לנו אותה בקובץ, ובדקנו למי אני יכולה להעלות לו את השלמת ההכנסה באופן אוטומטי, בלי שאני פונה באופן יזום לבן אדם.

לבנה עזרא: כלומר, אני יכולה כבר לבחון את האוכלוסייה הזו, אז נגענו בכל מי שמקבלים גמלה נוספת לנכה.

לבנה עזרא: מה היא גמלה נוספת לנכה?

לבנה עזרא: אלו נכים שעברו אלינו בקצבת אזרח ותיק בהגיעם לגיל וקצבת הנכות שלהם הייתה גבוהה מקצבת הזקנה, אז יש להם תוספת שנקראת גמלה נוספת לנכים, אבל הם עדיין, לפי החישוב שלנו, לא מגיעים לשלושת אלפים שבע מאות תשעים ותשעה.

לבנה עזרא: יש לי עשרת אלפים איש כאלה.

אפרת רייטן: אתם פניתם אליהם ישירות כדי - - -

לבנה עזרא: לא פונה ישירות, הגדלנו להם את הקצבה.

אפרת רייטן: פשוט אוטומטית, זאת הכוונה.

לבנה עזרא: אוטומטית.

לבנה עזרא: לעשרת אלפים מבוטחים אנחנו מגדילים להם את הקצבה באופן אוטומטי, שתכלול הבטחת הכנסה.

לבנה עזרא: תשימו לב, גילי תמיר הזכירה את זה, השלמת ההכנסה היא לא רק כסף, היא הטבות נלוות שיש להם הרבה מאוד זכויות.

אפרת רייטן: את יודעת מה, אני יודעת שיש הרבה מאוד אזרחים ותיקים עכשיו שכן צופים בזה, וגם אחר כך השידור הזה והדיון הזה יועבר ברשתות, אולי באמת תפרטי קצת גם על ההטבות הנלוות האלה מעבר.

אפרת רייטן: זה נורא חשוב שאנשים יישמעו.

לבנה עזרא: אני כבר אתייחס לכל ההטבות הנלוות.

לבנה עזרא: אני רק רוצה רגע לפרט לגבי האוכלוסיות שאנחנו עושים להן כרגע מיצוי זכויות בימים אלו.

לבנה עזרא: אז יש פה אוכלוסייה נוספת, שכל האנשים שבשנה הזו ובשנים האחרונות, הגישו לנו תביעה להשלמת הכנסה ונדחו לפעמים, בגלל שהם הגיעו לגיל שמונים.

לבנה עזרא: הזכרתי שיש הרי תאריך השלמת ההכנסה, שהוא שונה מגיל לגיל, עד גיל 70, 71 עד 80 ו-80 ומעלה, הגיעו לגיל 80 ובגלל העשרים שקלים הנוספים האלה שהם קיבלו, כבר לא זכאים להשלמת הכנסה.

לבנה עזרא: בנוסף, לדוגמה אנשים שקיבלו קצבת אזרח ותיק ושאירים ובזכות הקצבה הזו, שהיא הייתה טיפה יותר גבוהה מהסכום שהיה מגיע משלושת אלפים מאה, שלושת אלפים שלוש מאות, נפלו מהזכאות.

לבנה עזרא: אנחנו מאתרים את האוכלוסיות האלה ולאלה אנחנו נגדיל להם באופן אוטומטי, כלומר כל מי שהגיש תביעה בעבר ודחינו אותו בגלל גובהה הקצבאות השונות, העלאת סכומי השלמת הכנסה, אנחנו מאתרים.

לבנה עזרא: אני יודעת בוודאות שיש לי כל שנה, בטווח שלי אם אני הולכת על ארבע שנים האחרונות, עשינו בדיקה אתמול, יש לי בין ארבע מאות לחמש מאות איש כל שנה, שאנחנו נשלים להם, אין להם זכאות פה.

אפרת רייטן: מצוין.

אפרת רייטן: מילה לגבי אותם אנשים שלא מצליחים, כפי שסיפרה גילי קודם, להשלים את הטפסים ואז התיק שלהם נסגר, האם יש לכם איזה שהוא מנגנון?

לבנה עזרא: זו בדיוק הנקודה הנוספת שאני הולכת להתייחס אליה.

לבנה עזרא: בגלל העלאת השלמת ההכנסה, יהיו לנו מאות רבות של אנשים שאנחנו נוציא להם מכתבים, ככה אני אתייחס לדרישות מסמכים, נוציא להם באמת את כל המידע מהמערכות לגביהם ואנחנו נוציא להם מכתבי השלמת הכנסה שימלאו לנו את התביעות.

לבנה עזרא: עכשיו, מדובר פה במבצע ענק, כלומר אלו לא יהיו מאה איש או מאתיים איש, אלו יהיה אלף, אלפיים, שלושת אלפים אולי - - -

אפרת רייטן: ואיך אפשר הגיע אליהם באמת?

אפרת רייטן: האם יש לנו מספיק מתנדבים בשביל להגיע אליהם הביתה, לעזור בטפסים?

לבנה עזרא: אנחנו נשלח טפסים גם אליהם וניידע בהודעות את בני המשפחה שלהם על פי המידע שיש לנו, כפי שפעלנו במענק לכל אזרח.

אפרת רייטן: תגיד רגע, שנייה רגע, סליחה שאני קוטעת אותך, למשל מקודם סיפרה גילי, נדמה לי שהיא אמרה, על שלושים ותשעה תיקים שהיום עוד שנייה נסגרים או שכבר נסגרים, אתם מודעים לתיקים האלה, שנמצאים ככה עוד שניה לפני סגירה?

לבנה עזרא: כן.

לבנה עזרא: יש לנו מאה שמונים עובדים בסניפים שמודעים לתיקים האלה, הם עושים - - -

אפרת רייטן: מה הם עושים?

לבנה עזרא: ככה, תחילה כאשר אדם מגיש תביעה ומביא את כל החומרים ואנחנו מגלים שחסרים מסמכים, אנחנו לא מיד דוחים.

לבנה עזרא: אנחנו שולחים לו מכתב, מרימים אליו טלפון, הסניפים שלנו עושים "כן לטלפון", זה פרויקט שמזה כמה שנים עובד.

לבנה עזרא: אנחנו מרימים טלפון, מנסים לסייע לבן אדם ככל האפשר שימציא את המסמכים.

לבנה עזרא: אם בכל זאת לא מוגשים מסמכים, לצערנו הרב שהעובדה הקיימת שיש לנו תקנות שקובעות לנו זמנים להמצאת מכנסים, אז זו תקנה 8 ג' שקובעת חמישה עשר היום ואחר כך עשרים ואחת ימים.

לבנה עזרא: אנחנו לא דוחים את התביעות שלושה חודשים לפני מפעילים, לא אחת, את ארבעת אלפים מתנדבים שיש לנו - - -

אפרת רייטן: שמגיעים לאנשים הביתה, או רק טלפוני?

לבנה עזרא: יש שמגיעים, יש טלפונים, מערך המתנדבים פועל במגוון דרכים ואנחנו מנסים באמת למצות כמה שיותר.

אפרת רייטן: אז שוב, אני קצת חופרת לך בנקודה הזו, לבנה, בואי רגע נחשוב, כי באמת הרבה מאוד אנשים ופניות כאלה, הנה הגיעו למערכת של גילי תמיר, וגם לכאן לעיתים מגיעות, לא הרבה מהסוג הזה אבל גם מהסוג הזה.

אפרת רייטן: אמרה מקודם גילי מילה מצוינת שנקראת איגום, השאלה אם באמת המתנדבים שלכם, המתנדבים של המשרד לשיווין חברתי ועוד מרכזים אחרים שקיימים, האם אתם יכולים היום באמת להפוך אותם לצבא המתנדבים, על מנת שיגיעו לאותם אזרחים, לבתים שלהם, אם זה בגלל חוסר של הבנה שפתית, טכנולוגית או סתם עניין.

אפרת רייטן: את יודעת מה, כמו שכתבו לנו כמה אזרחים ותיקים - אין לנו כוח להתעסק בכל הטפסים האלה או ללכת לבנק.

לבנה עזרא: אפרופו איגום משאבים, אני יודעת בוודאות שהמתנדבים שלנו פועלים בשיתוף פעולה מלא עם מתנדבים בגופים שונים, אני אתן דוגמה את מתנדבי המשרד של השרה מירב כהן.

אפרת רייטן: של המשרד לשוויון חברתי.

לבנה עזרא: כן.

לבנה עזרא: אני יודעת שפועלים עם הרשויות המקומיות, אני יודעת שיש שיתופי פעולה.

לבנה עזרא: אני כן לוקחת מהוועדה הזו מסר נוסף לשבת עם מנהלת אגף יעוץ לאזרח ותיק ומשפחתו - הגברת ורה שלום, לנסות בכל זאת לערב גורמים נוספים - - -

אפרת רייטן: מצוין.

לבנה עזרא: תוך כדי, דובר פה על מועדוני היום, אז בהחלט מועדוני היום זה גם גורם שאפשר לשתף את משרד הרווחה בו, על מנת לסייע כדי להגיע לכמה שיותר אוכלוסיות.

לבנה עזרא: אבל אני רוצה לציין נקודה נוספת, דובר פה על תשלום רטרואקטיבי, כן החוק התקבל בערך לפני כשנה, הוא מאפשר תשלום רטרו של שניים עשר חודשים.

לבנה עזרא: אבל, באותה סיטואציה שכאשר הוגשה תביעה ולא הומצאו המסמכים, נדחתה התביעה ולאחר התביעה הבן אדם בא המציא את המסמכים, בין אם באופן ישיר או בין אם באמצעות גורמים נוספים, אנחנו מסתכלים על מועד הגשת התביעה הראשון.

לבנה עזרא: אנחנו נותנים רטרואקטיבית, אנחנו לא אומרים לו בגלל שלא המצאת לנו, אנחנו ניתן לך רק עכשיו.

לבנה עזרא: אנחנו מסתכלים על מועד התביעה הראשון ומאשרים את זה גם רטרואקטיבית.

אפרת רייטן: זה לפי לשון החוק, אם אני לא טועה.

לבנה עזרא: נכון, סעיף 296 לחוק מאפשר לי לראות שניים עשר חודשים רטרו, ובאמת אנחנו - - -

אפרת רייטן: את יודעת מה העלות, של החוק הזה?

אפרת רייטן: של התיקון הרטרואקטיבי של שנה?

לבנה עזרא: שישים וארבע מיליון.

אפרת רייטן: שישים וארבע מיליון, אוקיי.

לבנה עזרא: אז בנושא הזה יש לנו את מיצוי הזכויות המלא, אבל אני שוב אומרת, אני רוצה גם להאיר את עיני הועדה במיצויים נוספים שהם באופן עקיף קשורים גם להשלמת הכנסה.

לבנה עזרא: כאשר אדם מגיש תביעה לאזרח ותיק, בסדר?

לבנה עזרא: וצינתי שכל תביעה לאזרח ותיק יש לה טופס תביעה נלווה להשלמת הכנסה, אבל דבר ראשון שאנחנו עושים, אם כל הגברים ונשים בגיל 70, אנחנו משלמים באופן אוטומטי קצבת אזרח ותיק.

לבנה עזרא: אחרי ששילמנו את הקצבה הזו באופן אוטומטי, כי יש לי מידע על חשבונות בנק ואת המיידעים הנוספים, אנחנו שולחים לבן אדם מכתב ומודיעים לו שאישרנו לו באופן אוטומטי, וגם פה אני מצרפת טופס תביעה להשלמת הכנסה.

לבנה עזרא: כלומר, יכולתי לשלם באופן אוטומטי קצבת אזרח ותיק, אבל לא יכולתי להחליט באופן אוטומטי לגבי החלק של השלמת ההכנסה.

לבנה עזרא: באותה מידה אנחנו עושים את זה גם עם תשלום אוטומטי של קצבאות שערים לאלמנות, אלמנות שהבעל קיבל לפני שנפטר קצבת אזרח ותיק, גם פה, אני שולחת מכתב, מודיעה ומצרפת.

לבנה עזרא: לצערי, אני לא יכולה לעשות תשלום אוטומטי לאלמנים, כי אלמנים יש עליהם מבחן הכנסות, אבל אנחנו כן מגיעים לכמה שיותר ויותר אוכלוסיות, על מנת למצות להם את הזכויות.

לבנה עזרא: רק משפט אחרון, גילי תמיר היא פרטנרית מצוינת שלנו ואני מאוד מאוד מעריכה את העבודה שהיא עושה.

לבנה עזרא: היא יודעת שיש לה קשר ישיר אליי והיא יודעת שאנחנו יכולים לעשות הרבה מאוד דברים ביחד, ואנחנו נרים את הכפפה בכל מה שקשור לזכויות עבור ציבור המבוטחים שלנו.

אפרת רייטן: מצוין.

אפרת רייטן: תגידי, מהניסיון והוותק שלך שם במוסד לביטוח לאומי, את מזהה היום את החסמים או חסמים מסוימים, כשלים מסוימים שאת יכולה היום לשבת כאן היום אצלי בוועדה ולהגיד לי, אנחנו צריכים מכם שתעשו אחת, שתיים, שלוש?

