ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 89, 2022-01-17 10:35

שרן השכל: אני שמחה לפתוח את וועדת החינוך, התרבות והספורט.

שרן השכל: היום אנחנו פותחים את הוועדה בעניין הקורונה בגני הילדים, הבידודים והיעדר הצוותים.

שרן השכל: תראו, בשבועות האחרונים ככל שהתחלואה עולה, אנחנו למעשה רואים שיותר ויותר גני ילדים למעשה, נכנסים ויוצאים, נכנסים ויוצאים, נכנסים ויוצאים מבידודים.

שרן השכל: אנחנו כבר בדיונים הקודמים, על אותן תקנות, ביקשנו לקצר גם את ימי הבידוד, ואני רוצה לברך את שר הבריאות, שאכן קיבל את ההחלטה החשובה הזו לקצר את ימי הבידוד לחמישה ימים, משום שגם כאשר הם היו עשרה ימים ואז שבעה ימים, חמישה ימים, ככול שהדבר נכון מבחינה בריאותית, אין שום סיבה שההורים והילדים יישארו ימים נוספים בבית.

שרן השכל: בנוסף לכך, אנחנו רואים שהצוותים בגני הילדים, הסייעות, הגננות, לא מוצאים להם מחליפים ופשוט גנים נסגרים, משום שאין צוות שיפעיל את הגן, גם לכך אנחנו נצטרך למצוא תשובות ואנחנו הזמנו את משרד החינוך, כמובן, גם את משרד הבריאות נמצא פה איתנו ומס' ארגונים, גננות, ועדי הורים שנמצאים פה איתנו, שחווים את המשבר הזה מקרוב.

שרן השכל: אני רוצה גם לציין שחברת הכנסת, נעמה לזימי, שנמצאת איתנו בזום, משום שהיא מבודדת והיא לא יכלה להגיע לדיון, גם כן ביקשה לדון בעניין הזה ואני אולי האמת היא, אפשר להעלות את נעמה לזימי בזום, אני אתן לה מס' דקות להציג דברים.

שרן השכל: אנחנו ננסה לחזור אליה עוד מעט.

שרן השכל: חבר הכנסת סימון דוידסון אתה רוצה לומר מס' מילים, לפני שאנחנו מתחילים בדיון?

סימון דוידסון: כן.

סימון דוידסון: בוקר טוב, גברתי היושבת הראש, חברי הוועדה מי שלא נמצא פה, אני לבד פה.

סימון דוידסון: אז, תראו, ב-17.11.2021 פה בוועדה אנחנו קיימנו דיון מהיר בנושא הזה של מחסור בסייעות, הוועדה ביקשה באמת בזריזות רבה ממשרד החינוך להגיע לתוכנית עבודה שתצמצם את המחסור הכל-כך גדול בסייעות במדינת ישראל.

סימון דוידסון: הנתונים שקיבלנו ב-17.11 היה ש-3,000 סייעות חסרות במערכת גני הילדים במדינת ישראל.

סימון דוידסון: 3,000 זה מספר אסטרונומי, אבל כשאני מסתכל על התמונה של השכר שמקבלות הסייעות, אני אומר אין שום סיבה שלא יהיה מחסור, אם סייעת קבועה שיכולה לעבוד גם עם ותק של 20 שנים במקצוע, מקבלת 36 ₪ ברוטו כמשכורת וסייעת זמנית - אנחנו דיברנו על זה שיהיו סייעות מחליפות - מקבלת 29 ₪ לשעה, 29 ₪ לשעה סייעת זמנית, אז למה שיגיעו, למה שלא יהיה מחסור, בסוף בסוף בסוף מדובר פה על נושא תקציבי, נושא שצריכים להכניס את היד לכיס ולהבין שהסייעות הללו, בלי הסייעות הללו, אי אפשר לפתוח את הגנים.

סימון דוידסון: אני קיבלתי נתון מהעיר שאני גר בה בנתניה, לפני שבוע ימים, שמתוך 357 גנים, 33 גנים סגורים, בגלל מחסור בסייעות, הגנים פשוט לא עובדים, זה אומר שעשרות רבות של משפחות, אין להם לאן לשלוח את הילדים שלהם כשהם צריכים ללכת לעבודה.

סימון דוידסון: אז בסוף מדובר על שני דברים, אחד, צריכים להגדיל את התקציב ולהעלות את השכר של הסייעות, כי הילדים שלנו נמצאים במסגרות שהסייעות הן חלק מאוד מאוד חשוב בחינוך הילדים שלנו, בחום שהם מקבלים, באהבה שהם מקבלים, בניקיון, בסדר, בחינוך, אנחנו צריכים אותן, ללא הסייעות האלו עובדה שהגנים האלו סגורים, הם לא עובדים, אז מה מצפים שההורים לא ילכו לעבודה?

סימון דוידסון: שההורים ייקחו ימי חופש?

סימון דוידסון: שההורים יבואו והתנדבו ויהיו במקום הסייעות?

סימון דוידסון: צריכים להגיע לפתרון בנושא הזה, עכשיו עברו חודשיים, מאז הדיון המהיר שאנחנו קיימנו פה בוועדה ואני לא רואה שמשהו השתנה, אני לא רואה שמשהו זז.

סימון דוידסון: אז אני הגעתי לפה ואני שמח מאוד על הדיון הזה, כדי להבין שגם אם לא נצליח לפתור את זה היום, צריכים לעשות תוכנית ואני קורא למשרד החינוך יחד עם משרד האוצר, לעשות תוכנית ואנחנו נדחוף בוועדה הזאת, יחד עם יושבת הראש שרן השכל, כדי שהנושא הזה יגיע למיצוי ולפתרון, גם בשכר שלהם, גם במחסור הכול כך גדול של סייעות וגם הנושא של הלמידה של הסייעות, לפתח אותם, להכשיר אותם, שיהיו טובות יותר ושיקבלו הכשרה, אז אני מקווה שאנחנו נצא מפה עם תובנות ועם דברים, בעצם, יסיימו את הסאגה הזאת, כי הסאגה הזאת מטורפת.

סימון דוידסון: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: נעמה לזימי, בבקשה.

נעמה לזימי: טוב, אנחנו כמובן רוצים לשאול גם על הפיצוי לימי בידוד לכל המעונות המפוקחים והלא מפוקחים.

נעמה לזימי: הגיעו אלינו פניות מכל הארגונים של המעונות, באמת, גם בעקבות שכתבתי על זה בפייסבוק ואחרי שחגית פאר, יו"ר נעמת פנתה אלינו, אז גילינו באמת שכולם בתוך המצב הזה, באמת, לא פשוט וצריך להבין הנטל נופל על הגננות, המעונות, על ההורים, על כולם והאי וודאות הזאת היא משהו שצריך לטפל בו ולראות איך אנחנו מייצרים וודאות, אם אנחנו לוקחים אחריות כממשלה על הגל הזה, על המשבר הזה, אז אחריות היא לקחת בהבנה שגם צריך לפצות, בייחוד שאנחנו מבינים שענף הגיל הרך כולו נמצא היום במשבר עמוק, הקורונה מעמיקה משבר קיים, אז בהקשר הזה ואני שלחתי שאילתה ישירה לשר האוצר ואני רוצה לשאול עליה, על אי כינוסה של ועדת המחירים, בהתאם להתחייבות שניתנה גם בוועדת כספים לפני התחייבות שתכונס ועדת המחירים ושיהיה בהקדם, זה לא קורה.

נעמה לזימי: זה גם הזדמנות לשים עוד שאלה רחבה יותר, למה כל שנה הסאגה הזו בעצם מתקיימת איך אפשר לייצר מנגנון אחיד, סדיר, גם בלוחות זמנים וגם בכל ההחלטות בנוגע לזה, שיאפשר להורים לדעת, מה הם הולכים לשלם על המעון שלהם, שגם ככה מאוד יקר.

נעמה לזימי: המצב הזה פשוט זה הפקרות שלנו, אנחנו צריכים להתבייש שזה קורה כל שנה ואני אבקש מאוד לדעת מה קורה ואני אצטרף לדיון, אם אני אוכל בהמשך לשאלות יותר עמוקות.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: חברת הכנסת נעמה לזימי ורק בריאות כמובן, לך ולכל המשפחה.

שרן השכל: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לסיגל שפיץ, שנמצאת איתנו בזום, מהנהגת ההורים הארצית, שלום בבקשה, שתי דקות לרשותך.

סיגל שפיץ: תודה רבה שרן.

סיגל שפיץ: חשוב לי באמת ככה להגיד שאנחנו מרגישים שגני הילדים נדחקים כל הזמן לשוליים, שיש ככה איזשהו זלזול בזה שמדובר על ילדים קטנים, שהפדגוגיה כאילו פחות קריטית וזה לא בגרויות וכו' ואנחנו באמת חושבים שהגיע הזמן לשים את הגנים בראש סדרי העדיפויות ולכן אנחנו מברכים על הדיון הזה ואנחנו באמת מצפים שיהיה אחרי הדיון הזה, גם משהו פרקטי.

סיגל שפיץ: אנחנו רואים היום סגר במערכת החינוך, במיוחד בגני הילדים, זו תופעה שלא רואים בבתי הספר, כי כשאין מורה, עדיין מערכת החינוך מצליחה להמשיך ולפעול.

סיגל שפיץ: היום בגני הילדים יש לנו סגר, אני בדקתי את הנתונים קצת לפני הדיון, עם חברי ברחבי הארץ, אנחנו רואים בערים משמעותיות גדולות במרכז הארץ, יותר מחצי מהגנים סגורים היום בבוקר, אז אנחנו מדברים פה על סגר על ילדים קטנים, שנמצאים בבית וההורים שלהם לא יכולים ללכת לעבודה ואנחנו חייבים לשנות את הטרמינולוגיה, אני מבקשת כאן באמת מכולם שהמסר יעבור, זה חשוב שההורים ילכו לעבודה, זה חשוב להציל את הממשלה, את הכלכלה, את האוצר וכו', אבל יותר חשוב לנו להציל את הילדים, יש ילדים בבידוד שלישי ברצף וגם קיצור לחמישה ימים, עדיין יכניס אותם לעשרה ו-15 ימים.

סיגל שפיץ: צריכים למצוא את המודל שיחזיר את הילדים הקטנים, בגני הילדים שם שיעורי התחלואה נמוכים, אנחנו ממש מבקשים כיתה ירוקה, נכון, מגן עד יב', אבל בגני הילדים, כששיעור התחלואה הוא נמוך, זה גם הגיוני.