לבנה עזרא: בוא נגיד ככה, אם אני הולכת על האוכלוסיות של מצוקה קשות, שבאמצעות עובדים סוציאליים ומתנדבים שונים, החסמים הם באמצעות דוברי שפות שונות שלא תמיד יש להם מי שיכול באמת לסייע להם.

לבנה עזרא: החסמים הם באמת אותם אלה שאין להם בני משפחה קרובים.

לבנה עזרא: אם יש להם בני משפחה קרובים, אנחנו נגיע לבני המשפחה הקרובים, אלה שאין להם.

לבנה עזרא: אבל למרות זאת, אנחנו באמת מפרסמים את כל סל מיצוי הזכויות בכל מקום אפשרי, אם זה באמצעות שיתוף פעולה עם משרד הקליטה, יש לנו שיתופי פעולה איתם.

לבנה עזרא: אנחנו מנסים את המקסימום האפשרי.

אפרת רייטן: אז באמת העלית פה נקודה חשובה מאוד, שאלו אותם קשישים עריריים, שאין להם משפחה ואליהם עוד יותר קשה להגיע וצריך למצוא באמת את הדרך הטובה, היעילה והמהירה כדי לעזור להם.

אפרת רייטן: שוב, את יודעת כשאנחנו מדברות על זה, אני נזכרת באותן תמונות נוראיות שמתפרסמות בעיתונות פעם בכמה זמן, של קשיש ערירי ונכנסים אליו הביתה ורואים בית שפשוט נמצא במצב קטסטרופלי.

אפרת רייטן: ממש, אלו האנשים שאנחנו צריכים לעשות את המקסימום על מנת לאתר אותם.

לבנה עזרא: נכון.

לבנה עזרא: את ביקשת, כבוד יושבת הראש, שאני אתייחס להטבות הנלוות.

לבנה עזרא: אז ככה, סל ההטבות כולל בתוכו הנחות בארנונה, הנחות בחשמל, הנחות במים, הנחות בטלפון, מי שיש לו עדיין קו טלפון, הנחות בתרופות.

לבנה עזרא: בנושא הזה, אנחנו מדווחים באופן אוטומטי, אנחנו לא צריכים שאנשים יביאו אישור לכל הרשויות או לכל נותני ההטבות.

לבנה עזרא: אנחנו באמצעות חברת אוטומציה מדווחים בכל עת שנוסף לי מבוטח כלשהו, שאני מאשרת לו תשלום של הבטחת הכנסה.

לבנה עזרא: בכל שנה אנחנו מעבירים דיווחים אחת לחודש לכל הקצוות על הזכאים החדשים למתן ההטבות.

לבנה עזרא: כך שכל בן אדם שמאושרת לו תביעה להשלמת הכנסה, אין שום סיבה שבעולם שהרשות או הגוף שנותן את ההטבה, לא יעניק לו את התביעות.

אפרת רייטן: מצוין.

אפרת רייטן: שאלה אחרונה, לפני שאני עוברת הלאה, האם יש לכם את הרשימה של האזרחים הוותיקים, הקשישים העריריים?

לבנה עזרא: אנחנו יכולים לשלוף.

לבנה עזרא: הוצאנו לא אחת רשימות כאלה לגופים, לרשויות מקומית במסגרת שיתופי פעולה.

אפרת רייטן: מצוין.

אפרת רייטן: האם תרימו את הכפפה שעכשיו זורקת הוועדה, ומבקשת לעשות מעין מבצע ספציפי וייעודי עבור האנשים הקשישים העריריים.

אפרת רייטן: דווקא עכשיו בתקופת הקורונה, האם את חושבת שזה משהו שתוכלו לעשות?

אפרת רייטן: הנה בחודשיים הקרובים זה המבצע שלנו.

לבנה עזרא: אין לי שום ספק שבשליפות שדיברתי עליהן קודם, יכללו הרבה מאוד קשישים עריריים.

לבנה עזרא: אין לי שום ספק בזה שנעשה להם מיצוי זכויות.

לבנה עזרא: אני לוקחת את זה, בהחלט, אנחנו נעשה ככל שביכולותינו להגיע.

אפרת רייטן: מצוין.

אפרת רייטן: אז הנה אנחנו מתגייסים, אני מגייסת את גילי, על אף שלא שאלתי אותה, אבל אני מגייסת אותה גם באמצעות התקשורת, גם הוועדה שלנו.

אפרת רייטן: אנחנו נשתף אתכם פעולה, כולל פיזית, אנחנו מוכנים לבוא פעם בשבוע גם וללכת לאותם קשישים ולסייע.

אפרת רייטן: אז הנה, קיבלת כאן מבצע חובק תקשורת, כנסת ומוסד לביטוח הלאומי.

אפרת רייטן: אנחנו נגיע לכל אחד ואחד מהם.

אפרת רייטן: תודה רבה, לבנה.

אפרת רייטן: הרבה אנשים נוספים מבקשים לדבר.

אפרת רייטן: הרשות לזכויות ניצולי השואה, גם בזום.

אפרת רייטן: סגן מנהל רשות רוני הרשקוביץ.

רוני הרשקוביץ: בוקר טוב.

רוני הרשקוביץ: תודה רבה לכבוד יושבת הראש.

רוני הרשקוביץ: יש לי פשוט כל כך הרבה דברים לספר לכם בתחום הזה, אני חושב שהרבה לא מכירים את הפעילות שלנו בתחום הזה של מיצוי זכויות.

אפרת רייטן: אבל אולי גם תתייחס לדברים שעלו, אם שמעת את הדיון עד עכשיו.

רוני הרשקוביץ: ברור.

רוני הרשקוביץ: קודם כל, אני מתייחס רק כמובן לאוכלוסייה של ניצולי שואה, כן?

רוני הרשקוביץ: אני לא יכול להתייחס לקבוצות אחרות.

רוני הרשקוביץ: במשך שנים, שמונה תעשה שנים שאני כאן, הנושא של מיצוי זכויות הוא נושא מרכזי שהרשות לקחה על עצמה לעשות, ויותר ויותר עם השנים בצורה פרואקטיבית ולא רק אקטיבית.

רוני הרשקוביץ: אני אנסה להתייחס לכמה פרויקטים קיימים ומה אנחנו עושים בהם, בסדר?

רוני הרשקוביץ: כמובן שיש לנו את המענה הטלפוני שלנו, אבל למענה, מה שאנחנו עושים עם השנים, ויותר ויותר בתקופת הקורונה עוד יותר, אנחנו יוזמים שיחות,.

רוני הרשקוביץ: כלומר, אנחנו לא רק מחכים שיפנו אלינו אנחנו יוזמים שיחות ופונים, אם זה במסגרת "מגן זהב", שעשינו סקר לכל הניצולים לגבי צרכים, אם זו פנייה לעריריים, שאנחנו יודעים שהם עריריים.

רוני הרשקוביץ: אין לנו אולי את הרשימה המלאה, אבל כמה שיש לנו, שאנחנו יודעים שהם עריריים.

רוני הרשקוביץ: אנחנו פנינו אל הקשישים העריריים ממש בחודשים האחרונים, בתקופת החגים האחרונה.

אפרת רייטן: על איזה גודל אוכלוסייה אנחנו מדברים?

רוני הרשקוביץ: בניצולי השואה מדובר בסדר גודל של כמה אלפים, בין חמש לשמונה אלפים זה הסדר גודל.

רוני הרשקוביץ: אז אנחנו עושים המון המון דברים פרואקטיביים גם בטלפוניה, אבל נשים את זה רגע בצד.

רוני הרשקוביץ: נדבר רגע על ביקורי בית, מכיוון שאנחנו חושבים שיותר ויותר זה דבר שהוא נדרש.

רוני הרשקוביץ: במשך כמה שנים הרשות שיתפה פעולה עם רשויות מקומיות ועדיין משתפת בדברים אחרים, שאני כרגע אין לי זמן באמת להיכנס לזה, אבל אנחנו עשינו פרויקט מאוד גדול שביקש להגיע לאותם אנשים שמעולם לא פנו ושיש להם זכאות לאיזה שהוא משהו מהרשות.

רוני הרשקוביץ: עשינו פרויקט מאוד גדול, שלפנו עשרות אלפים, שלפי הנתונים שלנו, חשבנו שיש סיכוי שהם יכולים לקבל משהו, ועברנו אותם אחד אחד.

רוני הרשקוביץ: התחלנו לעבור את זה עם הרשויות המקומיות בין 2014, ל-2018, ובאמת הגענו שם לכמה אלפי אנשים שהתחילו לקבל.

רוני הרשקוביץ: מ-2018 ועד עכשיו אנחנו בעצם עושים את זה באמצעות מיקור חוץ, שבעצם יש לנו גוף שהוא שמטעמנו, נציג שלנו לכל דבר ועניין, הוא מגיע לבתים ובודק אם, כניצול שואה, איזו שהיא זכאות מהרשות.

אפרת רייטן: ומה עולה מהדיווחים שאותו נציג מיקור החוץ מעביר אליכם?

רוני הרשקוביץ: יפה, אז למשל, בין 2018 לתחילת השנה, שבעצם סיימנו את אותו פרויקט, אנחנו הגענו למעל שמונה אלף איש, שאם לא היינו מגיעים אליהם ועושים איתם את התהליך, הם לא היו מקבלים.

רוני הרשקוביץ: היום הם מקבלים זכויות מהרשות לניצולי שואה, בסדר?

רוני הרשקוביץ: זה דבר אחד.

רוני הרשקוביץ: עכשיו אנחנו ממשיכים הלאה, אנחנו אומרים לא מספיק, זה שהגענו לפוטנציאל וזה, הרי כל הזמן דברים משתנים, המצב הרפואי משתנה, ההכנסות משתנות.

רוני הרשקוביץ: אנחנו רוצים לבדוק שבאמת אנשים ממצים את הזכויות שלהם, אז אנחנו ניגשים לאותם אנשים שאנחנו כבר יודעים שהם מוכרים והם אצלנו, ואנחנו מנסים לראות אם יש להם זכאות, אם זו מחלה חדשה, אם זו העלאת אחוזי הנכות.

רוני הרשקוביץ: בנוסף, אנחנו לוקחים את האנשים שלא היו איתנו בקשר שנים או אנשים שיש להם רק עשרים וחמש אחוזי נכות, שזה המינימום אצלנו, ואנחנו הולכים ומנסים לשפר את זה.

רוני הרשקוביץ: אנחנו פשוט בודקים את הדאטה שלנו, מטייבים אותו ורואים מי האוכלוסייה שיש סיכוי להעלות לה את הזכויות ואנחנו מגיעים אליהם הביתה.

רוני הרשקוביץ: בחודשים האחרונים ממארס האחרון שעברנו, בעצם עשינו את השליחה הזו מהפוטנציאל שסיפרתי לכם קודם, למוכרים, אנשים שהם כבר מוכרים, אז עשינו ביקורים לעוד חמש עשרה אלף איש.

רוני הרשקוביץ: אני חייב לציין, שתדעו, שהעבודה בשטח היא לפעמים לא פשוטה, לא קל להגיע לאנשים.

רוני הרשקוביץ: לפעמים אנשים עוברים כתובות ולא מעדכנים, אין טלפונים, יש ממש עבודת בילוש שהנציגים עושים לפעמים בשביל להגיע באמת כשאין טיפולים.

אפרת רייטן: מי האנשים שמגיעים לבתים?

רוני הרשקוביץ: אז ככה, זה פרויקט אחד, אלו אנשים שאנחנו מגייסים על ידי החברה שמגייסת לנו, שיודעת שאלו צריכים להיות אנשים שבאמת מותאמים לעבודה, יידעו לעבוד עם האוכלוסייה הזו.

אפרת רייטן: הם אנשים שמקבלים שכר או מתנדבים?

רוני הרשקוביץ: זה ספציפית שכר.

אפרת רייטן: אלו אנשים שמוכשרים באילו שהן יכולות?

רוני הרשקוביץ: עושים להם הדרכה לפני, גם לגבי איך להיכנס לבית של ניצול וכו' וגם לגבי הזכויות.

אפרת רייטן: האם אתם עוקבים באמת אחרי אותם אנשים שאתם שולחים, לראות שהם באמת האנשים המוכשרים שיכולים למצות את הזכויות, עושים את כל המאמצים על מנת לאתר את האנשים האלה?

אפרת רייטן: אתם שבעי רצון מהעבודה הזו?

רוני הרשקוביץ: אלו שתי שאלות נפרדות.

רוני הרשקוביץ: התשובה היא כן, אנחנו שבעי רצון מהעבודה הזו.

רוני הרשקוביץ: אנחנו רוצים כל הזמן להגדיל את זה, כן?

רוני הרשקוביץ: ואני לא אומר שהכל מושלם, אני רוצה להגיע לכמה שיותר אנשים וכו' ולפעמים יש גם עניינים תקציביים.

רוני הרשקוביץ: אבל בגדול, אנחנו מרוצים מאוד.

רוני הרשקוביץ: יש לנו גם פידבקים מצוינים, אנחנו מקבלים פידבקים מאנשים, כותבים אלינו וכו', בכלל על עבודת הרשות ועל העבודה הספציפית הזו של הנציגים.

רוני הרשקוביץ: אנחנו נותנים תג מיוחד של הרשות שהם יוכלו להציג אותו, שיידעו שלא מדובר פה על מישהו זר, כי יש היום קושי באמת להיכנס לבתים, אנשים מפחדים לפתוח את הדלת.

אפרת רייטן: רוני, אני יכולה להגיד לך למשל, אני מקבלת תוך כדי הדיון הרבה מאוד הודעות, גילי אני מניחה שגם את.

אפרת רייטן: למשל, קיבלתי הודעה עכשיו מבן משפחה של ניצול שואה, שאומר שיש פה הרבה מאוד ניצולים שלא ממצים את הזכויות שלהם.

אפרת רייטן: שהדברים שלך אומנם טובים וראויים אבל הם לא משקפים את כלל הניצולים, שלמשל, דוגמה אחת מיני רבות, שכל ניצול שואה שיגיד לאגף הרווחה במקום מגוריו קבלה על הוצאות רפואיות, הוא זכאי להחזר של כמעט ארבע אלף שקל בשנה, אבל אין רטרו.

אפרת רייטן: יש הרבה כאלה שלא מכירים בזכויות, לא מודעים לאפשרויות האלה וצריך להגיש את זה כל שנה, ויש הרי עוד זכויות אחרות.

אפרת רייטן: אז שוב, אני מפנה אליך את השאלה של המצוי.

רוני הרשקוביץ: קודם כל, הוא דיבר על אגף רווחה, אז אני לא יודע למה הוא התכוון, אם הכוונה אלינו, כי יש הרבה זכויות שמגיעות מהרבה גופים שונים.

רוני הרשקוביץ: אני אגע בעוד פרויקט, באמת יש עוד המון המון דברים, אני לא אספיק.

אפרת רייטן: תראה, אני חושבת שאי אפשר יהיה לגעת בכל הפעילות שלכם, ואולי זה קצת, אתה יודע, יותר מדי.

אפרת רייטן: תפסת מרובה לא תפסת, ואולי בוא תנצל את הבמה הזו, על מנת להפנות את הצופים והמאזינים להם הם צריכים להיכנס, לגשת, להתקשר, על מנת לראות את הזכויות שמגיעות להם, זה נדמה לי דבר חשוב מאוד.

אפרת רייטן: בנוסף, שוב, אולי כן תאמר כאן אצלנו, בוועדה, בוא נשים את הדגש לגבי הבעיות שכן עדין קיימות ובואו ננסה לפתור אותן.

רוני הרשקוביץ: אוקיי.

רוני הרשקוביץ: קודם כל, יש לנו מוקד כוכבית חמש אחת אפס חמש, מוזמנים להתקשר, לבדוק את הזכויות.

רוני הרשקוביץ: דברים שצריכים להגיע מעבר למוקדן מגיעים אלינו, זה כלי אחד.

רוני הרשקוביץ: כלי שני, יש לנו אתר שמאגד את הזכויות, אנחנו כל הזמן משפרים אותו, מכניסים זכויות גם מגופים אחרים, אז אפשר להיכנס לאתר.

רוני הרשקוביץ: יש אתר של "קול זכות" שמקבל גם כן סיוע ממשלתי, יש פורטל שלם את ניצולי שואה, אני מאוד ממליץ לשם לגבי מה הזכויות.

רוני הרשקוביץ: אני רוצה רגע לגעת בדברים שגילי ציינה פה, אוריינות דיגיטלית, בסדר?

רוני הרשקוביץ: אוריינות דיגיטלית הוא פרויקט שהתחלנו אותו לפני כמה חודשים, בעקבות הקורונה, ויש לנו עכשיו כלים להגיע לניצולים ולעשות להם הדרכה, ואם לא מספיק הדרכה אז עוד הדרכה.

רוני הרשקוביץ: אם הם צריכים לדבר בוואטסאפ, לעשות זום, פייסבוק, להזמין דברים דרך האינטרנט וכל הדברים האלה של אוריינות דיגיטלית, אנחנו יכולים לשלוח נציג.

רוני הרשקוביץ: כל מי שמבקש לעולם לא סירבנו, לא הגענו למיצוי המלא שלנו.

רוני הרשקוביץ: אם יש ניצול שואה שצריך את השירות הזה, את האוריינות הדיגיטלית, אנחנו פה בשבילו.

רוני הרשקוביץ: אז, זה דבר אחד שגילי ציינה, כי הוא באמת מאוד חשוב.

רוני הרשקוביץ: כלומר, זה איך מתקשרים ואיך עונים.

רוני הרשקוביץ: בנוסף, יש לנו טפסים מקוונים.

רוני הרשקוביץ: אז נכון שניצולי שואה לא, אבל זה בדרך כלל דור שני או שלישי נותני שירותים.

רוני הרשקוביץ: הנציגים שלו בשטח, שפשוט עושים את הדברים הרבה יותר קלים ועובדים עם אותם טפסים מקוונים.

רוני הרשקוביץ: פרויקט מאוד גדול שלנו של מתנדבים, עכשיו זה הזמן.

רוני הרשקוביץ: יש לנו שש אלף ארבע מאות מתנדבים שהיום מצוותים לניצולים, ואנחנו מנסים כל הזמן להגדיל אותו.

רוני הרשקוביץ: יש אנשים שרוצים מתנדב חברתי, זאת אומרת זה ממש קשר שיוצרים, זה בן אדם שמגיע פעם בשבוע וכו'.

רוני הרשקוביץ: אפשר לפנות אלינו למוקד כוכבית חמש אחת אפס חמש ולבקש מתנדב.

רוני הרשקוביץ: אנחנו מוצאים מכתבים רגילים, מכתבים ברוסית, אנחנו חוזרים לאנשים שלא חזרו אלינו.

רוני הרשקוביץ: בהתחלה מכתבים, אחר כך טלפונים - - -

אפרת רייטן: אז רגע, אני רוצה לבקש ממך כן לשים את האצבע רגע עם מה אתה כן מתמודד בתסכול?

רוני הרשקוביץ: קודם כל, יש לפעמים קושי להגיע לאנשים, זאת אומרת שכתובות וטלפונים, למרות כל מה שאנחנו מנסים לטייב אותם והם לא בידיים שלנו, כתובות והטלפונים הנכונים, ואז באמת קשה לנו לעשות את העבודה שאנחנו מנסים לעשות.

רוני הרשקוביץ: יש דברים שלפעמים זה קצת חורג, כי יש סיפורים שמגיעים ומספרים על מישהו, ולמשל, אנחנו יכולים לבדוק ולראות שהוא מקבל איקס, סכום נאה וכו', אבל יש את חוק הגנת הפרטיות, אנחנו לא יכולים לפרסם את הדברים האלה.

רוני הרשקוביץ: אז, יש לפעמים תלונות שהן לא מכוסות בעובדות, אין מה לעשות, אבל אין לנו את האפשרות להסביר את זה, כי צריך לקחת את זה גם כן בחשבון.

רוני הרשקוביץ: עוד דבר מאוד משמעותי, יש אנשים שפשוט לא רוצים שיעזרו להם.

רוני הרשקוביץ: כולם מכירים את זה שעובדים סוציאליים מכירים את זה, יש אנשים שחיים בתנאים מסוימים למרות שגופים אחד, שניים, שלוש פנו אליהם, רצו לעזור להם והם מסרבים מסיבות כאלה ואחרות מנטליות.

רוני הרשקוביץ: יש קושי עד כמה באמת אפשר לעזור.

אפרת רייטן: זה ברור, אבל להם, כמו שאמרת, מי שלא רוצה לקבל עזרה אז באמת אי אפשר לעזור לו, אנחנו לא מדברים על האוכלוסייה הזו, אלא באמת על האוכלוסייה שכן צריכה ומבקשת עזרה.

אפרת רייטן: אולי גם אני זורקת לך עוד רעיון לאוויר, אתם אומנם הרשות לזכויות לניצולי השואה, אבל אולי הידע, הוותק, הניסיון שלכם, כן גם אם עכשיו אתם עושים את כל השינויים השפתיים, שוב נחזור לאותה מילה נהדרת, אולי שווה לעשות איגום משאבים, ידע והניסיון הזה עם הרשויות האחרות.

רוני הרשקוביץ: לא הספקתי להגיד לך, אבל כן, אנחנו עושים שיתופי פעולה.

רוני הרשקוביץ: אנחנו עושים עכשיו שיתופי פעולה בין המוקדים עם הביטוח לאומי, עם הקרן לרווחה, עכשיו נכנסנו עם ועידת התביעות.

רוני הרשקוביץ: השבוע הייתה לנו ישיבה - - -

אפרת רייטן: האם אתם עושים פעם בשנה איזה שהוא כנס של כולכם ביחד בנושא הספציפי הזה של אזרחים ותיקים, על מנת באמת לראות שכל הממשקים עובדים מצוין ביחד?

רוני הרשקוביץ: יש צוות בין משרדי מתכלל לנושא ניצול שואה.

רוני הרשקוביץ: בוודאי, אנחנו נפגשים ונוגעים בנקודות.

אפרת רייטן: כן, אני מבינה.

אפרת רייטן: אני פשוט ככה מחדדת.

אפרת רייטן: אני חושבת, אתה יודע, כשכולם שומעים את כולם, אז הדברים הרבה יותר בהירים.

אפרת רייטן: רוני, אני מודה לך מאוד.

אפרת רייטן: הסתדרות הגמלאים, אפרים קורן המנכ"ל.

אפרים קורן: שלום לכולם ולאפרת, אני מלא הערכה לאופיו של הדיון הזה ולמסוגלות, שלך ושלכם, לגעת אולי באחת הסוגיות האנושיות, המעשיות והקונקרטיות ביותר של חלק מציבור הגמלאים, זה הזקוק במיוחד.

אפרים קורן: לגבי מיצוי זכויות, אז הערה כללית, במהלך הישיבה הזכרתם את הזכות או את החובה למיצוי זכויות, מה שנקרא, מיצוי זכויות אקטיבי, הגיע הזמן שבמדינת ישראל, כמו שבחלק ממדינות סקנדינביה, יחוקק חוק ייחודי שנקרא אקטיבציה של ניצול זכויות.

אפרים קורן: זאת מבחינת האמירה שנותן הזכויות כלפי אוכלוסייה מוחלשת, לא רק שצריך לתת את הזכות, אלא להעניק אותה בפועל, אלא לגרום לכך שגם אם אדם לא יודע, לא מבקש ואולי לא שמע, יהיה זכאי באופן אקטיבי לקבל את זה גם מבלי שהוא ביקש.

אפרים קורן: כל זאת, על מנת לסגור את הסבך הביוגרפי של הבקשה, מילוי הטפסים ושל הצגת מסמכים.

אפרים קורן: הרי, ברור לחלוטין שצריכים להיות אילו שהם נאמנים, יש שארים שהם מופקדים על התחום הזה.

אפרים קורן: לדעתי בכלל, מאחר ומדובר על ציבור אשר מוכר על שירותי הרווחה, מה שנקרא בשפה של עובדים סוציאליים, אוכלוסייה מוכרת רווחה או במוסד של ביטוח לאומי, שירותי השגחה, האנשים האלה הם מוכרי רווחה.

אפרים קורן: החובה ללוות באופן אקטיבי את מיצוי הזכויות שלהם.

אפרים קורן: אתם יודעים, בחוגים שאני מסתובב בארגוני גמלאים ובפגישות עם גמלאים שונים, מופיעה הבדיחה הבאה או אולי משהו דמוי בדיחה, המדינה מסתירה את זכויותיך.

אפרים קורן: המדינה לא כל כך רוצה שתדע אותן, כי הרי אם לא תדע אתה לא תבקש, וממתי במדינת ישראל נותנים לך שכאשר אתה לא מבקש?

אפרים קורן: באילו טענות אפשר לבוא למישהו שלא נותן לך את אשר לא ביקשת.

אפרים קורן: אקטיבציה של מיצוי זכויות בכל הספקטרום, כולל הענשה, כולל סנקציות נגד מי שאינם ממלאים את תפקידים, שלא מבינים שזו המהות של תפקידם, צריכה חשיבה ויוזמה אקטיבית, על מנת שהזכויות האקטיביות האלה יהפכו למושג אקטיבי.

אפרת רייטן: אני מזמינה אותך, אפרים, לקחת חלק בניסוח של הצעת החוק הזו, ביחד עם הוועדה, על מנת להגיש אותה בהקדם.

אפרים קורן: אני מאוד אשמח.

אפרים קורן: אנחנו ממש מצויים ועוסקים בזה.

אפרים קורן: נקודה שנייה, אני רוצה להיות עכשיו מעשי, לגבי האוכלוסייה עצמה של השלמת הכנסה.

אפרים קורן: אני אגיד קודם כל, שאני באמת מברך את לבנה שאותה אני מכיר מוועדת זקנה ושארים, בקדנציה קודמת שבה השתתפתי יחד עם שמוליק מזרחי, יושב ראש הסתדרות הגמלאים, שהוא בעצם יושב ראש הוועדה.