סיגל שפיץ: עוד דבר שחייבים לזכור, שמתחת לגיל חמש, אין להם שום דרך להשיג תו ירוק, הם למעשה נכנעים למודלים שבוע אחרי שבוע ואנחנו לא רואים איך הם יוצאים מהמעגל הזה והעתיד שלהם בסכנה ומילה אחרונה לגבי מחסור בכוח אדם, זה לא חדש, זה לא מהקורונה, אנחנו זועקים את זה שנים, אנחנו חייבים לדאוג לאלתר לכוח אדם, בלי כוח אדם אין מערכת חינוך.

סיגל שפיץ: היום אנשים ברחוב, בגינות, בפארקים מדברים על חינוך ביתי ועל הפרטה, מבחינתנו כהנהגת הורים ארצית זה אסון, אנחנו בעד מערכת ציבורית ואנחנו הולכים בדיוק למקום אחר.

סיגל שפיץ: אין כוח אדם, אין מי שיעבוד במערכת הזו.

סיגל שפיץ: אנחנו מקבלים גם פניות מגננות, חשוב לי להגיד, משלימות, מחליפות, עובדות 100 אחוז משרה-מקבלות 90 אחוז, לא מכניסים להם אחוזי שכר, אנחנו משחקים פה באמת, זאת סכנה אדירה וחייבים לעשות סדר, עם לפתוח הסכמי שכר, בלי לפתוח הסכמי שכר, לאלתר, לתפוס את כל הגננות, מהחליפות, המשלימות, אלו שכבר הוכשרו ויש להם את היכולת, אני לא אדבר על כל הפתרונות שכולנו העלנו חודשיים, כי משהו צריך להתקדם אני מקווה, אבל המחסור בכוח אדם הוא כזה שאין לנו היום איך לפתוח גנים בכל יישוב, בלי הקורונה, וחשוב שזה יהיה ברור שזה ללא קשר לשיעורי התחלואה.

סיגל שפיץ: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים ואני רוצה להעלות את אלון רבינוביץ, גם יו"ר משותף הנהגת הורי הגנים העירונית בכפר סבא.

שרן השכל: שלום אלון, גם לרשותך בבקשה שתי דקות.

אלון רבינוביץ: כן, אז אני יודע שהקורונה חשובה ואנחנו בתקופה יותר עמוסה, אבל בואו נדבר על השגרה, גם בשגרה משרד החינוך, סוג של פשט את הרגל, אני אומר את זה בשיא הרצינות.

אלון רבינוביץ: אנחנו מגיעים למצב שאין גננות, עזבו רגע גם סייעות, אין גננות, גם עם העיריות החזקות היו צריכות להחליף את הגננות בסייעות וגם זה לא תמיד קורה.

אלון רבינוביץ: אנחנו מגיעים למצב שיכול להיות גן שבוע בלי גננת, כאילו יש חוק חינוך חובה, אבל אין באמת.

אלון רבינוביץ: אנחנו בפשיטת רגל כללית, ילדי תת חובה עולים לגנים היום פחות גמולים, בגלל הקורונה של השנים האחרונות, הסייעות לא מספיקות והצוות לא מספיק, אנחנו צריכים למצוא איזשהו פתרון אמיתי למערכת החינוך בגיל הרך, כי כרגע הפתרון לא פותר ובקורונה זה רק מחריף את הבעיה, אז היום יש 50 אחוז גנים סגורים, לפני חודש היה 10 אחוז גנים סגורים בארץ.

אלון רבינוביץ: זה המצב, זה השגרה מתחילת השנה, באמת, אנחנו בעוד שנה, שנתיים, שלוש נדבר על אלימות בבתי הספר, אלימות בבתי הספר מתחילה פה, בגלל אותם ילדים שלא קיבלו את היחס בגיל שלוש, בגיל ארבע ובגיל חמש ואז אחרי זה אנחנו נשלם את המחירים בעוד שנתיים, שלוש וארבע.

אלון רבינוביץ: זה המצב היום במערכת החינוך.

שרן השכל: תודה, תודה רבה לך אלון רבינוביץ, ואני רוצה לתת את זכות הדיבור לנעמה שמיר, שנמצאת איתנו גם בזום.

שרן השכל: שלום נעמה.

נעמה שמיר קינן: תודה רבה על זכות הדיבור.

נעמה שמיר קינן: קודם כל כמו שאתם רואים אני בבידוד כרגע עם שני הילדים, גם כמו שהזכירו גם - - -

שרן השכל: בגלל הגן?

שרן השכל: או בגלל שהם חולים?

נעמה שמיר קינן: היה מאומת בגן, כרגע, תראו, אני אסביר, קודם כל אני אמא לשניים, אני גם חברה בארגון ההורים הלאומי, כרגע אנחנו בבידוד בגלל חשיפת מאומת ואין לי כרגע תלונות על מתווה הבידודים, כמו שסיגל הזכירה, כן, מאוד קשה בגנים, בגנים אין להם יכולת לעשות בדיקת אנטיגן ביתית ולחזור לגנים, אבל אני שמה את הבידוד בצד, כי כמו שהזכירו פה זה בעיה שהיא מתחילת השנה קוראת, אני באופן אישי התראיינתי באוקטובר, כי בספטמבר היה חגים, באוקטובר כבר התריעו במחסור בצוות מחליף וגנים שלא נפתחו, כי בגנים בניגוד לבתי הספר, אין מורה מחליף, אין שיעור חופשי, אין שום דבר כזה, חסרה אשת צוות אחת ושלושים ילדים נמצאים בבית היום, לא בגלל מחלה ולא בגלל בידוד ולא בגלל שום דבר כזה, וזה קורה מתחילת השנה ועכשיו זה קורה במספרים הרבה יותר גבוהים, ובאמת זו הבעיה המרכזית שצריך למצוא איזשהו פתרון מיידי, ההורים מתחננים, בין אם לאפשר לפתוח קבוצות קטנות, בין אם לאחד צוותים בן גנים, לא יודעת, איזשהו פתרון שבאופן מידי יאפשר כרגע את ההמשך של שגרת גנים.

נעמה שמיר קינן: והדבר השני זה כמובן פתרון טווח ארוך, כמו שהזכירו שיש בעיה מתמשכת, שסייעות מקבלות משכורת נמוכה, של בריחה מהגילאים האלה, של חוסר אפשרות לגייס נשים והתוצאה היא גם שמכניסים המון אנשים חסרי הכשרה, קרו לנו בגנים שנכנסו עובדי חברות כוח אדם ומנקים, זה נשמע לכם סביר שמישהו חסר כל הכשרה יגיע ויהיה גננת מחליפה ליום?

נעמה שמיר קינן: אז זה דברים פשוט שהם סיטואציות מאוד מוזרות שאנחנו נתקלנו בהם, ואני אזכיר גם שבגני עירייה יש לנו בעיה של צוות בקרב גננות, שזה משרד החינוך, בעיה של צוות בקרב הסייעות שהעיירה מעסיקה, בעיה של צוות בצהרון, שזה בכלל החברה למתנ"סים, הבעיה בעצם משתכפלת כאן כל אחד מהגופים השונים שאחראים על הגן וזה גם אולי הזדמנות להגיד שאולי להתחיל לחשב לטווח ארוך, אז זה להכניס כולם תחת גג אחד, מישהו שייקח אחריות על הגן, מישהו שיהיה עם הכשרה מקצועית בתחום של החינוך של ילדים ושהוא יהיה אחראי על הגן במשך יום שלם, אני חושבת שזה משהו שהוא קשור גם.

שרן השכל: כן, תודה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים, נעמה שמיר קינן, מוועד ההורים בירושלים, ועד ההורים העירוני.

שרן השכל: אוקי, שמענו פה מעט מהצד של ההורים, אני רוצה קצת לשמוע מהצד של אותן מועצות מקומיות, עיריות, נמצא איתנו ניר בר טל, ראש המועצה של אורנית, שנמצא איתנו בזום.

שרן השכל: אם הוא לא נמצא, אוקי, נמצאת איתנו ראש עיריית כפר יונה, שושי כחלון, שלום שושי.

שושי כחלון כידור: שלום וברכה, מה שלומך?

שרן השכל: בסדר גמור, מצוין.

שרן השכל: מה המצב אצלכם בכפר יונה, מבחינת הגנים, הסייעות, הגננות, הבידודים?

שושי כחלון כידור: אני אגיד שהמצב אצלנו לא שונה משום מקום אחר במדינת ישראל.

שושי כחלון כידור: אני גם אגיד שאני מצטרפת לכל מה שנאמר כאן, המצוקה הזו לא התחילה בגלל הקורונה, היא רק מתעצמת בזכות הקורונה ואני באופן אישי יודעת לומר, שאני עוד בתחילת השנה, בחודש ספטמבר, פניתי לשרת החינוך והתרעתי בפניה שאנחנו במציאות מאוד בעייתית, זה עוד לפני שאנחנו הגענו לגל הזה.

שושי כחלון כידור: לצערי הרב, יש פה שני קווים מקבילים, יש פה גננות שכפפות למשרד החינוך ויש פה סייעות שקשורות לרשויות המקומיות, הסייעות לא רוצות לעבוד מהרבה מאוד טעמים, לא רק בגלל השכר שלהם, את זה צריך לזכור, המעמד שלהם בגן הוא מעמד מאוד לא ברור, הן עושות אותו דבר כמו הגננת, אוקי ונדרשות לאותו דבר כמו הגננת, הן עובדות הרבה יותר שעות מהגננת, הן יכולות להחליף את הגננת, בעוד הגננת לא יכולה להחליף אותן, שזה אבסורד אחד גדול, אוקי, יש מעורבות מאוד גדולה והתערבות מאוד גדולה של ההורים בכל מה שקשור לניהול הגן, שעוד יותר מקשה, אוקי והכול ביחד מייצר מציאות ממש לא טובה ולא מיטיבה, לא עם הילדים, לא עם ההורים ולא עם הצוות החינוכי.

שושי כחלון כידור: אני יודעת שהשלטון המקומי גם עשה עבודה מצוינת, גם מיכל מנקס נמצאת כאן, עבודה מצוינת יחד עם הסתדרות המעוף והעובדים.