אפרים קורן: חברים תראו, הנושא של השלמת הכנסה הוא כל כך אקוטי, הוא כל כך משמעותי, אותם כמה מאות שקלים לחודש, שהחקיקה העבירה לאחרונה, הם בעלי חשיבות בלתי רגילה.

אפרים קורן: אלו ממש שיעורים משמעותיים מכנסתו של אותו אדם.

אפרים קורן: אנחנו מדברים על ציבור גדול, בתוכם מרותקי בית, בתוכם נכים, בתוכם אנשים שיש להם קשיי שפה, חסימת שפה, חשיפה מנטלית או בכלל מנותקות לאוכלוסיית הבודדים.

אפרים קורן: אני חושב שאפרת את היטבת להגדיר את זה ולהציג את זה שזו משימה ייחודית שצריך באופן פרטני ויסודי לעבור אדם אדם.

אפרים קורן: אני כאן מודיע, ככל שיש בזה אפשרות מעשית, שהסתדרות הגמלאים הארצי, שהיא הגוף היציג של גמלאי ישראל, הגוף הגדול ביותר, המאורגן של הגמלאים, מוכנה ליטול על עצמה, להירתם באופן פרטני ממש.

אפרים קורן: אנחנו פרוסים בעשרים ותשעה מרחבים גיאוגרפיים, טריטוריאליים ופועלים בכל ערי ישראל, כמעט בכל הישובים בישראל, וניטול לעצמו לסייע איפה שיש קושי, על מנת להגיע לאותם אנשים ולעשות להם את ההשמה ולעזור להם למלא את הטפסים, עד אשר החוק ישונה.

אפרים קורן: נדמה לי, שלגבי רוב רובם של האנשים, גם החובה למלא את התביעה היא לא רלוונטית.

אפרים קורן: אם אתה אדם בן שמונים צפוי להכנסות נוספות, ובכלל ובכלל הוא הולך להתעשר בגילו המופלג והוא זקוק להביא מסמכים מהבנק.

אפרת רייטן: אפרים, אני מזמינה אותך להמשיך לקיים איתנו את הדיון הזה ולטייב אותו בהמשך הן על הצעות החוק, הן על ההתנדבות וכל הדברים שאמרת הם יקרים מפז.

אפרת רייטן: אני מודה לך בשלב הזה, כי גם המשרד לשיווין חברתי מבקש פה התייחסות לדברים ויש לנו עוד רבים אנשים שרוצים להגיב לדיון החשוב הזה, אז תודה לך.

אפרת רייטן: המשרד לשוויון חברתי, בבקשה מנהלת אגף אזרחים ותיקים, ברכי דליצקי.

ברכי דליצקי: שלום.

ברכי דליצקי: אז קודם כל, אני מודה מאוד על הכינוס של הדיון הזה, הוא סופר חשוב.

ברכי דליצקי: ברשותכם, אני משתפת מצגת.

ברכי דליצקי: אז המשרד למעשה מוביל את הנושא של מיצוי זכויות כבר משנת 2008 לאזרחים ותיקים, יש את כוכבים שמונים ושמונה ארבעים, שהיא נותנת למעשה מענה בשש שפות למגוון של האוכלוסייה.

ברכי דליצקי: אנחנו נותנים מענה בכל התחומים שאתם רואים כאן, גם בקשר עם המוסד לביטוח לאומי, עם רווחה, עם בריאות, עם ניצולי שואה ובכל הנושא של עובדים זרים, פנסיה וכדומה.

ברכי דליצקי: הייחודיות של המוקד הוא שהמוקד מנגיש את הזכויות באופן אקטיבי, זאת אומרת שאנחנו יש לנו מתנדבים סטודנטית, מיידעים ובני השירות האזרחי הלאומי.

ברכי דליצקי: למוקד למעשה יש מאה עשרים סטודנטים מיידעים, שכאשר יש בעיה במיצוי זכויות, אותו מיידעי מוכשר, נוקש בדלתו של האזרח הוותיק ומסייע לו בתהליך מיצוי הזכויות.

ברכי דליצקי: מיצוי הזכויות האקטיבי נעשה גם באמצעות ניידת זכויות, שנמצאת ברחבי הארץ, מגיעה לפריפריה חברתית ולפריפריה גיאוגרפית, כאשר היא נפגשת אחד על אחד עם האנשים.

ברכי דליצקי: היא גם מגיעה בשפה האמהרית וגם מגיעה בשפה הערבית ובכל שפה שהיא נדרשת.

ברכי דליצקי: דרך נוספת אקטיבית למיצוי זכויות היא יחידות סגולה, שלמעשה אנחנו נמצאים בשבע עשרה בתי חולים, באמצעות כארבע מאות חמישים מתנדבים עולים למיטת המאושפז ביום האשפוז שלו ומיידעים אותו את הזכויות שלו.

אפרת רייטן: מה הכוונה?

ברכי דליצקי: ביחידות סגולה הכוונה היא שישנה עובדת סוציאלית בתוך בית החולים בשבעה עשרה בתי חולים ברחבי הארץ.

אפרת רייטן: שפונה באופן יזום אל האזרחים הוותיקים שמגיעים לבתי החולים ומאושפזים?

ברכי דליצקי: הוא מקבל את רשימת המאושפזים שמגיעים באותו יום אל בית החולים - - -

אפרת רייטן: וממש פונה אליו עם שאלות ועם חקירה לדעת מה מצבו, זאת על מנת למצות את הזכויות?

ברכי דליצקי: בול.

ברכי דליצקי: במידה ויש זכויות נוספות מעבר לזכויות הרפואיות, זה עובר לטיפול המוקד, כוכבית שמונים ושמונה ארבעים.

ברכי דליצקי: הם מתקשרים אליו ועושים את השלמת הזכויות?

אפרת רייטן: האם גם לבני משפחתו, אולי במקרה שמדובר על קשיש שצריך אולי עזרה סביבתית?

ברכי דליצקי: לחלוטין.

ברכי דליצקי: אותו דבר גם הניידת, הניידת למעשה נוגעת באנשים בצורה מותאמת שפתית.

ברכי דליצקי: אנחנו מגיעים לאותם מרכזי יום, מרכז בתי אבות, לאותם מרכזים קהילתיים ועושים הנגשה.

ברכי דליצקי: בשבוע שעבר היינו בעיר חיפה, הגיעה אוכלוסייה של שישים דוברי אמהרית והגענו עם דוברי אמהרית מטעם המוקד ועשינו תהליך של מיצוי זכויות.

אפרת רייטן: אולי תתייחסי רגע לנקודה הזו, כי אולי זה באמת כמו פיילוט.

אפרת רייטן: כמה אנשים באו למפגש הזה עם הקהילה יוצאת אתיופיה?

ברכי דליצקי: דוברי אמהרית הוא סיפור בפני עצמו.

ברכי דליצקי: על מנת לקבל קצבת זקנה, דיברנו על אקטיבציה של מציג זכויות.

ברכי דליצקי: אתה צריך למלא את תקצבת הזקנה, הסתבר לנו שהעולים מאתיופיה, לפני כשבע, שמונה שנים זה היה, לא מילאו את קצבת הזקנה ולכן לא קיבלו אותו, אז יצאנו במבצע גדול בשיתוף עם ביטוח לאומי בצורה מלאה.

ברכי דליצקי: זאת על מנת, ליצור מצב שבו הם מקבלים את הזכויות, על מנת לכנס קבוצה של חמישים אזרחים ותיקים ובני המשפחות שלהם, יוצאי אתיופיה.

ברכי דליצקי: הייתה עבודה שלנו מול משרד הקליטה בצורה מאוד מעמיקה, על מנת להגיע לאוכלוסיית - - -

אפרת רייטן: והצלחתם להגיע לחמישים?

אפרת רייטן: וכמה את מעריכה שעוד יש כאלה שצריכים לקבל עזרה במילוי הטפסים ולקבל את זכויותיהם?

ברכי דליצקי: הצלחנו להגיע להרבה יותר מחמישים, המפגש הזה הגיע לחמישים.

ברכי דליצקי: אנחנו ניסינו כמאה ארבעים מפגשים במהלך שנה שעבר, 2021 שהייתה מאתגרת בגלל הקורונה, מפגשים פנים אל פנים.

ברכי דליצקי: המוקד מיצה זכויות של למעלה מרבע מיליון אנשים במגוון רחב של נושאים.

ברכי דליצקי: השלב הבא שהם רוצים להנגיש זכויות, וזה נאמר פה בוועדה, זה באמצעות קופות החולים.

ברכי דליצקי: יושב כאן ישי קום מקופת חולים מאוחדת, אנחנו בשיתוף פעולה איתם, על מנת שתהיינה יחידות סגולה בתוך הקופות.

ברכי דליצקי: זאת אומרת, שיישבו אנשים בקופה ויסייעו לאנשים שמגיעים ויחשפו בפניהם - - -

אפרת רייטן: יפה.

אפרת רייטן: אז זה מיזם ורעיון שעכשיו קורם עור וגידים, של למצות את הזכויות גם בקופות חולים, בקהילה.

אפרת רייטן: לא צריך להגיע לאשפוזים בבתי חולים, אפשר רק שמגיעים לביקורת או אם אתה מצונן ולהגיע לקופת חולים.

אפרת רייטן: זה נשמע כמו צעד מאוד מבורך.

ברכי דליצקי: בנוסף, גם באופן יזום, זאת אומרת אנחנו נקבל מקופות החולים את השמות של האזרחים הוותיקים, נתקשר אליהם, ניידע אותם ונזמין אותם להגיע לקופה, על מנת למצות את הזכויות שלהם.

ברכי דליצקי: אני אשמח רגע להתייחס לדברים שעלו בתוך הוועדה.

ברכי דליצקי: קודם כל, אני מרימה את הכפפה, אנחנו עובדים עם לבנה.

ברכי דליצקי: ההצעה שלך היא נפלאה, אזרחים ותיקים עריריים זו אקסיומה.

ברכי דליצקי: אנחנו נשמח להיות חלק מאלה שדופקים בדלתות להפעיל את הסטודנטים ואת בני השירות, על מנת למצות זכויות בצורה - - -

אפרת רייטן: אנחנו נבוא איתכם.

ברכי דליצקי: אוקיי.

ברכי דליצקי: ועוד שני דברים שאמרת, אם אפשר להעיר משהו, ארנונה.

ברכי דליצקי: כל אזרח ותיק זכאי להנחה בארנונה, כל שנה הוא אמור לחדש אותה.

ברכי דליצקי: המשרד לשוויון חברתי, השרה מירב כהן, לא צריך לומר, והדבר הכי חשוב מבחינתה הוא מיצוי זכויות לאזרחים ותיקים והנגשתם.

ברכי דליצקי: ההצעה שלנו הייתה שהנחה לארנונה תהיה רק פעם אחת בקשה.

אפרת רייטן: זו הצעת חוק ממשלתית, אנחנו יודעים שהיא כבר קיימת והיא תקועה בפקק החקיקה, יכול להיות?

אפרת רייטן: גם היא?

ברכי דליצקי: היא עכשיו נמצאת בוועדה, היא עברה את הקריאה הראשונה והיא בוועדה.

ברכי דליצקי: המטרה היא באמת זה הסיוע שלכם - - -

אפרת רייטן: איזו ועדה היא עברה, של ועדת השרים לענייני חקיקה אולי.

ברכי דליצקי: נכון.

ברכי דליצקי: היא ממתינה לדיון בוועדה.

אפרת רייטן: כן, אני אומרת לך זה עוד לא הגיע אלינו.

אפרת רייטן: זה תקוע בפקק, בפקק החקיקה.

אפרת רייטן: פשוט נורא.

ברכי דליצקי: אני אתן דוגמה נוספת, אזרחים ותיקים נדרשים כל שנה למלא טופס 101, במידה והם לא ממלאים טופס 101, הם לא זכאים לפנסיה שלהם, לגמלה שלהם.

ברכי דליצקי: השנה הייתה לנו הצפה במוקד של אלפי פניות.

ברכי דליצקי: יצרנו שיתוף פעולה עם מינהלת הגמלאות באוצר, ישר יצרנו עם רשות המיסים, כאשר המטרה היא למעשה - - -

אפרת רייטן: לתקן את הטופס הזה.

אפרת רייטן: הטופס הזה הוא על הפנים, סליחה שאני אומרת את זה ככה, אבל גם אלינו פנו, ממש איך שנכנסתי לתפקיד.

אפרת רייטן: אני חושבת שזו הפניה הראשונה שקיבלתי מהגמלאים, להגיד לי שהטופס הזה הוא פשוט שערורייה.

ברכי דליצקי: מעבר ללתקן את הטופס הזה, צריך להחליט, שמעל לגיל שמונים, לדוגמה, אתה לא צריך להגיש את זה.

אפרת רייטן: בדיוק, אין צורך.

אפרת רייטן: אז איפה זה עומד מבחינתכם, מבחינת המשרד?

ברכי דליצקי: פנינו לשרה, היא הייתה בדיון עם ראש רשות המיסים.

ברכי דליצקי: אנחנו בתהליכים, על מנת באמת להכיל את זה, שמעל גיל שמונים לא יהיה צורך - - -

אפרת רייטן: ומתי פעם אחרונה קיבלתם מהם עדכון על הסוגיה הרת גורל הזו, שצריך להגיע אליה במהרה כבר לאיזו שהיא החלטה?

אפרת רייטן: זה לא נשמע לי דבר מסובך.

ברכי דליצקי: לפני שבועיים היינו בדיון נוסף.

אפרת רייטן: אוקיי.

אפרת רייטן: וזה מתקדם?

ברכי דליצקי: כן.

אפרת רייטן: יש שם רוח חיובית מצד רשות המיסים?

ברכי דליצקי: כן.

אפרת רייטן: יופי, אז הנה, כבר בשורה חשובה ומצוין.

אפרת רייטן: תעדכני אותו כאן איפה הדברים עומדים.

אפרת רייטן: ברכי, אנחנו צריכים לעבור הלאה, יש משהו אחרון שאת רוצה לומר?

ברכי דליצקי: שני נושאים שהייתי שמה עליהם דגש, יעוץ ציבורי וסיוע בשכר דירה.

ברכי דליצקי: כל הבירוקרטיה הנדרש מדי שנה, על מנת לחדש את זה.

ברכי דליצקי: נעביר לכם דברים מסודרים בנושא.

אפרת רייטן: מצוין, אני מאוד מודה לך ברכי, ואנחנו נשתף פעולה גם בהמשך.

אפרת רייטן: אפרת נמצאת כאן?

אפרת רייטן: אפרת רותם?

אפרת רייטן: עובדת סוציאלית ועורכת דין, איגוד עובדות והעובדים הסוציאליים.

אפרת רותם: היי שלום.

אפרת רותם: תודה.

אפרת רותם: אני חושבת שככה, אני לא אחזור, אני חושבת שגילי הציגה את הדברים בצורה נהדרת וקטונתי.

אפרת רותם: אבל, אני כן אשים כמה דגשים, אם אנחנו מדברים על זה שאחד החסמים המשמעותיים למיצוי זכויות הוא תהליך הטופסולוגיה, העברת המסמכים.

אפרת רותם: המפתח הוא לבדוק, ככל האפשר, איפה המסמכים יכולים לעבור באופן אוטומטי מרשות אחת לשנייה.

אפרת רותם: ביטוח לאומי הציגו, ועושים את זה בצורה מצוינת, למשל מול חברת חשמל, מול מים.

אפרת רותם: אפשרות נוספת היא למשל, אותה קשישה שגילי הציגה, שצריכה ללכת לבנק ולהוציא מסמכים, ואני משערת שזה דורש תיקון חקיקתי, בכפוף להסכמה שלה, שביטוח לאומי יקבל את המסמכים אוטומטית מהבנק וכך הלאה בכל אחד מהמקומות.

אפרת רותם: הערה נוספת, דובר כאן הרבה על הצורך של אדם שיגיע לבית.

אפרת רותם: הרבה פעמים, עם כמה שאנחנו ננסה לתת מידע בצורה ברורה ופשוטה ולהגיד שיש אנשים שזה מה שהם צריכים וזה בסדר גמור, וזה המענה שאנחנו כמדינה צריכים לתת.

אפרת רותם: מהצד השני, אנחנו צריכים גם לזכור, שבעקבות מגפת הקורונה, אנשים נוטים גם להסתגר וחוששים להכניס אנשים לבתים, אנחנו רואים את זה למשל עם הרצון לא לקבל מטפלות סעודיות, כי הם מפחדים להכניס אנשים זרים.

אפרת רותם: דבר זה מחזק עד כמה חשוב שאותו אדם, אותו מתנדב, אותה דמות שמגיעה הביתה תהיה דמות קבועה.

אפרת רותם: אי אפשר שיהיה מתנדב של ביטוח לאומי ואז מתנדב של רשות אחרת ואז מתנדב של רשות אחרת.

אפרת רותם: מעבר לצורך באיגום, זה פשוט לא יעיל, אנשים לא יסכימו לקבל את זה ובצדק רב בגלל החשש לבריאותם.

אפרת רותם: הערה אחרונה, אני לא הייתי מוותרת על קופות החולים.

אפרת רותם: קופות החולים יכולות לתת לנו מענה גם בהקשר של מיצוי זכויות, אבל גם בהקשר של איתור קשישים ללא עורף משפחתי.

אפרת רותם: שמעתי השבוע מעובדת סוציאלית על קשישה שארבע עשרה שנה לא הייתה אצל רופא משפחה, ובקופת חולים גם לא הרים טלפון לשאול מה קורה.

אפרת רותם: זו קשישה שאין בני משפחה שדאגו, אחרי ארבע עשרה שנה הגיעו גורמים, היה איזה שהוא דיווח, אני כבר לא זוכרת מאיפה, על קשישה בודדה ולכן הגיעו לבית ואיתרו את זה.

אפרת רותם: אבל, קופת החולים היא גורם שיכול להתאים גם שהקשר של איתור של קשישים ללא עורף משפחתי וגם בהקשר של מיצוי הזכויות.

אפרת רותם: הבעיה היא שם, שוב, היא בעיית כוח אדם, למשל לא בכל מרפאה ישנה עובדת סוציאלית.

אפרת רותם: לו הייתה עובדת סוציאלית בכל מרפאה, אפשר היה לבצע את המשימה גם של מיצוי הזכויות עם המבוטחים בקופה.

אפרת רייטן: אפרת, תודה רבה לך.

אפרת רייטן: עניין של העובדים והעובדות הסוציאליות גם השבוע, ביום שני, הרי נדון כאן ועלה לדיון כאשר הגיע שר הרווחה והביטחון החברתי לתת את הסקירה של משרדו, לקראת השנה הקרובה.

אפרת רייטן: כזכור, הוא דיבר על תקנים נוספים של עובדים ועובדות סוציאליים במקרה שבו שדובר על בתי הספר, ואין דבר מבורך מזה.

אפרת רייטן: ראינו בזה יתרונות באמת יוצאים מהכלל, אבל הנקודה שאת מעלה היא גם חשובה לא פחות עבור האוכלוסייה אין לה פה, אין רגליים ואין שם מישהו שיעשה עבורה את העבודה הזו וישמיע את קולם.

אפרת רייטן: תודה אפרת.

אפרת רייטן: אנחנו עוברים לאיגוד נותני שירותי סיעוד בישראל בזום, היושב ראש דורון רז.

דורון רז: בוקר טוב לכולם.

דורון רז: תודה אפרת על הדיון החשוב והנושא המאוד בעייתי שקיים אצל אוכלוסייה גדולה.

דורון רז: אנחנו חברות ועמותות הסיעוד מטפלים בכמאתיים שמונים אלף זכאי חוק הסיעוד שחיים בביתם עם מגבלות שונות ורמות הכנסות שונות.

דורון רז: אני אתייחס לשני נושאים בהקשר הזה, לנו יש אלפי עובדים סוציאליים שנכנסים לבתי הקשישים, מתוך מחויבות שלנו כביקורי בית, לעקוב אחרי מצב הקשיש, מצב הטיפול בקשיש, אחת לחודשיים.

דורון רז: ביטוח לאומי לא מאשר לעובדים האלה, למשל, לסייע להם למצות את זכויותיהם לא בנושא חוק הסיעוד, הגדלת שעות, שינוי תכנית או דברים אחרים.

דורון רז: אני חושב שאפשר היה להיעזר בהם בצורה מקצועית ועובדים מקצועיים שמכירים את הקשיש.

דורון רז: זה נכון שיש רתיעה לקשישים מריבוי דמויות שייכנסו הביתה ועובדת סוציאלית שמלווה אותם לאורך שנים ונוצרו יחסי אמון, היא כתובת מאוד מאוד משמעותית.

דורון רז: זאת על מנת שיפתחו בפניה ויסתייעו בה לצורך העניין.

דורון רז: הנושא השני שאני רוצה להעלות אותו, אנחנו מעסיקים למעלה ממאה עשרים אלף מטפלות ישראליות ועוד כארבעים אלף עובדים זרים, אבל המטפלות הישראליות שלנו חלקן מקבלות, מה שנקרא, השלמת הכנסה, גם כאלה מעל גיל מבוגר וגם כאלה עם הכנסות נמוכות.

דורון רז: קיימת בעיה של דיסריגרד שביטוח לאומי בעצם, אם הן מקבלות הכנסה יותר גבוהה, מטפלות ביותר ממטופל אחד, הוא מקטין להן או שולל להן את הזכות להבטחת ההכנסה.

דורון רז: אנחנו נמצאים במצוקה גם של כוח אדם בתחום הסיעוד.

דורון רז: מבדיקה שלנו, הרי במילא ביטוח לאומי משלם להן את הדיסריגרד הזה, החרגתן מהקטנת הדיסריגרד כתוצאה מהגדלת המשרה שלהן, אל"ף תשפר את מצבן הכלכלי בצורה משמעותית, בי"ת מבדיקה שלנו, אם יבטלו את הדיסריגרד בסיעוד - - -

אפרת רייטן: אוקיי, האם העליתם את הנקודה הזו?

דורון רז: העלינו את הנקודה הזו, האוצר מתנגד.

אפרת רייטן: זאת אומרת באתם ספציפית עם האוכלוסייה שאתם מייצגים העובדים הסוציאליים, עובדי הסיעוד, ביקשתם לתקן עבורם - - -

דורון רז: אני לא מדבר על העובדים הסוציאליים, אני מדבר על המטפלות.

דורון רז: אם האוצר היה נכון, הרי במילא הוא משלם להן, אז אנחנו עשינו בדיקה עם אותה אוכלוסיית המטפלות שיש לנו, אם יבטלו את הדיסריגרד אנחנו מגדילים כשווה ערך לעשרים אחוז הגדלת המטפלות, אני מדבר על מאה עשרים אלף מטפלות, זו כמות עצומה, עם אותו כוח אדם.

דורון רז: בנוסף, הוצאנו אותן ממצב כלכלי נמוך - - -

אפרת רייטן: גם נתנו להן מוטיבציה להמשיך לעבוד ולהתפרנס בכבוד וגם התביעה שמבקשת את השירות.

דורון רז: נכון.

דורון רז: אם הוועדה תוכל לסייע לנו בנושא הזה ובנושא של מיצוי הזכויות על ידי העובדים הסוציאליים שלנו, תרמנו את תרומתנו הגדולה לקשישים ולנושא החשוב שאתם מעלים.

אפרת רייטן: אנחנו בהחלט נבדוק את העניין.

אפרת רייטן: אנחנו סומכים על אלינה בדיונים שלה מול האוצר, גם בנקודה הזו.

אפרת רייטן: תודה רבה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אבל אני אשמח לפנייה יזומה שלכם, על מנת להבין את המצב ולטייב אותו.

דורון רז: אני אפנה, אני אעביר לכם.

אפרת רייטן: תודה רבה לך.

אפרת רייטן: טוב, עורכת הדין יפעת סולל יועצת משפטית של "כן לזקן".

יפעת סולל: שלום, תודה רבה ותודה על הדיון הזה.

יפעת סולל: אני באמת חושבת שהנושא של מיצוי זכויות של זקנים בחברה הישראלית הוא סיפור מאוד מאוד עגום, ואנחנו באמת עוסקים בזה כבר הרבה מאוד שנים.

יפעת סולל: אני חושבת שהוזכר כאן לא מעט הנושא של בירוקרטיה ולשנות את הטפסים ושלא צריך יהיה להגיש דברים כמה פעמים, אני חושבת שזה הרבה יותר יסודי.

יפעת סולל: יש הרבה מאוד זכויות שמגיעות לאנשים זקנים מעצם בין אם המעמד שלה מבחינת גיל ובין אם המעמד שלה מבחינת הכנסה, והדברים האלה הם ידועים, ואין שום סיבה שהם לא יינתנו באופן אוטומטי.

יפעת סולל: אני חושבת שמה שנכון לעשות, ואם אנחנו רוצים לסמן פה איזה שהוא מהלך שצריך לקדם אותו, ממש לעשות סקירה של כל הנושאים ולראות על מה אפשר לוותר על העניין הזה בכלל של להגיש בקשה.

יפעת סולל: רק לדוגמה, הוזכר כאן הנושא של ההנחות בארנונה, יש רשויות מקומיות שנותנות הנחות בארנונה באופן אוטומטי, יש רשויות מקומיות שלא נותנות בכלל, יש רשויות שדורשות העברת הטפסים, יש לנו גם את ההבחנה בין ההנחה שניתנת מעצם הגיל ולהנחה למי שמקבל השלמת הכנסה.

יפעת סולל: אין שום סיבה שלא כל הרשויות יהיו מחויבות לתת הנחה באופן אוטומטי, עוד פעם, עם ההבחנות האלה.

יפעת סולל: אגב, לעניין הזה יש את ההצעה שעומדת כרגע בנושא של ארנונה, אבל אתם יודעים שיש יותר מעשרים סוגים שונים של הנחות בארנונה לאנשים זקנים?

יפעת סולל: כאשר כל אחת מהן נובעת מאיזה שהוא מאמץ ספציפי של מי שמקבל קצבה באותו ניצול שואה מהולנד, שונה ממי שמקבל קצבה מהיותו ניצול שואה מגרמניה וזה מטורף לגמרי.