שושי כחלון כידור: אני חושבת שהגיע הזמן שנעלה כיתה בכל מה שקשור ביחס שלנו באיך שאנחנו תופסים את עבודת הסייעת, גם השם הזה סייעת, הוא בטח לא מכבד את העבודה שלהן, יש פה הרבה מאוד דברים שאנחנו צריכים לעשות ויפה שעה אחת קודם וזה לא קשור לקורונה, אני בשנה הבאה צריכה לפתוח עוד גני ילדים, אני מוטרדת בכלל, אם יהיה לי צוות חינוכי.

שושי כחלון כידור: אני רוצה לדבר גם על הגננות, אין גננות משלימות, זה לא רק סייעות, גם אין גננת משלימה שזה עוד יותר מכביד על המערכת ואם אין גננת ואין סייעת ויש ילד שמאומת בגן, או סייעת שמאומתת, או גננת, זה הופך את הדבר הזה לקטסטרופה.

שושי כחלון כידור: עכשיו, אני גם מוטרדת מאוד, הגיל הרך אמור לעבור לרשויות המקומיות, איך אנחנו הולכים לעשות את הדבר הזה, אני לא יודעת לתת לזה את הדעת.

שושי כחלון כידור: עכשיו, זה גם משפיע על מה שקורה בבתי הספר, כי הילדים הגדולים נדרשים לשמור על האחים הקטנים שלהם, אוקי, כשהם מאומתים, או בבידוד, כדי שההורים יוכלו לצאת לעבודה.

שושי כחלון כידור: הגיע זמן באמת שנתעורר ונבין שאנחנו צריכים לעשות מעשה, אנחנו כל הזמן מדברים על הבעיה, בוא נפתור את הבעיה ולא רק נדבר עליה, זה מה שצריך לעשות, לפתור אותה וכאן ועכשיו, לפחות לגבי מה שקורה בשנת הלימודים הבאה.

שושי כחלון כידור: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך שושי, תגידי, אצלכם בכפר יונה, כמה גנים היום סגורים, בגלל חוסר בכוח אדם?

שושי כחלון כידור: לא הרבה, כיוון שאנחנו משחקים פה, מה שנקרא, יש לי בערך שליש מהגנים, יש לנו מעל 60 גני ילדים, שליש סגורים.

שרן השכל: שליש סגורים וזה בגלל שהגננת מאומתת?

שרן השכל: הסייעות?

שושי כחלון כידור: זה סוגיות שלמות, זה ילד אחד מאומת שמכניס את כל הגן, זה סייעת מאומתת, אגב, זה לא רק קורונה, הן גם חולות, יש שפעת, יש מחלות אחרות שנמצאות ברקע, אנחנו מתעסקים רק בקורונה, אבל יש גם עוד מחלות שמפריעות להן להגיע לגן ובצדק, הן לא מרגישות טוב, הן חולות, עדיף שלא תגענה לגן, אז זה סיפור שלם של הכול בסך הכול, זה לא רק הקורונה, ובאמת אני אומרת בעיית הסייעות לא התחילה רק בגלל הקורונה, אלא גם בגלל הקורונה וצריך להבין את זה.

שרן השכל: תודה רבה לך שושי.

שרן השכל: אכן הקורונה הציפה המון בעיות שהיו מתחת לפני השטח והפכה אותן ללא פחות ממצב חירום.

שרן השכל: אני רוצה לתת לראש המועצה של אורנית, ניר בר טל, את זכות הדיבור.

דורית חזן: אני רוצה רק לתקן את שושי.

שרן השכל: רגע, קודם כל, אני אשמח לדעת מי גברתי?

דורית חזן: שמי דורית חזן, אני יושבת ראש ארגון גננות מחנכות.

שרן השכל: אז אני אתן לך את הזכות להגיב לאחר מכן.

דורית חזן: אוקי, תודה.

שרן השכל: בבקשה.

ניר בר טל: תודה רבה על הקיום של הדיון הזה, הוא נדרש, הוא נחוץ.

ניר בר טל: אני רוצה לספר רגע מה קורה אצלנו באורנית, כי אני חושב שאולי מה שקורה פה, הולך לקרות בעוד הרבה מקומות בשבוע-שבועיים הקרובים, כי אצלנו כבר הדברים מקדימים.

ניר בר טל: באורנית יש 21 גנים, 13 גנים שבוע שעבר נחשפו למאומת, זה יכול להיות אחד מהילדים, אחד מאנשי הצוות, זה בערך 60 אחוז מהגנים, ילדי הגנים היו בבית.

ניר בר טל: יש לי גן שבשבועיים וחצי האחרונים - - -

שרן השכל: כמה אחוז מהגנים נמצאים בבית?

ניר בר טל: 60 אחוז.

שרן השכל: וואו.

ניר בר טל: וכמובן שרוב ילדי הגנים, לא ברי חיסון בכלל, כי זה רק מגיל חמש.

ניר בר טל: גיל שלוש, גיל ארבע, לא יכולים בכלל להתחסן, אין הם את האופציה הזאת ויש לי גן, דוגמה אחת, בשבועיים וחצי, שלוש פעמים נחשף, נחשף יצא לבידוד, חזר, אחרי יום עוד איזה ילד התגלה, יצא עוד פעם לבידוד, זה ילדים בני ארבע, בני שלוש, שיושבים בבית, לא חולים, לא נדבקו, כמות הילדים שאנחנו מגלים שחיוביים במהלך הבידוד היא מזערית, היא מאוד קטנה.

ניר בר טל: חייבים לשנות את המתווה החדש של הגנים, צריך להחזיר את הכיתה הירוקה, או מתווה אחר שברגע שיש חשיפה, עושים בדיקה לכולם וממשיכים, כמו שנאמני הקורונה עכשיו בבתי הספר בודקים בזמן בית הספר, אם התגלה ילד בכיתה, לא שולחים את הילדים הביתה, עושים בדיקה וממשיכים בחיים כרגיל, יכול להיות שמי שלא מחוסן, צריך להיבדק אחרי עוד שלושה ימים, או עוד ארבעה ימים, אני לא רופא, לא אפידמיולוג.

ניר בר טל: אני רק יודע כראש מועצה, שיש לי מאות ילדים וכתוצאה מכך גם מאות הורים שפשוט יושבים בבית סתם, הילדים בריאים, גם אם הם נדבקו, הם לא חולים, אין להם כמעט סימפטומים ומי שצריך להגן עליהם זה האוכלוסיות היותר בסיכון, האוכלוסיות המבוגרות, אבל בשביל זה לא צריך לכלוא את הילדים בבית.

ניר בר טל: בגן הזה אורנית טיפה הקדימה, היינו בשבוע, שבוע וחצי לפני המדינה, לכן ממה שקורה כרגע באורנית, אני מעריך שייקרה בעוד הרבה הרבה רשויות בשבוע ובשבועיים הקרובים וחבל.

שרן השכל: תודה רבה, תודה לך ראש המועצה ניר בר טל, ראש המועצה של אורנית.

שרן השכל: אני רוצה להעלות את מיכל מנקס, מהשלטון המקומי.

מיכל מנקס: אכן, בוקר טוב, שלום לכולם, אני מודה לניר ולשושי שמיטיבים להכיר את השטח, אני לא אחזור על דברים, אני רוצה לעמוד על שני דברים חשובים וקשים.

מיכל מנקס: אין ויכוח שצריך לטפל בדחיפות במעמדן ובשכרן של הסייעות, ניר הטיב לתאר את זה ממני, אנחנו עובדים בשיתופי פעולה, קיימנו דיון רב משתתפים, הרחבנו את וועדת החינוך שלנו, שמונה 41 חברי ראשי רשויות, הרחבנו אותה, כדי לשמוע את הקשיים ואת הצרכים ואנחנו נכונים לפעול לתיאום מעמדן, השחיקה פשוט מוסיפה עוד על הכול.

מיכל מנקס: אני רוצה לדבר על מדיניות הבידודים, אנחנו מקבלים דיווחים, כולנו מכירים את הנתונים והם גם עוד ילכו ויחריפו לצערי, כפי שאנחנו שומעים.

מיכל מנקס: אתמול בערב, או אפילו הבוקר, שיגר יו"ר מרכז השלטון המקומי, חיים ביבס, מכתב לראש הממשלה, בבקשה להחריג את ילדי הגן, את הילדים שאינם ברי חיסון ולא יכולים ללכת ולהגן על עצמם יותר וברור לכולנו שילד בן שלוש, לא יכול להישאר לבד בבית, זה משתק את הוריו ואת כל הבעייתיות שאנחנו מכירים, כולל פגיעה במשק.

מיכל מנקס: מה שאנחנו מבקשים בפניה לראש הממשלה, זה לאפשר לילדי הגן שנחשפו למאומת, להיבדק בבדיקת אנטיגן מוסדית ולתת דחיפות ועדיפות לבדיקה שתוצאתה תהיה מהירה, ולמי שיש תוצאה שלילית שיוכל לפקוד את הגן במיידי, לא לספור ימים, לא להיות לא שבוע בבית, גם לא חמישה ימים, אין שום סיבה שילד בריא ללא סימפטומים עם תוצאה שלילית, יישב בבית בעל כורחו וישתק גם את הוריו.

מיכל מנקס: אני יודעת יושבת הראש מה עמדתך ושאת עושה הרבה גם עבור צוותי החינוך וההוראה וגם לקיצור בידודים, אני מודה על הדיון הזה ובטוחה שיהיו לו תוצרים שיעזרו לכולנו.

מיכל מנקס: תודה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים ואני רוצה לתת את זכות הדיבור קצת לגננות, מחנכות, ההסתדרות ביקשה את זכות הדיבור, דורית חזן, יושבת ראש ארגון גננות מחנכות בהסתדרות, בבקשה.

דורית חזן: תודה רבה.

דורית חזן: הסתדרות הלאומית, כן.

דורית חזן: אני רוצה קודם לפתוח בלהעיר לשושי שדיברה קודם, היא דיברה על תפקיד הסייעת ותפקיד הגננת שווה.

שרן השכל: לא שווה, אלא לתת לו מעמד שונה.

דורית חזן: מעמד שונה והיא אמרה שהן עושות בדיוק את אותו דבר, אני הייתי כאן לשמוע את זה.

דורית חזן: גננת וסייעת לא עושות אותו דבר, גננת זה פרופסיה, לומדים בשביל להיות גננת תואר של ארבע שנים ואני הייתי רוצה לדעת, שכמו שלא נקרא לכל אדם שלובש חלוק לבן, דוקטור, שאת מעמד הגננת סוף סוף נעלה על מפה ונדע שאין אדם שנכנס לגן וקוראים לו גננת, כמו שלא כל בנאדם שיכנס לבית חולים עם חלוק לבן, יקראו לו דוקטור, אז זה הדבר הראשון, הגננת עושה הרבה מעבר, גם בטיפול הפדגוגי, גם בכל הנושאים הקשורים של תקשורת אל מול הורים וצריך לתת לזה באמת את המעמד הראוי, אז זה התיקון הראשון.

דורית חזן: לגבי הנושא רק שתדעו, גננת משלימה לכל מנהלת גן יש גננת משלימה, ביום החופשי שלה, שהיא נעדרת, יש לה גננת משלימה, אין אבל יש בעיה.

שרן השכל: אנחנו רואים מחסור אדיר.

דורית חזן: מחסור אדיר לממלאות מקום לגננות.

דורית חזן: היום לצערי, בגלל זילות המקצוע, כל רשות מקומית, כל חברה כלשהי וגם משרד החינוך חוטא בזה, מכניס כל אדם, ללא כל הכשרה, ללא כל בדיקה, רק בשבוע שעבר, לצערי, נחשפנו למקרה שהכניסו אישה כסייעת לילד והיא עם מחלות נפש, יש לה מחלות רדיפה, גילו את זה רק אחרי שילד חטף ממנה מכות, אז אני ממש מבקשת, שיהיה כאן, אנחנו נמשיך לראות את זה, אם כל אדם יוכל להיכנס למערכת, כי רק הגברים צריכים בבדיקה של משטרה, בדיקת נאמנות, כל השאר לא חייבים בבדיקה הזאת, אז בואו נעשה סדר בעניינים.

דורית חזן: ולגבי החרגה, כי אנחנו מדברים כאן על קורונה, כמו שמחריגים ומבקשים להחריג את הילדים, יש להחריג גם את הגננות, גננת חשופה ל-35 ילדים פלוס צוות, שלפעמים לא רוצה להתחסן וצוות צהרון ועוד ועוד ועוד, ואז מבקשים לתת לה את הדעת על ימי מחלה, על ימי בידוד, כאילו זה היה כמו כל אדם, לא, אנחנו בדיוק כמו צוותי רפואה חשופים למחלות ומי מטפל בגננת?

דורית חזן: מי דואג לגננת בסופו של יום, היום מעבירים גננת, גננת וותיקה שהיא מנהלת גן, מרשים לעצמם להעביר אותה ממקום למקום, או להעביר אליה ילדים מגן אחר, כי הגן שלהם נמצא בבידוד ואני מבינה, אנחנו מבינות את המצוקה, הגננות זועקות לשגרה ובאמת רוצות שתהיה איזושהי החרגה, כדי להיכנס לשפיות.

דורית חזן: ברור לנו מעל הכול שעדיף להיות בגן ועדיף שהילדים יכנסו לשגרה ועדיף שהמשק יכנס לשגרה, אבל לפני הכול ופה איבדנו את האמון ולכן יש מצב שהיום, אני נלך למכללות לעובדי הוראה, נמצא שאין דרישה ללמוד הוראת גננת, אין דרישה כזאת, למה?

דורית חזן: כי יש זילות במקצוע בצורה מזעזעת.

דורית חזן: הילדים שלנו, זה הנכדים שלי, שאני רוצה שיגדלו עם אנשי פרופסיה, לא יכול להיות שאדם שלא למד יום בחייו ייכנס לגן ויחנך את הילדים שלנו, לא יכול להיות כזה דבר, כמו שאני לא יעלה לאוטובוס, שנהג אוטובוס לא עבר רישיון מיוחד לאוטובוס, כמו שאני לא יעלה למטוס, אם הטייס לא למד יום אחד להיות טייס, ככה אני לא רוצה להכניס את הילדים שלי לגן שאין שם גננת, שאין שם צוות כולו שלמד והוכשר להיות בגן הילדים.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים, דברים חשובים.

סימון דוידסון: אני רוצה לשאול שאלה בבקשה, לגבי זילות הפרופסיה, אני לא יודע, אני חושב שגננת במדינת ישראל היא, בעיניים שלי כאבא, ויש פה הורים אחרים, זה אלוהים, כאילו אנחנו מסתכלים על הגננות תמיד כדבר הכי מדהים שיכול להיות, ואת מדברת על זילות של המקצוע, האם את באמת מאמינה, כי את גננת בעצמך, נכון?

דורית חזן: נכון.

סימון דוידסון: את באמת מאמינה שיש זילות למקצוע?

סימון דוידסון: או שזה איזושהי - - -

דורית חזן: אני לא מאמינה, אני יודעת שיש זילות במקצוע.

סימון דוידסון: את מרגישה את זה על עצמך?

דורית חזן: אני מרגישה את זה על עצמי, אני חשופה לכל ביקורת של כל הורה, אם אני כגננת ואני לא מדברת על עצמי באופן אישי, כיושבת ראש הארגון פונות אליי גננות עם חום, חולות ברמה שהן לא יכולות לפצות את הפה בבכי מרורים ואומרות המפקחת מאלצת אותי למצוא ממלאת מקום.

סימון דוידסון: זה משהו אחר, שאת אומרת זילות, את אומרת שהאוכלוסייה מסתכלת בעיין לא מכבדת את הגננות ואני לא חושב שזה ככה.

דורית חזן: אני לא יכולה להכליל את כולם, בטוח שיש חריגים, אבל אם מתוך 35 הורים בגן הילדים, זה כפול שתיים בדרך כלל, יש לנו מספיק שיש הורה אחד שיכול להחריב את הגן ולכתוב כל העולה על רוחו בקבוצות הווטסאפ, או בפייסבוק ולי כגננת אין הגנה, אין יכולת להגן על עצמי והמשרד שמעסיק אותי לא מגן עליי ואומר לי: עדיף שתשתקי, רק כדי שנעביר, עדיף שנעביר אותך מגן לגן, פה יש בעיה, אין לנו אפשרות אכיפה, עכשיו, זה גם מההורים, זה גם מהפיקוח, זה גם מהרשות המקומית, מכל מקום אפשרי ובוא נשאל אותך, אני אחרי תואר מגיעה לגן הילדים, בטוח אני לא מועסקת במאה אחוז משרה, גננת שמועסקת כמנהלת גן ומאה אחוז משרה מתחילה ב-6,000 ₪, זה נקרא העצמה למקצוע?

דורית חזן: הלא הדבר הראשון שאומר מקצוע מועצם, מקצוע עדיף, זה שכר.

שרן השכל: רגע, רגע, כמה הוותיקות עם 20 שנה וותק מקבלות?

דורית חזן: אני כגננת וותיקה עם תואר שני ובדרגה חמש, הגעתי ל-13 אלף ברוטו.

שרן השכל: אוקי, בסדר, קודם כל, תראי, בסופו של דבר, כאשר גם בהסכמי השכר אתם מעלים את זה על פי אחוזים ולא על פי כמות, או לא על פי גננת מתחילה, או מורים מתחילים, שהם אלו שכרגע צריכים, אז אנחנו מבינים שיש כאלו שהם יותר וותיקים מקבלים את התוספות היותר גדולות והחלשים מקבלים תוספות יותר קטנות, קודם כל זה כבר אמרנו גם בדיון הקודם, שנדרש פה רפורמה רצינית לדבר על מורים וגננות מתחילות ולא בהכרח על אלו עם הוותק כרגע, אלו עם הוותק מקבלות שכר ראוי.

דורית חזן: לא עם המורים, עם הגננות, להתחיל עם הגננות, כי המורים מקבלים 260 שעות לעשות את כל העבודה שלא מעל ראשי הילדים, גננת עובדת 300 שעות בחינם, בהתנדבות למערכת, כדי שהגן שלה ינוהל.

שרן השכל: סליחה, דבר שני, אני חושבת שעל ההורים במדינת ישראל יש הערכה אדירה לגננות, אני חושבת שכמו שסימון אמר, את יודעת יש לך נגיד 35 ילדים בתוך הגן, בגלל שהורה אחד אמר משהו לא במקום, אז מה, 34 אחרים לא מעריכים?

שרן השכל: הם לא מוקירים?

דורית חזן: לא, לא, לא.

שרן השכל: אני לא מסכימה, אני חושבת - - -

דורית חזן: אני רוצה לשתף אותך במה שקורה הלכה למעשה.

שרן השכל: שנייה, אני חושבת שיש גם הורים שבסוף עונים לאותם הורים שחוצים את הגבולות האלה.

דורית חזן: אז אני רוצה להתנצל בפני אותם הורים שמעריכים, בדרך כלל הם ההורים השקטים ולא דומיננטים.

שרן השכל: אני לא מסכימה.

דורית חזן: ואותה אחת, אותה אמא שלא מעריכה, יכולה להביא אותך למצב של חקירה במשטרה ואני לא מאחלת לך לעמוד בחקירה של משטרה.

סימון דוידסון: דורית, אני אגיד לך למה שאלתי אותך, אני באמת מאמין שמה שבנאדם חושב על עצמו, ככה גם הסביבה רואה.

סימון דוידסון: הדבר הכי גרוע זה לבוא ולהגיד, את יושב ראש ארגון, לבוא ולהגיד לגננות שיש זילות במקצוע, שאתן פחות חשובות, הן בסוף יאמינו בזה.

סימון דוידסון: אנחנו פה כדי להגיד ולעשות כל מה שאנחנו יכולים למען הגננות, כי הן הדבר אם לא הכי חשוב, לא פחות חשוב מכל מורה בישראל ואנחנו מחזקים אותן ומחזקות אותן ואנחנו אוהבים את הגננות וחושבים שזה מקצוע סופר חשוב.

דורית חזן: תודה רבה.

סימון דוידסון: סופר חשוב.

דורית חזן: תודה רבה ואם ככה אנחנו חושבים, אנחנו תיכף אני רק מבקשת דבר אחד, שאנחנו נקבע דיון רק על הגננות ואני אביא לכאן גננות, הן לא חושבות על עצמן לרגע שהן לא טובות, אני מעידה על עצמי שאני גננת לא טובה, מעולה ויש אלפים כמוני, אני אומרת לך, שאותן גננות טובות וראויות, אני מטפלת בהן בסופו של דבר, ההסתדרות הלאומית - - -

שרן השכל: דורית, אני מבקשת לשים פה שנייה סטופ.