יפעת סולל: יש לנו הצעת חוק שכבר ניתנה להסכמה, לפני אני לא יודעת כבר כמה קנסות, כי זה מתקדם מהר, הסיפור הזה צריך לעשות לו סוף.

יפעת סולל: צריך לייצר הנחות שהן זהות לכולם על בסיס שוויוני, בלי כל הקשקוש הזה, ולתת אותן באופן אוטומטי.

אפרת רייטן: אז אם דיברת באמת על הארנונה, אני מציעה באמת שתראי את הצעת החוק הממשלתית שמדברת על הסוגיה.

יפעת סולל: אני מכירה את הצעת החוק הממשלתית, היא לא מצליחה - - -

אפרת רייטן: היא לא עושה איזה שהוא סדר?

יפעת סולל: לא, היא לא מתייחס לכל הסדרה של החמישה עשר סוגים שונים של הנחות, זה פשוט מטורף מה שיש לנו.

אפרת רייטן: טוב, אנחנו נקיים על זה דיון כאן בוועדה ואנחנו נשמח לשמוע באמת התייחסות ספציפית לעניין.

יפעת סולל: מאה אחוז.

יפעת סולל: אבל אני אומרת, אני אשמח שנעבור באמת זכות זכות.

יפעת סולל: יש דברים שצריך פשוט לוותר על הצורך בלהגיש בקשות ולקבל אותן באופן אוטומטי.

יפעת סולל: אנחנו יודעים שככל שאנשים הם מקבוצות חלשות יותר, כך הם מתקשים יותר לקבל את הזכויות שלהם.

אפרת רייטן: אז בהחלט, אני מציעה לך, לשלוח גם אלינו את הדברים הספציפיים, את הרשימה הזו.

אפרת רייטן: כמו שדיברנו מקודם על טופס 101 ודברים ספציפיים שאפשר לטפל בהם באופן נקודתי, את בהחלט מוזמנת לשלוח אלינו גם את הרעיונות האלה.

אפרת רייטן: תודה רבה.

אפרת רייטן: הילה מלשכת עורכי הדין.

הילה קטיוב: בוקר טוב לכולם, אני מלשכת עורכי הדין אני אחות מוסמכת ועורכת דין בהשכלתי.

הילה קטיוב: חשוב לי להתייחס דווקא לדברים שאמרה לבנה מהביטוח הלאומי.

הילה קטיוב: אני חושבת שזה ממחיש את הניתוק הגדול שיש לנו מהאנשים האלה שיושבים בבית ומנותקים מהמדיה וגם מהדיגיטלי, אני חושבת שזה בהחלט מראה על גודל העבודה שיש לנו.

אפרת רייטן: מה, תסבירי.

אפרת רייטן: תראי, אני מקבלת, וזה לא פעם ראשונה, נתונים הביטוח הלאומי שבאמת עושים הרבה מאוד מאמצים להגיע - - -

הילה קטיוב: הם עושים הרבה מאוד מאמצים וזה ממש חימם לי את הלב לשמוע אותה.

אפרת רייטן: אז מה את אומרת בעצם?

הילה קטיוב: אני אומרת שאם יש אלף חמש מאות פניות מתוך עשרות אלפים אזרחים ותיקים שיושבים בבית, בכל מה שקשור למבחן הכנסה ובכלל להנגשת זכויות, אז זה אומר שאנחנו לא מגיעים אליהם.

אפרת רייטן: אז יש לך דרך טובה יותר?

הילה קטיוב: כן.

הילה קטיוב: לא טובה יותר, אני לא מתיימרת, אבל אני כן חושבת, שמעתי את כל האנשים שדיברו כאן ולכל אחד מהם יש תכנית מופלאה, אבל אני חושבת שצריך לשלב ידיים באינסטנציה אחת שתרכז את כל המתנדבים, והתייחסה לזה לפניי עובדת סוציאלית מאוד נחמדה, שאני לא זוכרת את השם שלה.

הילה קטיוב: בנוסף, הקשבתי לאפרים קורן, אני כן חושבת שהתיקון החקיקתי, אגב אני גם אגיד גם מילה על זה - - -

אפרת רייטן: של האוטומציה?

הילה קטיוב: גם וגם בנוגע לבנקים.

הילה קטיוב: היום אנחנו עדים גם לבנקים שנסגרים וגם לסניפי דואר שנסגרים ולהמון המון נותני שירותים שנסגרים.

הילה קטיוב: אני חושבת שהתיקון החקיקתי צריך ממש לדבר על זה שברגע שיש ריכוז מסוים של אזרחים ותיקים באזור מסוים, שכונה מסוימת, עיר מסוימת, חובה עליהם שיהיה שם סניף שיקבל אנשים שרוצים להגיע ולדבר פרונטלית.

הילה קטיוב: אנחנו משאירים כאן אוכלוסייה שלמה מאחורה, שאין לה לאן ללכת, היא לא יודעת להשתמש בוואטסאפ, היא לא יודעת להשתמש באפליקציות.

אפרת רייטן: נאמר כאן בדיון ששולחים מתנדבים ישירות אליהם לבתים, את לא מקבלת את זה?

הילה קטיוב: אני לא מקבלת את זה, אני אגיד לך גם למה, כי אני חושבת שהמתנדבים האלה, והם מופלאים אגב, כן?

הילה קטיוב: אני חושבת שצריכה להיות אינסטנציה אחת שתאגד את זה.

הילה קטיוב: לא יעזור לנו לשלוח מתנדבים בצורה ספורדית, אם זה מהמשרד לשוויון חברתי בנפרד, אם זה מ-שי"ל בנפרד, אם זה מקופות החולים בנפרד ואם זה גם מלשכת עורכי הדין בנפרד.

הילה קטיוב: אני כבר אגיע לנקודה שאני רוצה לדבר עליה.

אפרת רייטן: הנה, אני שאלתי מקודם האם יש פעם שנה איזה שהוא כנס משותף של כל הגופים האלה?

הילה קטיוב: אז קודם כל, אני לא נתקלת ואני מאוד פעילה בכל מה שקשור לאזרחים ותיקים ולזכויות.

הילה קטיוב: אני יכולה גם להתייחס למה שאמרה הבחורה מהמשרד לשוויון חברתי שדיברה לפניי, לגבי קופות החולים ובתי החולים, אני מקבלת בכל יום לפחות חמישה טלפונים מאזרחים ותיקים שתקועים בבתי החולים ולא מגיע להם שיקום.

הילה קטיוב: ידעתם שמגיל מסוים השיקום שמגיע לאזרחים ותיקים הוא סוג ג'?

הילה קטיוב: מישהו ידע את זה?

אפרת רייטן: אני לא יודעת מה זה סוג ג' וגם לא ידעתי שזה מגיע.

הילה קטיוב: הם לא מקבלים את השיקום שאזרחים צעירים יותר מקבלים, הם לא זכאים לו.

הילה קטיוב: אומרים להם, יש לכם אופציה או ללכת לשיקום כזה וכזה, שכולנו יודעים מה הרמה שם, אנשי רפואה יעידו ואנשי סיעוד יודעים, ואם לא אז תלכו הביתה.

הילה קטיוב: חלק מהאנשים האלה באמת הולכים הביתה ואין אף אחד שדואג להם.

הילה קטיוב: אז אני כן חושבת שצריכה לקום אינסטנציה אחת שתאגד את כל המתנדבים, שתיקח את המתנדבים של ניצולי השואה ותכשיר בעצם אותם, שתיקח את המתנדבים של המשרד לשוויון חברתי, שתיקח את המתנדבים של העובדים הסוציאליים ושתיקח את המתנדבים של העיריות וממש תאגד אותם.

אפרת רייטן: כלומר המועצה למיצוי זכויות.

הילה קטיוב: התקשורת בין כל הגופים היא קריטית.

הילה קטיוב: היא קריטית גם כדי לא לעייף אותנו וגם כדי לא לעייף את הגופים - - -

אפרת רייטן: נראה לי שגם מצד אחד יש מקומות שאין בהם פעילות, ומצד שני אולי יש כפול, איזה כפל כאילו.

הילה קטיוב: נכון, כפול ומשולש.

הילה קטיוב: אנחנו חושבים, בלשכת עורכי הדין, ואנחנו עכשיו עושים פיילוט כזה מול העיריות, כי אני חושבת ששם נמצאת התשובה.

הילה קטיוב: רשות מקומית יש לה את הידע, את הכלים, יש לה עובדים סוציאליים, יש לה רכזים חברתיים.

הילה קטיוב: הם כן צריכים לקחת פיילוט, אנחנו עכשיו מקדמים אותו, ובעצם לדאוג לאזרחים הוותיקים, כמו שיש מינהל חינוך, צריך שיהיה מינהל אזרחים ותיקים.

הילה קטיוב: האוכלוסייה שלנו מתבגרת, תוחלת החיים עולה ויש כאן אוכלוסייה שלמה שהיא מנותקת.

אפרת רייטן: ברור.

אפרת רייטן: טוב, תודה רבה לך הילה.

אפרת רייטן: גילי, רצית מקודם לומר משהו או שאת רוצה שכבר בסוף נעשה סיכום?

גילי תמיר: רק להזכיר, אגב, שסיוע משפטי בהקשר של ניצול שואה, סיוע משפטי שהיום נותן מענה מאוד משמעותי.

גילי תמיר: כלומר, כל מה שניצול שואה צריך לעשות, אם אנחנו מדברים על מי שעברו ב-2016 בעקבות ההחלטה של שר האוצר, דאז יאיר לפיד, כל מה שהם צריכים לעשות זה להרים טלפון לסיוע המשפטי והם שולחים להם עורכי דין מטעם הסיוע המשפטי הביתה.

גילי תמיר: הם דוברי שפה רוסית, ובמידת הצורך אנחנו רואים את הטיפול אצל הווטרנים שנמצאים בעוני פה, או שלושים אחוז מאוכלוסיית בת ים שמקבלים הבטחת הכנסה.

גילי תמיר: בנוסף, אני כן רוצה להגיד משהו, אנחנו יודעים שלצערי הרשות לניצולי שואה לא מצליחה לפנות לכל אנשים שיצטרפו, לכל אותם ניצולים שמקבלים היום את המינימום, ובמקום הזה הסיוע המשפטי שמשרד המשפטים נותן מענה בלתי רגיל, הוא לא עולה כסף ואין מבחן הכנסה.

אפרת רייטן: והם עובדים יחד?

גילי תמיר: הם עובדים יחד, אבל לצערי לא מספיק.

גילי תמיר: אני חושבת שבהקשר הזה, שוב, האיגום.

אפרת רייטן: כן, חוזרים לזה.

גילי תמיר: במקומות שבהם הרשות לניצולי שואה מדברת עליו לא מצליח לחדור את המעטה של שפה או של תרבות.

גילי תמיר: דווקא שם הסיוע נותן מענה.

אפרת רייטן: כן, צריך פשוט לאחד כוחות.

אפרת רייטן: יש פה כל כך הרבה אנשים טובים, רצון טוב, אפילו תקציבים כמעט לא חסר פה, רק צריך פשוט לעשות.

אפרת רייטן: נעבור לעוד מספר דוברים.

אפרת רייטן: עורכת הדין בקי קשת מהרבנים לזכויות אדם.

בקי קשת: תודה רבה על הדיון החשוב.

בקי קשת: מפאת קוצר הזמן אני אגיד רק שני משפטים.

בקי קשת: אחד אנחנו מכירים מרכז זכויות בחדרה, שמשרת גם את ואדי ערה, יהודים וערבים שממצים זכויות, שרובם הגדול הם בגיל מבוגר ונתקלים בהרבה בעיות.

בקי קשת: אני רוצה לחבר אותנו לנקודה אחת של חקיקה מקבילה שקורת בימים האלה חוק דיברות דיגיטלית.

בקי קשת: הוא חוק שכמובן יש בו יתרונות, אנשים יוכלו לקבל הודעות ולפנות לרשויות באופן דיגיטלי, אבל הם מציבים את זה כברירה או או.

בקי קשת: אם אתה מקבל דיוור אלקטרוני אתה לא תקבל יותר דואר.

בקי קשת: עכשיו, בעיניי אוכלוסיית הקשישים היא הדוגמה המובהקת ביותר למצב הרע, כלומר לכמה שזה לא טוב לחייב אנשים לבחור או או, כיוון שהרבה קשישים, שבענו באריכות, יש להם בעיות בקבלת מסמכים דיגיטליים או לאוריינות דיגיטלית.

בקי קשת: מצד שני, חלקם כן נעזרים בבני משפחה, ולכן נראה לנו שאם תהיה אפשרות שאנשים יקבלו את זה בדואר, אבל יהיה להם אפשרות לקבל גם שירותים דיגיטליים במקביל, אז זה יגדיל את הסיכוי של הרבה מאוד קשישים למצות זכויות שלהם.

אפרת רייטן: תודה רבה נקודה חשובה מאוד.

אפרת רייטן: אני מבקשת להעלות את אביעד הומינר מקרן ברל כצנלסון.

אפרת רייטן: נמצא בזום.

אביעד הומינר: שלום ותודה על רשות הדיבור ועל האפשרות להשתתף בדיון החשוב הזה.