דורית חזן: ויודעת כמה אנחנו מעמידים עורכי דין, כדי להגן על גננות.

ששי שדה: אפשר להשלים - -

שרן השכל: ככה, אני מבקשת שנייה לשים פה, רגע, יש פה סדר דוברים, אתה תהיה דובר לאחר מכן, אני אתן לך זכות דיבור, למרות שיש לנו פה שלושה דוברים, מה שלושתכם מהסתדרות מעוף?

ששי שדה: הסתדרות לאומית.

שרן השכל: גם, זה שניכם.

ששי שדה: אני רק אשלים אותה.

שרן השכל: רגע, שנייה.

ששי שדה: יש משהו יש פער קטן שאני חייב להשלים אותו.

שרן השכל: אז ממש בדקה, כי אנחנו חייבים להתקדם.

ששי שדה: תראו, אנחנו מה שדורית מבטא כאן ואני רואה שזה נגע בכם, זה את הלך הרוח בקרב הגננות, אנחנו עשינו לפני חודשיים, חודש וחצי סקר בפני 1400 גננות והלך הרוח בקרב הגננות, זה בדיוק מה שדורית מתארת כאן, זה לא בא מאיתנו, זה מה שהן אמרו בסקר ואנחנו נשמח גם להציג לכם את הסקר.

ששי שדה: 25 אחוז כל הגננות הצעירות, לא רואות בתפקיד הזה אופק שאיתו הן ירוצו כל החיים, זאת אומרת, בשלב מסוים הן ירצו לעזוב, הוותיקות משדרות שאין להן גיבוי, לא מהמערכת והן לבד אם קורה משהו ולכן כל מה שדורית מבטא כאן ומביאה כאן לידי ביטוי, זה לא את התחושות של ההורים, גם אני כהורה מעריץ את הגננת ואת הסייעת, באמת ככה, אבל זה מה שהן מרגישות, אין להן הכשרות, הן לא מרגישות שמשרד החינוך תומך בהן והתחושות האלה זה בדיוק מה שקורה ואני שמח שלקחתם את זה ככה לתשומת ליבכם וזה נגע בכם ואנחנו נשמח להציג בפניכם את הסקר הזה.

שרן השכל: אני חייבת לומר ככה, קודם כל בוא נגיד שרוב הגננות עושות עבודה מצוינת, מדהימה ויש המון המון כבוד והערכה אליהן, יש גם גננות שלא מתאימות לתפקיד הזה, שהן נכנסות לתוך המערכת מתוך מקצוע, אבל הן לא מתאימות לתפקיד, כי התפקיד הזה דורש תעצומות נפש בלתי רגילות, סבלנות אין קץ, יכולת הבנה, באמת כישורים שאין לכל בנאדם רגיל, נגיד את זה ככה וצריך לדעת גם את אלו שלא מתאימות למקצוע להזיז הצידה, משום שבסופו של דבר, הן עלולות להכתים את אותן גננות שעושות עבודת קודש בלתי רגילה, אז גם את זה חשוב ככה לומר.

שרן השכל: אני מבקשת רק להשאיר את נעמה לזימי עם מיקרופון פתוח כל הזמן, כאילו היא נוכחת בדיון, משום שהיא מבודדת ולכן כחברת כנסת, אני רוצה שהיא תהיה כאילו היא נוכחת בדיון, אז במידה ואנחנו מעלים כמובן, נעמה תשמרי את על המיקרופון שלך אם יש רעשי רקע, אבל כמובן שאת וגם חברי כנסת יכולים להעיר הערות ביניים וכו', אז את כמובן.

נעמה לזימי: אז אני אשמח להעיר, רק על מה שהיה כאן לפני כן, אני רוצה להגיד שהסיפור על איך הגננות נתפסות, או יוקרת המקצוע, היא לא עניין סמנטי של תחושה פנימית, או הערכה עצמית, או העצמה, היא עניין של תנאים ותקינה, אם אנחנו מסתכלים על המקצוע הזה כעל מקצוע מוערך, אז צריכים להסתכל על רמת ה-OCD של תקינה פר ילד, על רמות שכר, על גורמי שחיקה ולהתייחס אליהם עם המובן הזה, ואם אנחנו רוצים שהאוכלוסייה הכי איכותית תבוא למקצוע, הכי חשוב וחיוני, מקצוע חשוב וחיוני לא פחות מאחות, או רופאה, לכן אנחנו צריכים להשקיע בו בהתאם והשקעה בהתאם מחייבת אותנו בהכשרות, פדגוגיה, אבל גם תנאים ורשת סוציאלית, זאת אומרת, אין דבר כזה, אדם לא הולך עם תחושת השליחות שלו ומסיימת את החודש וחוזר הביתה ויכול לגרור 20 שנה עם התחושה, אדם צריך גם תנאים ומערכת תומכת ועוטפת, כדי שכל השליחות הזו שלו לטפל בילדים, ברך, ביקר לנו מכל, תבוא לידי ביטוי, אז אני סימון חברי, אני אוהבת אותך מאוד, אבל לא צריך להעצים אותן, הן צריכות לקבל מאיתנו המדינה את כל המענים והכלים, כדי להיות הכי חזקות שיש בתוך המערך הזה וכדי שנוכל לשאוב אל המערך הזה את הטובות ביותר והטובים ביותר, כן, כן ולכן אנחנו באמת צריכים להבין את זה, זה עניין שאנחנו מכתירים אותן יותר מידי על פר ילדים, שישה ילדים, אפילו שמונה אנחנו רואים הרבה גנים, זה מצב אבסורדי, אי אפשר לטפל ככה בתינוקות.

שרן השכל: תודה רבה, אני רוצה לתת את זכות הדיבור לקרן אוחנה, יו"ר פורום הגנים הפרטיים, בבקשה, גם לרשותך שתי דקות.

קרן אוחנה: תודה רבה, גברתי, כבוד יושבת הראש ומי שנוכח כאן בוועדה ובזום.

קרן אוחנה: אני רוצה לתת רגע פרוז'קטור על סקטור שנחשב חינוך וגנים, אבל הוא שייך למגזר הפרטי, גילאי לידה עד שלוש, אנחנו אורחים חדשים במשרד החינוך.

קרן אוחנה: שבוע שעבר התקבלנו בברכה, אבל זה נורא טכני, אם אנחנו מדברים על הדברים כפועל יוצא מהמציאות שאנחנו נמצאים, אז אני אתן לכם קצת נתונים.

קרן אוחנה: אצלנו יש כאלף גנים סגורים, חלק חוזרים מבידוד, יוצאים מבידוד, חוזרים לבידוד, יש לנו השפעה על המשק כולו, מכיוון שכאן באמת מדברים על קטינים חסרי ישע, גילאי לידה עד שלוש, הם כאלה שצריכים השגחה מתמדת וטיפול, זאת אומרת, זה לא ילד שאפשר בבית להדליק לו את הטלוויזיה, או לתת לו איזה טאבלט והוא יעסיק את עצמו, זה ילד שצריך טיפול מתמשך ולכן גם לא מאפשר להורה עבודה מהבית.

סימון דוידסון: כמה גנים יש סך הכול?

קרן אוחנה: נתונים יבשים יש לנו כ-12,000 אנחנו כרגע, אם אנחנו ממפים משפחתונים וצהרונים מסגרות פרטיות, אז יש לנו כמות לא מבוטלת, אנחנו מדברים פה על מעל עשרה אחוז שסגורים ואני רוצה לציין משהו לעניין, אם יש כאן נציגי אוצר.

קרן אוחנה: יש כאן אפליה שהיא בלתי נתפסת, בין עובדים מחוסנים ללא מחוסנים, מי שלא מחוסן, מגיש בקשה לכניסה לבידוד, מקבל אישור כניסה לבידוד ואישור יציאה מבידוד ממשרד הבריאות, מגיש את זה למעסיק.

קרן אוחנה: מי שמחוסן, או מחלים, אין לו שום אסמכתה לעצם הישארותו בבית ולכן זה נופל על המעסיק.

קרן אוחנה: עכשיו שתבינו, הקטנים האלה שהם לא מחוסנים והם לא מחלימים, הם בבידוד, הם לא מגיעים לגן, העובדת אמורה להגיע לגן, אבל הגן סגור, כי אין עבודה לספק לה ובעל הגן עומד על צומת, מצד אחד כבר יש חוסר נעימות, נכון שיש מתווה משרד המשפטים - - -

שרן השכל: רגע, אבל אני מבינה שברגע שעובד שלכם יוצא לבידוד, המדינה משתתפת.

קרן אוחנה: לא, אם הוא מחוסן, הוא יכול להגיע לעבודה, מחוסנים ומחלימים מביאים אישור בדיקה שלילית מוסדית, חוזרים לעבודה, אבל אין עבודה, אין עבודה.

שרן השכל: כי הגן סגור בעצם.

קרן אוחנה: כי הגן סגור, כי אין ילדים' ואם יש ילד אחד שהוא מחלים, ההורה דורש גן פתוח, אז יושבים ארבעה, חמישה אנשי צוות עם ילד אחד ומנגנים לו בגיטרה, כמו הסרטון הוויראלי הזה שרץ ברשת וזה קצת אבסורד, כי זה גם פוגע בנפש של הילד וגם מאלץ את המעסיק לשלם, כאשר אין בעבור מי וגם להחזיר להורים שקצת איבדו את הסבלנות, ואני במקום מאוד מבין, כי יש לנו את מתווה משרד המשפטים, אבל הוא נכון למשהו שהוא מידתי, כשגן נכנס לבידוד ויוצא מבידוד ונכנס לבידוד, ההורה הכי אמפתי לגננת, עדיין יגיע לנקודה שבה הוא יגיד, אני מבקש תמורה בעד השירות שאני לא מקבל ואת זה אנחנו גם יכולים להבין.

קרן אוחנה: יש לנו סגירת סכנה ממשית, מכיוון שבעלי הגנים הפרטיים כבר לא יכולים לעמוד תחת הנטל הזה.