אביעד הומינר: אני אגיד שאנחנו מכירים מ העולם ממחקרים, גם מהארץ וגם מהעולם, שהדבר שמעלה בצורה הכי דרמטית את השיעור של מיצוי זכויות זה אוניברסליות.

אביעד הומינר: עכשיו, ספציפית לגבי אזרחים ותיקים, יש לנו את השכבה הראשונה היא הכרחית לקצבת אזרחים ותיקים, שהיא בניגוד לקצבת השלמת הכנסה, כמעט ולא התעדכנה בעשור האחרון.

אביעד הומינר: היא עלתה קצת והיא בעצם נחשקה משמעותית ביחס לשכר הממוצע, בערך בארבע עשרה אחוזים.

אביעד הומינר: אני חושב שאם רוצים להעלות בעצם את סיוע הקשישים בצורה הכי פשוטה, שמגיע להם הכסף בצורה ישירה ובלי בירוקרטיה או בלי בלגן מיותר, אז זה קודם כל להעלות את הקצבה הבסיסית הזו.

אביעד הומינר: אני יודע שיש התנגדות מהאוצר וגם חלק מהגורמים בכנסת לקצבאות האוניברסליות, אבל גם זה אנחנו יודעים שמדינות שיש להן יותר קצבאות אוניברסליות יש שוויון יותר נמוך, לכן גם הקצבה האוניברסלית הזו מאוד חשובה ואני קורא מכאן לנבחרי הציבור להעלות קודם כל אותה.

אביעד הומינר: מעבר לזה, הדבר השני שמעלה בצורה הכי דרמטית את שיעורי מיצוי זכויות, זה כבר הוזכר כאן, זה בעצם החיפוש על האוטומטי.

אביעד הומינר: עכשיו, נעשו בשנים האחרונות מהלכים מאוד חשובים בביטוח לאומי של קבלת מידע מגורמים אחרים, לדוגמה, בשנה שעברה עבר תיקון שביטוח הלאומי מקבל אוטומטית ממעסיקים פרטים על שכר של עובדים, וככה הוא יכול לעשות כל מיני דברים באופן אוטומטי.

אביעד הומינר: אני חושב שגם בנוגע לקצבת השלמת הכנסה וגם בנוגע לפרויקט של קשישים לבדוק אילו נתונים בעצם ביטוח הלאומי דורש, לדוגמה, אני יודע שלקצבת השלמת הכנסה בדוקים גם מה קורה עם הפנסיה, צריך לבדוק את זה כמובן עם ענייני פרטיות וכאלה, אבל במידה וזה אפשרי למה לא לתקן בחוק שביטוח לאומי יקבל באופן אוטומטי מהקרנות פנסיה, פעם אחת ברגע שבן אדם יוצא לפנסיה מה קצבת הפנסיה שלו.

אביעד הומינר: ככה בעצם, במקרה הכי טוב, להפוך את קצבת השלמת הכנסה גם לאוטומטית, ואם לא מגיעים לזה, להוריד כמה שיותר בבירוקרטיה שלה.

אביעד הומינר: זאת אומרת, שיקבלו דיווח ממשרד התחבורה אם יש רכב ומה השווי שלו, דיווח מקרנות הפנסיה מה קרן הפנסיה, וככה לאט לאט נוריד טפסים עד שהקצבה הזו תהיה אוטומטית.

אפרת רייטן: אולי הטופס היחידי שאותו האזרח ותיק צריך למלא הוא אותו ויתור של הסודיות על הפרטיות, או שיתוף המידע הזה של העברת הפרטים, פעם אחת והוא נותן אישור ובעצם חוסכים לו את כל הבירוקרטיה הזו, לא רק באותה שנה, אלא באמת שנים קדימה.

אביעד הומינר: בדיוק.

אביעד הומינר: יכול להיות שהמאמצים של הממשלה ושל ביטוח לאומי לעשות פרואקטיביות אלו דברים מאוד חשובים, אבל בסוף לחתוך את הבירוקרטיה זו ולקבל את המידע אוטומטית זו הדרך הבטוחה והקלה לעשות את זה.

אביעד הומינר: אני חושב שבשיתוף הממשלה והכנסת ושינוי חקיקה שמאפשרים את זה, זו באמת תהיה מהפכה בתחום הזה.

אביעד הומינר: אגב, לא רק לאזרחים ותיקים גם בקצבאות אחרות, מס הכנסה שלילי, מענק עבודה מה שנקרא, גם שם - - -

אפרת רייטן: בהחלט.

אפרת רייטן: אביעד, אנחנו מזמינים אותך לשלוח לנו את נוסח הצעת החוק.

אביעד הומינר: בסדר גמור.

אפרת רייטן: תודה רבה.

אפרת רייטן: אנחנו עוברים הלאה לעוד שניים אחרונים, עמותת מט"ב ליאור שטרסברג המנכ"ל, ואחר כך אני חוזרת ללבנה ולדעתי אחר כך אנחנו נסכם.

ליאור שטרסברג: שלום.

ליאור שטרסברג: קודם כל, עמותת מט"ב כבר למעלה משישים שנה עוסקת גם בפיתוח וגם בניהול שירותים אזרחים ותיקים.

ליאור שטרסברג: אני מברך אותך על הדיון ועל המשתתפים.

ליאור שטרסברג: אני חושב שדיברת הנושא של שימוש בתשתיות קיימות, זו נקודת מפתח.

ליאור שטרסברג: בנוסף, כל הנושא של הסיעוד, מרכזי יום, קהילות תומכות פעילות של מתנדבים, זה דבר מאוד מאוד משמעותי.

ליאור שטרסברג: יש לי שתי נקודות שאני רוצה לדבר עליהן, אחת, אנשים שמגיעים לגיל זקנה, על פי חוק, חשוב מאוד שיכירו גם את הנושא של גמלת הסיעוד שמגיעה להם.

ליאור שטרסברג: נכון שהיא לא גמלה אוניברסלית, אני מקווה שיום אחד היא תהיה אוניברסלית.

ליאור שטרסברג: יש לנו את נושא מבחני הכנסה, בסוגריים אני אומר שראוי לדון בהם, אבל בכל מקרה כבר היום יש כמעט שלוש מאות אלף אזרחים ותיקים שזכאים לגמלת סיעוד.

ליאור שטרסברג: אני יכול להגיד לך באמת בניסיון יום יומי שיש הרבה מאוד אנשים שלא מכירים, לא יודעים על הזכויות שמגיעות להם בנושא הזה.

ליאור שטרסברג: אני מציע, במסגרת הרבה מאוד דברים שנשלחים אליהם, ברמה שהם הולכים לעשות את השינוי הזה, הם הולכים להיות אזרחים ותיקים, גם בנושא של גמלת הסיעוד שמגיעה להם על פי חוק, זה דבר שיילקח בחשבון, וינגשו את זה כי הרבה מאוד אנשים לא מכירים את זה.

ליאור שטרסברג: אנשים לא יודעים שכל החיים שלהם שילמו ביטוח לאומי והם זכאים לזכות הזו, שהם נתקלים בזה רק כאשר יש קטסטרופה בבית חולים, זה פחות טוב.

ליאור שטרסברג: אז זו נקודה אחת פרקטית.

ליאור שטרסברג: נקודה שנייה, דיברו פה על נושא המטפלות, דיבר על זה דורון, אני רוצה לדבר על נושא המטפלות מכיוון אחר.

ליאור שטרסברג: בסוף, המטפלות הסיעודיות שמדי יום, עם כל הגורמים מי שנמצא מידי יום בבתים של הקשישים, אלו המטפלות והמטפלים הסיעודיים.

ליאור שטרסברג: אני חושב שאם נשקיע באותו ציבור ביכולת שלהם גן באוריינות הדיגיטלית וגם ביכולת שלהם לסייע לקשיש, באופן בלתי אמצעי בדברים שדיברו פה, יש להם את היכולות האלה.

ליאור שטרסברג: זה דבר שיכול לעשות שינוי מאוד מאוד גדול במימוש הזכויות של אותם אזרחים ותיקים.

ליאור שטרסברג: אם נדע להשקיע באותו ציבור יקר, של מטפלות שבטח בתקופה הזו של הקורונה, הרבה אנשים לא יוצאים, ממשיכות להגיע לבתים של הקשישים במסירות ומחויבות, זה גם דבר טוב כדי להשקיע, לתת כלים לאותן מטפלות.

ליאור שטרסברג: הדבר הזה גם, כמובן, יעזור - - -

אפרת רייטן: ברור.

אפרת רייטן: זה לצאת עם ניצחון מכל כיוון שדיברנו, להשקיע בהון האנושי באנשים הטובים שעושים עבודה מסורה.

ליאור שטרסברג: נכון.

ליאור שטרסברג: אני מדבר על נשים שנמצאות בבתים של הקשישים מדי יום, וזה דבר מאוד משמעותי.

ליאור שטרסברג: עובד סוציאלי, וזה דבר מאוד חשוב, מגיע, בודק אחת לחודש או אחת לחודשיים, אותן מטפלות נמצאות מדי יום ונכון מאוד לתת להן את הכלים, על מנת שיוכלו לעזור באופן בלתי אמצעי לאזרח הוותיק.

אפרת רייטן: בהחלט אנו נבחן את הנקודה.

אפרת רייטן: תודה רבה ליאור.

אפרת רייטן: משרד המשפטים, ד"ר מיטל סגל רייך, ממונה ארצית לייצוג זקנים וכשרות משפטית.

מיטל סגל-רייך: בוקר טוב.

אפרת רייטן: תגידי, אולי לפני שאת אומרת משהו, העמדה שלך בעניין שיתוף הפרטים, על מנת לעבור לאוטומציה יותר במקום מדי שנה שהקשישים יאלצו למלא את כל הטפסים האלה והבירוקרטיה, זה משהו שמשרד המשפטים יכול לתמוך?

מיטל סגל-רייך: זה משהו שאנחנו בהחלט גם אנחנו בוחנים בכל מיני הקשרים.

מיטל סגל-רייך: אנחנו תמיד רואים את ההתנגשות עם הנושא של הפרטיות, ובאמת מנסים להגן מגלישה של גופים אחרים למידע הזה.

אפרת רייטן: נכון.

אפרת רייטן: אבל בהסכמה של אותו אדם?

אפרת רייטן: כמו שאגב עשינו ממש, נדמה לי השבוע או לפני שבוע, שדיברנו על העברת פרטים לרשות המיסים דרך קצין התגמולים בעניין של נכי צה"ל.

אפרת רייטן: גם שם הייתה בדיוק אותה סוגיה והכנסנו לחוק שכשאדם מוותר ומצהיר שהוא מוכן, אז הנה עוברים הפרטים.

אפרת רייטן: אפשר בהחלט לעשות העתק הדבק גם לפה.

מיטל סגל-רייך: בעיניי, זה מאוד סביר.

מיטל סגל-רייך: ברגע שאדם נותן את הסכמתו, מביא את המשמעויות וההשלכות אז כמובן שהדבר הזה מתבקש.

מיטל סגל-רייך: אנחנו נשמח להיות שותפים לחשיבה גם בעניין הזה.

מיטל סגל-רייך: זה רעיון מצוין.

מיטל סגל-רייך: זה כרוך בעוד כל מיני בירוקרטיות שכדאי באמת לפשט עבור אוכלוסייה מבוגרת.

מיטל סגל-רייך: אז אני ממונה ארצית על הנושא של ייצוג זקנים בהנהלה של הסיוע המשפטי של משרד המשפטים.

מיטל סגל-רייך: אני מתחברת לדברים האחרונים של גילי קודם, אנחנו למעשה מפעילים בסיוע המשפטי שני מערכים שרלוונטיים מאוד לדיון הזה, מערך ייצוג של ניצולי שואה והמערך שאני מנהלת שהוא בעצם של ייצוג של אוכלוסייה מבוגרת.

מיטל סגל-רייך: יש לנו עורכי דין בכל הארץ שהמומחיות שלהם היא לייצג אוכלוסייה זקנה.

מיטל סגל-רייך: הסיוע ניתן בלי תשלום, אנשים מקבלים את הכסף ללא תשלום כשהם עומדים במבחן הכלכלי.

מיטל סגל-רייך: המבחן הכללי, כלומר אנשים שחיים מקצבאות בוודאי זכאים לסיוע משפטי, מעבר לזכויות מביטוח לאומי וכל מיני זכויות אחרות, הגשת תביעות בכל העניינים של דיור וכו'.

מיטל סגל-רייך: אנחנו זמינים לאנשים ופרוסים בכל הארץ, מערך של מייצגי אנשים זקנים שזה מערך שאנחנו---

אפרת רייטן: איך אגב אפשר להגיע אליכם?

אפרת רייטן: אולי בואי תנצלי את הבמה הזו.

מיטל סגל-רייך: יש לנו אתר אינטרנט, יש לנו מוקד סיוע.

אפרת רייטן: את רוצה לומר את המוקד, את מספר הטלפון?

מיטל סגל-רייך: אצל גילי אנחנו ככה מופיעים לא מעט, אפשר להסתכל באתר אינטרנט זה כל מיני אפשרויות בכל מיני אפשרויות על פי תחומים.

אפרת רייטן: הסיוע המשפטי עבור האוכלוסייה המבוגרת?