קרן אוחנה: את מלווה אותנו דרך, את יודעת שאנחנו בשלהי חוק הפיקוח, קורסים, הכשרות, מצלמות, בטיחות וכו' ועכשיו גם החזרי כספים להורים וגם תשלומים לעובדים, כי אנחנו רוצים לשמר אותם, יש לנו מצוקת עובדים, אני מוכנה לשלם לעובדת שהיא בבית, כי אני רוצה שהיא תהיה ביום שאני אחזור, אבל גם לעומק הבור שלי יש איזשהו תחתית ואני רוצה להתחבר למיכל מנקס, מהרשות המקומית, אנחנו לא מבקשים, אנחנו דורשים להיכנס למתווה כיתה ירוקה.

קרן אוחנה: אנחנו רוצים לחבור תחת משרד החינוך, לחלוקת הבדיקות הביתיות, ילד שלילי חוזר לגן.

קרן אוחנה: הם לא מסוגלים, הם לא מדברים, הם לא מתפתחים, הם לא הולכים, יש לנו פגיעה קשה במוטוריקה, בשפה, בביטחון אישי, אנחנו רואים את הילדים, הם לא חברתיים, הם מנותקים, אנחנו מדברים על פעוטות בגיל שנתיים שלוש, שזה שיא תהליך החברות שלהם ואחנו לא שם, אנחנו מאוד מאוד רוצים שלגבי תפיסת המקצוע, אנחנו נקדם תהליכים של הכשרות ואני סליחה דורית, חברתי, קולגה, אני קצת חולקת עלייך על עניין הערכה והכבוד, גם אני גננת, אמנם יש לי גן ילדים פרטי ואני יושבת בגן פרטי, עם שלושה תארים ומחליפה חיתולים באהבה, אני רוצה להגיד לכם שאנחנו מקבלים הערכה מההורים ומקום מאוד חזק של כבוד, הם מחזיקים איתנו ידיים, אנחנו עוברים כולנו את הקורונה, בין אם זה הורה שיושב עם הילד שלו, לבין אם זו גננת שרוצה לשמר את המסגרת שאליו יחזור ההורה, יש תפוחים רקובים בסל ויש לאנשים יד קלה על ההדק בכל העניין של שיימינג, ולתפוס אותנו, מה שנקרא 'עם המכנסיים למטה', אבל אני גאה במה שאני עושה, אני קמה בבוקר ולא בעבור הערכה והתודה, כי אני רוצה להיות בצד הנותן ואני כרגע לא סופרת את מה שאני מקבלת.

קרן אוחנה: אני מבקשת מכבוד יושבת ראש הוועדה, לשמר לי את העובדים, לפנות לאוצר, לדאוג לפיצוי לעובדים המחוסנים והמחלימים, הם נענשים פעמיים, הם גם תומכים במדיניות הממשלה לגשת לחיסונים והם גם לא מתוקצבים על עצם היותם בבית, אני מבקשת שיעשה צדק, שתיפסק ההפליה, תחזירו אותנו לכיתה ירוקה, תורידו את הבידודים מצידי לאפס, זאת כבר לא מגפה, זאת מחלה שתלווה אותנו לאורך זמן.

קרן אוחנה: הפתרון ייצא מפה דווקא, מחינוך ולא מבריאות, תפריטו את הסקטור הזה מכלל האוכלוסייה, הילדים צריכים אותנו, אני רוצה להיות בגן, אני אתמול חגגתי מסיבת ט"ו בשבט לחמישה ילדים, כשעומדים לי על מדף 30 שתילים, זה מצחיק, כאילו אני רוצה אותם אצלי, תעזרי לי לפתור את זה.

קרן אוחנה: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך דורית.

שרן השכל: ואני רוצה לתת ליניב בר אור, מנכ"ל התאחדות מעונות היום הפרטיים.

שרן השכל: בבקשה, לרשותך שתי דקות.

יניב בר אור: בוקר טוב, תודה רבה על הדיון החשוב, אני מקווה שאני לא אחזור על דברים, אז אני אעשה את זה מאוד קצר.

יניב בר אור: אז כן בהחלט גם אנחנו מרגישים בסגר בגנים הפרטיים, במעונות היום.

יניב בר אור: אני מקבל כל בוקר הודעות של מה צריך לעשות עכשיו ולא עונים להם במשלט, כי הם עדיין לא ממש עברו למשרד החינוך, ההחלטה עוד לא ממש עברה בכנסת, לפי מה שאני שומע והם לא מקבלים תשובות, לא מהרשויות המקומיות ולא מהמשלט של משרד החינוך וגם לא ממשרד הבריאות, כי עדיין לא שייכים לשום מקום ובאמת, אין לנו צוותים, זאת אומרת הצוותים נכנסים בזמנים שונים, פעם זה נחשף, פעם ההוא נחשף ואם אנחנו דיברנו קודם על זילות במקצוע, אז אני חושב שאני אולי טיפה אסתור את חברתי קרן אוחנה ואני מאוד שמח שהיא מרגישה טוב במקום שלה, אבל אנחנו מדברים על שנתיים אחרונות בעיקר, שאנחנו משהו נפגע בתדמית של הגננות, אוקי ואי אפשר להתעלם מזה.

יניב בר אור: הגננות ספגו מהלומות מאוד מאוד קשות, בעיקר בגלל מקרים שנחשפו ונחשפו בצדק והיו מקרים חמורים מאוד שצריך להוקיע אותם, אבל הגננות חטפו מכה חזקה מאוד מתחת לחגורה והתדמית שלהן נפגעה קשה מאוד וצריך לחשוב איך אנחנו משקמים את התדמית של הגננות.

יניב בר אור: בנוגע לפיצוי של מחוסנים, מאומתים, אוקי, אין לנו כאן שום פיצוי למי שמחוסן, כמו שנאמר כאן וגם מחוסנים שיכולים להגיע לעבודה, הגן אמנם נכנס לבידוד, אבל יש ילדים שלא נחשפו, הם יכולים להגיע לעבודה, אבל הגן אולי סגור, הם לא יכולים להגיע לעבודה, הם יושבים בבית, גם כאן יש לנו בעיה וכאבא אני רוצה רגע מילה אחת כאבא.

שרן השכל: משפט סיכום.

יניב בר אור: יש חוסר בהירות בנושא של הבדיקות, הילדים שלנו נאלצים לעמוד לבדיקות במקומות סגורים, צפופים, הומי אדם, שבתוכם יש גם כנראה אנשים חולים וסגרו את הנושא של PCR ואת הנושא של הדרייב אין, לדעתי צריך לפתוח שוב את הדרייב אין, גם אם זה לנושא של הבדיקות המוסדיות ולא לתת לילדים לעמוד בצפיפות הזאת ובנושא של ילדים שמבודדים, אנחנו מכירים כיתות שלמות, בכיתה של הבת שלי למשל, 14 ילדים לומדים בכיתה, מתוך 35, שלוש שיעורים חופשיים, 'תתעסקו בטלפונים', או הקרינו להם סרט שקשור לבריחה מהכלא של המחבלים, שום דבר לא באמת מאורגן ובתי הספר לא יודעים איך להתמודד עם הדברים האלה, אפילו ברמה של לשדר בזום את השיעורים, כדי ששאר הכיתה 35 ילדים בכיתה, מתוכם רק 14 הגיעו, שאר הכיתה באמת יוכלו להמשיך ולהתקדם בחומר ולא מצליחים לעשות את זה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים, יניב בר אור, מנכ"ל התאחדות המעונות הפרטים.

שרן השכל: אני רוצה להעלות את משרד החינוך, אני מבינה שסוניה פרץ, נמצאת פה איתנו בזום.

שרן השכל: בוקר טוב, סוניה.

סוניה פרץ: בוקר טוב, אני נמצאת כאן, אבל גם אורנה פז, מנהלת האגף החינוך, נמצאת פיזית איתכם.

שרן השכל: כן, כמה דברים אנחנו מנסים כמובן, אנחנו נשמח שאת ואורנה, ככה תוכלו להשיב לחלק מהדברים שנאמרו, הדבר הראשון, קודם כל, לכל גננת היום יש גננת משלימה, שיכולה לחפוף אותה ולהחליף אותה, אנחנו שומעים פה על המון, תראי, ראש רשות מקומית כמו אורנית, אומר 60 אחוז מגני הילדים אצלו סגורים, חלקם בגלל מחסור בכוח אדם, השאלה היא מה המספרים שיש אצלכם, מבחינת גננות משלימות, מבחינת גננות מחליפות, מבחינת הסייעות, אני מבינה שזה במועצה המקומית, אבל עדיין, כלומר, מה משרד החינוך עושה בעניין כוח האדם, החוסר האדיר הזה, אם כל המדינה תגיע למצב כמו אורנית, אנחנו נהיה בסגירה מוחלטת של 60 אחוז, רק בגלל כוח אדם, איך אתם נערכים לזה?

סוניה פרץ: אני ברשותך רוצה לעשות אבחנה, בין העת הזו שהיא מורכבת וההיעדרויות הם לא היעדרויות שנוגעות רק למערכת החינוך, אלא גם בגלל תחלואה גואה, לבין שגרה שאין ספר שאנחנו צריכים לעשות פעולות וחשיבה לגבי מענים שאנחנו צריכים לתת בכל מה שקשור לבידוד, להגעה, להוראה, למכללות, כדי ללמוד להיות גננות, התמדה של גננות בתוך המערכת.

שרן השכל: כמה גננות היום חסרות במערכת החינוך?

סוניה פרץ: זה לא מידע שאנחנו יכולים ברמה מרוכזת, זה מידע שקיים ברמה רשותית, זה לא מידע שנמצא כרגע ברמה מרוכזת, אני גם רוצה להגיד, זה מאוד דינמי, זה מאוד משתנה.

שרן השכל: איך זה יכול להיות?

שרן השכל: משרד החינוך הוא לא המעסיק של אותן הגננות?

סוניה פרץ: הוא המעסיק של הגננות, בוודאי, אבל - - -

אורנה פז: סוניה, ביומיום אין לנו חסר של גננות, כל הגנים מאוישים, יש לנו בעיה של מילוי מקום.

סוניה פרץ: נכון.

סוניה פרץ: נכון.

שרן השכל: כלומר, מה זה גננות משלימות?

אורנה פז: לא, לא, גננות משלימות ומנהלות גן אין לנו שום בעיה, כל הגנים מאוישים במשך כל השנה.

שרן השכל: והגננות המשלימות לא יכולות להחליף את הגננת?

אורנה פז: לא.

שרן השכל: למה?

אורנה פז: זה משרה מלאה שהיא כל יום בגן שלה שהיא עובדת בו.

שרן השכל: אוקי, כמה גננות מחליפות יש לכם?

סוניה פרץ: רגע, שנייה, אני רוצה רגע להשלים את מה שאורנה אמרה ואני מודה לאורנה שהיא דייקה, בשגרה הגנים מאוישים ומבנה ההפעלה של הגן, זה שיש מנהלת גן שעובדת חמישה ימים, או ארבעה וחצי ימים וגננת משלימה שמגיעה בעצם ליום השישי, זה מבנה הפעלה של הגן היום במערכת החינוך.

סוניה פרץ: הגננת המשלימה היא בעצם גננת שמבנה המשרה שלה, הוא כזה שהיא מגיעה לעד חמישה גנים בשבוע עבודה, זאת העבודה שלה.

סוניה פרץ: עכשיו, כמו שאמרתי, אנחנו כרגע בתקופה מאתגרת, בשל התחלואה הגבוהה ובשל נתוני הקורונה ואנחנו צריכים להסתכל אחרת על הפעולות שאנחנו נוקטים לשגרה לבין מה שקורה כרגע במערכת.

סוניה פרץ: עכשיו, ברור שאנחנו מעסיקים וברור שהמידע צריך להיות אצלנו, אבל זה מידע שהוא נמסר לנו בדיעבד, בכל בוקר זה מידע שמנוהל ברמה מקומית, לא ברמה ארצית ולכן כרגע הידיעות הן ידיעות ברמה רשותית, הידיעות האלה יותר מדויקות מה גם שמדובר פה בשינויים דינמיים מיום ליום, בכל מה שקשור לבידודים, לתחלואה וסגירת גנים וכדומה.

שרן השכל: אוקי, אנחנו אז קודם כל, מבחינת הנתונים, אני מבקשת גם כן לעניין סיכום הדברים, אני מבקשת אנחנו נקיים דיון נוסף בעוד שבוע, שבועיים, ספציפית לעניין הזה.

שרן השכל: אני מבקשת שמשרד החינוך יאסוף את הנתונים.

אורנה פז: יש לי נתונים נכון להיום, כמה ילדים מבודדים וכמה אנשי צוות.

שרן השכל: לא ילדים מבודדים, אני רוצה לדעת כמה גנים נסגרו, בעקבות חוסר כוח אדם, בגלל שלא הייתה גננת מחליפה, או לא הייתה סייעת, כמה גנים נסגרו בחודש האחרון, אני רוצה להבין עד כמה נרחבת התופעה ועד כמה זה אקוטי.

סימון דוידסון: אני רוצה לשאול בבקשה שאלה את משרד החינוך.

סימון דוידסון: שבוע שעבר פה בוועדה קיבלנו בעצם, תוצאות של מחקר מאוד מאוד גדול, שנעשה על ידי פרופסור שושני והיה עוד מחקר נוסף, תוצאות של המחקר ואנחנו ידענו שנקבל אותם, זה שהפעילות החברתית והפעילות הספורטיבית זה הדבר החשוב ביותר והמגן, לא רק בריאותית, אלא נפשית על הילדים.

סימון דוידסון: עכשיו, שאנחנו מדברים על מחסור בכוח אדם, אז אני פשוט רוצה להציע, אני לא יודע אם אתם יכולים לקבל את זה, אבל את כל מורי התל"ן למשל, שיושבים ללא עבודה, ללא פרנסה, לא יכולים להגיע לבתי הספר, יש עמותות שאתם בטוח מכירים אותם, עמותה של מכינת חמש אצבעות, שההתמחות שלהם זה נושא ספורט לילדים, יש את שער שוויון, יש מכינות קדם אקדמיות, קדם צבאיות, יש בעצם במדינת ישראל הרבה מאוד כוח אדם שהוא לא ממשרד החינוך ואפשר להשתמש בו, האם זה דבר שבכלל חשבו עליו?

סימון דוידסון: האם זה משהו שאפשר לבצע אותו?

שרן השכל: איזה פתרונות יצירתיים אתם נותנים לציבור?

תמי סלע: למשל בנות שירות לאומי, עבודה מועדפת לחיילות משוחררות.

אורנה פז: אנחנו בחנו את הנושא של בנות שירות לאומי ומבחינה משפטית אנחנו לא יכולים להעסיק בנות שירות לאומי, בתפקיד שמקבל שכר, זאת הייתה התשובה של הלשכה המשפטית.

אורנה פז: אנחנו בודקים את כל הנושא של עבודה המועדפת, אנחנו מנסים באמת למצוא פתרונות מן היקב ומן הגורן ואנחנו לא מסתפקים רק במה שיש לנו.

שרן השכל: מה אתם עושים בעניין מורים מחליפים, גננות, סייעות, שמענו שמגיעים אנשים נטולי הכשרה, חלקם עם הפרעות נפשיות, שבסוף מתגלים בתוך גני הילדים, איך יכול להיות שהם לא עוברים סוג של סינון, אלו שמגיעים לעבוד?

סוניה פרץ: אני רוצה להגיב בעניין הזה, קודם כל, כול מי שנכנס לגן הילדים נבדק ומאושר.

סוניה פרץ: נבדק במסגרת האפשרויות החוקיות שמאפשרות לנו לעשות את הבדיקות.

סוניה פרץ: לא יודעת מה זה סייעת עם הפרעות נפשיות, המקרה שהוזכר קודם.

סוניה פרץ: עכשיו, חוץ מזה, כדי לתת מענה, כמו שאורנה אמרה, האתגר שלנו זה כשיש היעדרויות של גננות והיעדרויות סייעות, יש איזשהו מהלך שאנחנו רוקמים כרגע עם השלטון המקומי, לא נוכל כרגע להרחיב עליו, כי הוא בגיבוש, אבל אנחנו מנסים למצוא פתרון ארוך טווח, לקראת השנה הבאה.

סוניה פרץ: במקביל נתנו למחוזות איזושהי מסגרת של 100 תקנים של כוננות, זאת אומרת כאלה שבמצב שבו יש היעדרות, אנחנו שולחים לשם מישהו שנמצא בכוננות, כדי למנוע את הסגירה, אבל כמו שאמרתי, העת הזאת, בשבועות הקרובים, הם שבועות מאתגרים בשל היעדרויות הקיימות - - -

שרן השכל: זה עוד מילא, אבל אני חושבת שהקורונה, כמו שנאמר פה מספר פעמים, הציפה משהו שלא עבד טוב לפני כן ובתקופת קורונה, זה ממש הפך להיות מצב חירום, כלומר, בשגרה סייעות שמגיעות לגנים, אני שמעתי פה על מקרים ששרברב פשוט הגיע, כי היה לו יום חופשי, אז הוא החליט להירשם באיזה אפליקציה והגיע לתפקד כסייעת, שמענו פה על מישהי עם בריאות נפש לא תקינה, שתקפה את אותו ילד ורק כך זה התגלה, אני שמעתי גם מורים מחליפים בבית ספר, יש איזה אפליקציה, אתה יושב שתי שניות נרשם, כל עוד אין לך עבירות מין כגבר, נגמר הסיפור, אתה פתאום הולך מלמד כיתה של 35 ילדים, איך זה יכול להיות, איך זה יכול להיות שבתוך מערכת החינוך נכנסים אנשים ללא הכשרה, בלי שנבדק המצב הנפשי שלהם, היכולות שלהם, המקצוע שלהם, משהו, כאילו, באמת.

סוניה פרץ: הבדיקות הן הרבה יותר מקיפות, הם לא נוגעות רק לגברים, הם גם לנשים.

סוניה פרץ: כמו שאמרתי מה שאנחנו יכולים לעשות מבחינה חוקית, אנחנו בודקים, אנחנו כמובן נותנים עדיפות לאנשים בעלי הכשרה מתאימה וכמו שאתם רואים ההיצע הקיים הוא היצע נתון.

שרן השכל: סוניה, אני אתמול ישבתי עם בחור, בדיוק אחרי צבא, הוא סיפר לי שהוא ישב והוא הראה לי אפליקציה, הוא נרשם בתוך האפליקציה, אין לו שום רקע, הוא סיים צבא, הם לא יודעים מי הבנאדם, הם לא יודעים כלום, כלום, כלום, כלום, כלום, אוקי, הוא בסך הכול היה צריך למלא שמה, היעדר עבירות מין והוא כבר עובד כמורה מחליף בבתי ספר, את אומרת לי שאין דבר כזה?

סוניה פרץ: יש לנו שני מאגרים שאנחנו הקמנו כחלק מהמענה למילוי מקום, כל מי שנרשם, נבדק ומאושר על ידי משרד החינוך ורק אחר כך - - -

שרן השכל: מה נבדק?

סוניה פרץ: אנחנו בודקים את כולם מבחינת הרישומים הפליליים שלהם, מבחינת היעדר עבירות מין, רק מי שמצוי כשיר בעידן הזה, אנחנו מאשרים.

סוניה פרץ: לעניין של גני הילדים, יש לנו - - -

שרן השכל: נדרש סוג של ניסיון, משהו?

סוניה פרץ: יש סדרי קדימויות בתוך הדבר הזה, אבל כמו שאמרתי, בסוף ההיצע הוא היצע נתון, אבל אנחנו בוודאי מבקשים ויש קדימויות בתוך הדבר הזה.

דורית חזן: בת של חברה שלי בת 17, דקה וחצי ראיון בטלפון, ממש, ויום למחרת היא מילאה מקום של גננת.

סוניה פרץ: גיל 17 זה לא גיל שמאשר העסקה.

דורית חזן: דקה וחצי אני אומרת לך.

שרן השכל: אבל הינה, הנה המקרים, סוניה יש פה מקרים, תקשיבי, אני אומר ככה, מאוד מאוד בזהירות, שאותו אדם שסיפר לי והראה לי את האפליקציה, הוא בן של אדם מאוד מאוד בכיר במערכת הפוליטית, מאוד מאוד בכיר, אין לי ספק, שהוא לא שיקר, אני אומר לך אחר כך בינינו גם מי האדם, מזל שזה זה, אבל אני אומרת לעצמי, כמה אנשים נכנסים לתוך המערכת הזאתי, שהם פשוט לא נכונים, יש פה עניין של ההכשרה, תיראו אני לא יודעת, אבל אתם חייבים לעשות עם זה משהו, לא יכול להיות שתשאירו את זה כך.