מיטל סגל-רייך: סיוע משפטי ממשרד המשפטים, יש אפשרות להתקשר למוקד, יש אפשרות לשלוח במייל, יש לנו עורכי דין שאנחנו נותנים מענה טלפוני, יש לנו עורכי דין שנמצאים בקהילה.

מיטל סגל-רייך: אנחנו מגיעים לכל מיני מקומות אל האנשים.

מיטל סגל-רייך: המערך שלי, של מייצגי זקנים, מגיע לבתי אבות, להוסטלים.

אפרת רייטן: אם את רוצה לתת לנו גם את המספר של המוקד, אם את זוכרת אותו, אז בשמחה.

אפרת רייטן: אם לא, אז תעבירי לנו את זה אחר כך.

מיטל סגל-רייך: אני יכולה לשלוח לוועדה.

אפרת רייטן: כן, כן.

אפרת רייטן: שנוכל להגיד את זה גם עכשיו בדיון לכל מי ששומע.

מיטל סגל-רייך: בשמחה רבה.

אפרת רייטן: טוב, מיטל, המון תודה לך על הדברים האלה, הם חשובים.

אפרת רייטן: לפני שאנחנו מסכמים, אני רוצה לחזור ללבנה עזרא מנהלת אגף במוסד לביטוח לאומי.

אפרת רייטן: לבנה, לפני שתגידי את מה שרצית עוד להוסיף, רציתי רק עוד לשאול שאלה ששכחתי או ככה לא הספקנו להתייחס אליה וזה לגבי אוכלוסיות מיוחדות ומענה ספציפי שיש לכם, ככל שיש, או אם תרצי להציף איזו שהיא סוגיה בעניין?

אפרת רייטן: הן של החברה הערבית, החברה החרדית, האם גם לגבי האוכלוסיות האלה יש לכם מענה שהוא מענה ייעודי?

לבנה עזרא: טוב, אז אני אתחיל קודם במענה לשאלה שלך.

לבנה עזרא: אנחנו נותנים שירות, כפי שציינתי, בשפות שונות ובכללם בשפה הערבית.

לבנה עזרא: יש מיצוי זכויות בשפה הערבית וגם בשפה החרדית, כך שאין הבדל מבחינתנו בין סוגי האוכלוסיות השונות, כולם מקבלים את כל הזכויות.

אפרת רייטן: לא, מבחינת הושטת היד, שדיברנו מקודם, כלומר להגיע פיזית, מתנדבים בחברה הערבית.

לבנה עזרא: גם אין לנו בעיה להגיע פיזית לחברה הערבית לכמעט לכל האזורים ובמצב שיש בכל זאת בעיה, אנחנו לא פעם לגבי האנשים שמנותקי קשר, שקורה לנו דבר כזה, אנחנו מפעילים את חוקרי הביטוח הלאומי, למען מיצוי הזכויות.

לבנה עזרא: חלילה, לא למען דברים אחרים, אלא למען מיצוי הזכויות.

לבנה עזרא: אני ביקשתי את רשות הדיבור שנית, כי רציתי להתייחס למספר דוברים, אז אני אתחיל בלשכת עורכי הדין.

לבנה עזרא: אני רוצה להבהיר, אני לא מדברת על אלף חמש מאות תובעים שיש לי בשנה, הפיילוט שהיה ב-2011, ספציפית לגביו, הייתה איתו בעיה.

לבנה עזרא: מידי בשנה מוגשות עשרות אלפי תביעות להשלמת הכנסה, והראייה הכי גדולה היא שמאה תשעים וארבע אלף משפחות מקבלות, שאלו מאתיים שלושים וחמש אלף אנשים.

לבנה עזרא: כלומר, מדי שנה מוגשות אלפי תביעות להשלמת הכנסה, והכל בזכות העובדה שצירפנו לכל תביעה וגם בזכות מיצוי התביעות שאנחנו עושים אחת לכמה זמן, מאתרים את האוכלוסיות שיכולות לקבל.

לבנה עזרא: נקודה נוספת שאני רוצה להתייחס הוא נושא שיתופי הפעולה עם הגורמים השונים.

לבנה עזרא: המוסד לביטוח לאומי מבקש נתונים על הכנסות מהסיבה הפשוטה, שאני צריכה את המידע המעודכן האחרון בחודש האחרון, אבל יש לנו מידע על הפנסיות.

לבנה עזרא: על הפנסיות אנחנו מודעים להן, על הכנסות משכיר אנחנו מודעים, על הכנסות מעצמאים אנחנו מודעים.

אפרת רייטן: אבל עדיין האזרחים הוותיקים מתבקשים להעביר את זה, אז על זה אנחנו מדברים.

לבנה עזרא: מתבקשים לציין אם יש פנסיה ואם היא רק עודכנה בחצי שנה האחרונה.

לבנה עזרא: מעבר לחצי שנה, כל המידע קיים במוסד לביטוח לאומי.

אפרת רייטן: אוקיי, כי אנחנו מבינים את הדברים אחרת.

אפרת רייטן: אנחנו מבינים שאותו קשיש צריך להביא את הניירת, צריך למלא אותה, זה מעבר לדברים שאת אומרת, לכן שם הוא נתקע, פה זה יותר מסובך.

לבנה עזרא: אני אסביר, תביעה להבטחת הכנסה חייבת להיות תביעה, זה כתוב בחוק.

לבנה עזרא: כלומר, אם היה לי את מלוא המידע במערכות המידע, אז בוודאי שיכולתי לשלם אוטומטי, על אף שקיימת תביעה, כמו שאני משלמת אוטומטי לבני שבעים את האזרחי הוותיק.

לבנה עזרא: אבל, תביעה נוגשת כי יש פנסיות שונות ממקורות שונים שאותם לא תמיד יש לנו, כמו פנסיות בחו"ל, כמו פנסיוניות, כמו שציינתי, אושרו בחצי שנה האחרונה, כמו הכנסות מהעבודה שהתחלנו בחודשים האחרונים או כמו קצבאות שונות שלא תמיד יש מידע, על אף שמהרשות לניצולי שונה אנחנו מקבלים און ליין בשיתוף פעולה - - -

גילי תמיר: אבל דפי חשבון הם חובה.

לבנה עזרא: לעניין פרטי חשבון ופרטים מהבנקים, פרטי חשבון, אני מציינת, כי אני צריכה שהבן אדם יגיד לי מה מספר החשבון.

לבנה עזרא: אני לא מבקשת ספח מהחשבון, אני ערכתי פרויקט מ-2009 שבו חיברנו את כל מערכות המוסד לביטוח לאומי לבנקים - - -

אפרת רייטן: אז את אומרת שאזרח הוותיק לא צריך להעביר לכם?

לבנה עזרא: לא, לא את פרטי החשבון.

לבנה עזרא: הוא צריך להעביר את דף פירוט החשבונות שלו והחסכנות.

אפרת רייטן: על זה אנחנו מדברים.

לבנה עזרא: לא, משהיא שאלה תוך כדי, סליחה, כבוד יושבת ראש, על פרטי החשבון.

לבנה עזרא: אנחנו מדברים, ניסינו גם מהלך מול הבנקים בעבר, שהביטוח הלאומי יפנה לבנקים והם יתנו לנו את דף היתרות.

לבנה עזרא: הייתה התנגדות מאסיבית של בנק ישראל, בשעתו, אפשר לנסות להרים שוב את הכפפה, בשעתו לא היה ניתן.

לבנה עזרא: הדברים היחיד שהצלנו לקדם, ואנחנו ראשונים במדינה, הוא להעביר את חשבונות הבנקים, והבנק רק שואל האם אתה בעל החשבון כן או לא, וזה עובד למעלה משלושה מיליון חשבנות בנקים מול כל הבנקים.

אלינה ברדץ' יאלוב: רק שאלה אחת אם אפשר, לבנה, תגידי לי בבקשה, אתם עשיתם סימולציה כמה יכולים להיכנס אנשים, בעקבות העלאה של הקצבה בערך?

לבנה עזרא: אני ציינתי.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, את ציינת את אלה שנכנסים אוטומטית.

לבנה עזרא: אני מדברת.

לבנה עזרא: ציינתי שעשרת אלפים ייכנסו אוטומטית, ציינתי שעשרות אלפים אנחנו הולכים לשלוח להם יזומים.

לבנה עזרא: אין לי עדיין נתון מדויק, זה נמצא כרגע בדיוק ברגעים האלה בעבודה, בימים האלה אנחנו עובדים על זה.

לבנה עזרא: ברגע שיהיה לי מידע, אני אוכל בהחלט להכניס אותו לוועדה.

אפרת רייטן: טוב, אנחנו צריכים לסיים את הדיון, כי המליאה נפתחת בעוד שתי דקות.

אפרת רייטן: תודה רבה לך, לבנה.

אפרת רייטן: ד"ר גילי תמיר, את רוצה לומר כמה דברים לפני שאנחנו מסיימים.

גילי תמיר: אני רק אגיד שצריך לומר, שגם אזרחים ותיקים שעובדים היום, עשינו סימולציות כבר על פי הדיסריגרד החדש.

גילי תמיר: המחשבון עוד לא עולה, וצריך לומר שביטוח לאומי, אני לא מקנאה בהם עכשיו עם כל מה שצריך לשנות.

גילי תמיר: עשינו סימולציות ואפילו נתנו דוגמאות ברשת החברתית.

גילי תמיר: קשיש שמרוויח סביב האלפיים חמש מאות שקלים בעבודה של משרה חלקית, ויש לו פנסיה קטנה של ארבע מאות או שלוש מאות, קצבת אזרח ותיק, יוכל לקבל השלמת הכנסה בסיכוי לא רע בכלל, בזכות העלאת הדיסריגרד והסכומים.

גילי תמיר: כלומר, גם קשישים עובדים יצטרפו למעגל, ואני מעריכה שהשינוי הזה הוא משנה חיים על הרבה יותר מאלפים.

גילי תמיר: אנחנו מדברים פה על מעגל זכאים עצום שהולך להצטרף עכשיו.

אפרת רייטן: בהחלט.

אפרת רייטן: תודה רבה לך על הדיון החשוב הזה, ד"ר גילי תמיר.

אפרת רייטן: חבר הכנסת, הגעת ממש בשנייה האחרונה.

אפרת רייטן: אתה תרצה לומר משהו?

מופיד מרעי: אני מברך על מה שעשיתם.

מופיד מרעי: אני בעד האזרחים הוותיקים.

מופיד מרעי: אני גם אזרח ותיק, אומנם אני לא צריך לקבל את התוספת, אבל יש הרבה אנשים שכן צריכים את התוספות, זאת היות ואין להם פנסיה גדולה, והם נשענים על הביטוח הלאומי בסך הכל.

מופיד מרעי: אין שום סיבה בעולם שהמדינה צריכה לתמוך בהם, לתת להם, לאפשר להם, הם נתנו למדינה מספיק, עכשיו התור של המדינה להחזיר להם.

אפרת רייטן: ממש ככה.

אפרת רייטן: אני מזמינה אותך להגיע לדיונים של חברת הכנסת אלינה ברדץ', היא הולכת להתעסק בדיוק בדברים האלה.

אפרת רייטן: טוב, אנחנו נסכם את הדיון.

אפרת רייטן: אני באמת מברכת את כל הגורמים, האנשים והנציגים שהגיעו להשתתף בדיון הזה.

אפרת רייטן: תודה לך, גילי גם על היוזמה, העבודה והשתתפות הרבה.

אפרת רייטן: אני חושבת שעלו כאן הרבה נקודות מאוד חשובות, חלקן אגב, פשוט זועקות לתיקונים, נדמה לי, אפילו שאפשר לתקן אותן בעתיד הקרוב לעין.

אפרת רייטן: אם זו האוטומציה הרבה, וגם שמענו גם את עמדת משרד המשפטים, שיש את הדרך והנכונות.

אפרת רייטן: אם אלו אותם שינויים עכשיו בחקיקה שכבר עשינו ונכנסים לתוקף, ועכשיו האוטומציה תיכף תתחיל גם במוסד לביטוח הלאומי.

אפרת רייטן: איגום, איגום של כל הגורמים, המשאבים והמאמצים כדי פשוט לעשות סדר.

אפרת רייטן: לקחת את כל הכוחות הטובים וביחד להטיב את התנאים, למצות את הזכויות של כל האזרחים הוותיקים.

אפרת רייטן: דיברנו על המיצוי הזכויות בקהילה, בבריאות, מערכות הבריאות בקהילה, קופות החולים שזו גם אפשרות מצוינת שמתחילה, ושמענו את הדברים האלה מהמשרד לשיווין חברתי.

אפרת רייטן: היו עוד הרבה מאוד דברים, אפשר לתקן אותם בכוחות משותפים, נדמה לי, שאנחנו נמצאים בתקופה שבה השינויים האלה יכולים להתבצע.

אפרת רייטן: בואו ביחד, אני קוראת גם לחברי הוועדה וגם לגורמים במוסד לביטוח הלאומי, ובמשרדי הממשלה, ולתקשורת לאחד כוחות בעניין הזה, ואנחנו נעשה ביחד את התיקונים הנדרשים.

אפרת רייטן: תודה רבה לכולכם.