סוניה פרץ: אז בוודאי, לכן אמרתי, אנחנו כל הזמן מחפשים את המענים ואת הפתרונות, לכן אנחנו מגבשים עכשיו איזשהו מהלך אסטרטגי יחד עם השלטון המקומי בעניין הזה.

סוניה פרץ: אנחנו מבינים את האתגר, מבינים את הצרכים ומנסים כל הזמן למצוא חלופות ופתרונות.

סימון דוידסון: אבל, סוניה, סליחה שאני ככה מתפרץ, אם אנחנו ב-17.11.2021 קיימנו דיון פה בוועדה, פה בוועדה הזאת, והוועדה הזאת ביקשה לטפל בנושא, בשלושה נושאים מרכזיים שאנחנו מדברים עליהם עכשיו ואנחנו יושבים היום חודשיים אחרי ולא נעשה דבר, אז גם עוד חודשיים שום דבר לא ישתנה, זה יהיה אותו דבר, עדיין נדבר על אותם מצוקות, אותן בעיות.

סימון דוידסון: אנחנו מבינים את הנושא של המצוקה האדירה של הקורונה, אבל בואו רגע נחשוב על פתרונות שהם לא רגילים ביומיום, כמו שאני אומר, יש הרבה מאוד עמותות שעוסקות בספורט, בחינוך ספורטאים, חבר'ה שהם מדריכים, מאמנים, הם לא פחות מבינים בלהפעיל ילדים, מאשר מורים וגננות, אפשר להשתמש בצוותים האלו, באנשים האלו, אבל אני בטוח שעוד חודשיים נדבר על זה ושום דבר לא יעשה בנידון הזה.

סימון דוידסון: בסוף אנחנו רוצים להפעיל את הילדים, שהגנים יעבדו, אנחנו לא מדברים על בתי ספר, שהגנים יעבדו, שיבואו, שיהיו בתוך חברה, שיעשו פעילות, אחרת כל הגנים יסגרו, לא יהיו גנים.

שרן השכל: סוניה, דבר נוסף, דובר פה על עניין מתווה החרגה לגננות ומורים, בדיקות קורונה, כיתה ירוקה, שהם יוכלו להמשיך וללמד.

שרן השכל: אנחנו מבינים שיש הרבה מורים שנכנסים, כלומר, מורה אחד נפגש עם 35 תלמידים, כלומר, בגלל שיתוק של מורה אחד, 35 תלמידים עלולים את יודעת, כאילו, יש פה שאלה לעניין המתווה כיתה ירוקה והאם ניתן להחריג מורים, האם דיברתם על כך עם משרד הבריאות, הצפתם את הנושא?

שרן השכל: הבאתם את זה כדרישה?

סוניה פרץ: אני אבדוק את זה, אני אבדוק את העניין הזה.

שרן השכל: טוב, אני רוצה להעלות את משרד הבריאות בבקשה.

קריאה: אני יכולה עוד שתי שאלות?

שרן השכל: לא, אנחנו ממש קצרים בזמן ואני רוצה שנייה לסיים מול משרד הבריאות.

שרן השכל: אם אפשר להעלות בבקשה את אפרת אפללו.

אפרת אפללו: שלום.

שרן השכל: שלום אפרת, רציתי לשאול, עלה פה מס' פעמים העניין של החרגה של אותן גננות לילדים שלא יכולים להישאר בבית לבד ונדרשים לבידוד, קודם כל, אני מברכת על כך, שבאמת אנחנו מקצרים את ימי הבידוד לחמישה ימים, זה משהו שגם אנחנו כאן בוועדה ביקשנו לשקול ואנחנו מברכים על כך, עם זאת מורים נכנסים ויוצאים מבידודים, בגלל שהם נחשפים ל-35 ילדים יום יום, כיצד אנחנו יכולים לסייע, לפעול, לתת למורים מתווה כיתה ירוקה, בדיקות יומיות לעניין הבידודים, איך אפשר לסייע, כדי לא לסגור גנים שלמים?

אפרת אפללו: את מדברת על מורים מאומתים?

שרן השכל: על מורים וסייעות קודם כל, לפני הכול.

אפרת אפללו: אם הם נחשפו למאומת, אבל מורים מחוסנים, הם מחלימים, לא צריכים להישאר בבידוד, הם יכולים להגיע, לאחר בדיקת האנטיגן ביתית, מורים מאומתים, מן הסתם, לא יכולים להגיע למסגרות, הם מאומתים, הם עלולים להדביק את הילדים, אז לא בדיוק הבנתי למה בדיוק את מתכוונת.

דורית חזן: היא צריכה להבדיל בין בתי ספר לבין הגיל הרך וגם בין עובדים שהם מחוסנים, לעובדים שהם לא מחוסנים.

סימון דוידסון: אז תשאלי את השאלה, שתענה לך.

דורית חזן: ראשית, אני רוצה לשאול האם ילדים בגיל הרך, בגילאי לידה עד שלוש, היינו שמחים גם לשמוע את הסטטיסטיקות לעניין תחלואה ואז לדעת עד כמה ללכת במידת הסיכון וגם האם נכון לקצר את הבידוד, אנחנו היינו שמחים להיכנס תחת מתווה כיתה ירוקה, גם מי שהוא מתחת לגיל חמש.

שרן השכל: כלומר, לילדים.

שרן השכל: אוקי, כן כי באמת העניין של המורים.

דורית חזן: כי המבוגרים נכון, הם יכולים לחזור למערכת, אבל הילדים בבידוד, אז מה זה ייתן לנו?

שרן השכל: רגע, ילדים מתחת לגיל חמש, ילדים שלא יכולים להיות מחוסנים, למעשה, נכנסים ויוצאים מבידודים, עכשיו זה יהיה כל חמישה ימים, אמנם זה מקצר את זה ביומיים ועדיין, השאלה היא האם ניתן לפחות בינתיים, בשלב הזה, לערוך מתווה כיתה ירוקה לילדים של גני הילדים שלא יכולים להתחסן?

אפרת אפללו: כבר אמרתי בוועדה מס' פעמים, בעקבות האומיקרון כרגע, מבחינת משרד הבריאות, מתווה כיתה ירוקה לא יוכל, לא בבתי הספר ולא בגנים ואני רוצה רק להגיד אנקדוטה, אני בבית בבידוד עם הילדה שלי, בת שלוש וחצי, אז אני מבינה פה ללב כל מי שיושב ואני רואה את הגננת שיושבת בגן עם שני ילדים ושולחת וליבי איתם בדיוק כמו כולם, כי אני רוצה שזה רק יהיה ככה זה ברמה האישית, אבל מבחינת כיתה ירוקה, אנחנו כרגע, שוב, לא נכין את המתווה, אנחנו שוב, נסתכל ונראה את מצב החולים הקשים בשבועות הקרובים ונקבל החלטה בהתאם, אבל כרגע אין שינוי במדיניות הזו שלנו.

שרן השכל: אתם באתם אלינו פה לוועדה וגם אמרתם האומיקרון הוא בעצם יש לו סוג של התפשטות של תוך יומיים למעשה, מתחילים להגיע התסמינים.

שרן השכל: אז קודם כל אפרת רפואה שלמה ורק בריאות, מקווים שתצאו בזריזות מאותו בידוד, עם זאת אנחנו מבינים שאתם אמרתם שהאומיקרון מתפשט תוך יומיים וזה סוג שונה של התפשטות, הצורה שלו וכו', האם ניתן אולי להכין כיתה ירוקה לאחר יומיים, כלומר, הם ישהו בבידוד יומיים ולאחר מכן בבוקר יערכו בדיקת אנטיגן מוסדית ועל ידי כך יוכלו להגיע לגן ביום השלישי, ביום הרביעי, ביום החמישי?

תמי סלע: אני רוצה להוסיף על זה משהו, אם אפשר בהקשר הזה.

שרן השכל: כן.

תמי סלע: להוסיף לשאלה שבאמת, אני חושבת שבעת הזו, כאילו הבחינה של השאלה הזו, צריכה להיעשות גם על בסיס נתונים, עולה פה מהדיון שהנזק שנגרם לילדים, להורים, למשק, לכל הגורמים, באמת לילדים שלא נמצאים בגן, שלא מקבלים את מה שהם צריכים להיות, שיוצאים ונכנסים ואין להם יציבות, הוא הנזק הוא מאוד גדול והשאלה היא אם התועלת של הבידודים האלה, מבחינת כמה נדבקים שעושים באמת כיתה ירוקה וכמה נדבקים שהם יושבים בבית ומה התחלואה בגילאים האלה, האם התועלת הבריאותית, כשאנחנו לוקחים בחשבון שכולם גם מסתובבים ונדבקים בלי שום קשר, מצדיקה את הנזק שנגרם, או שצריך לנקוט איזשהו מתווה אחר, בבתי הספר הדברים עובדים כבר אחרת, כי הם יכולים לעשות את הבדיקה במקום, הרבה יותר מחוסנים, אבל עד גיל חמש אין להם את האפשרות הזאת והתוצאה היא קטסטרופלית, אנחנו שומעים פה נזקים מאוד גדולים לכל המערכת, מתחילתה ועד סופה.

אפרת אפללו: אז יושבת ראש הוועדה, לגבי בדיקות PCR אז כאמור לא ניתן לבצע בדיקות PCR.

שרן השכל: לא, אנטיגן מוסדי.

אפרת אפללו: אנטיגן מוסדי, זאת אומרת שההורים ילכו כל יום לעשות אנטיגן מוסדי בבוקר, לפני שהם מביאים את הילדים בגנים?

אפרת אפללו: זה מה שאת מציעה?

אפרת אפללו: כי המתווה של האנטיגן הביתי, בכיתה הירוקה, בבתי ספר לא עבוד, הוא לא עבד, לא ההורים דיווחו כמו שצריך, לא ביצעו, כן ביצעו, אפילו את ה-PCR השני לא כולם עשו, אנחנו ראינו את ההדבקות העודפות ובכל זאת, עם הידוק קל של המתווה הסכמנו להמשיך אותו, בתקופה של האומיקרון, כמו שאת בעצמך אמרת, ההדבקה היא הרבה יותר מהירה ולכן החשש הוא יצירת הדבקה עודפת משמעותית יותר וזו בעצם הסיבה שהחלטנו לא להפעיל את מתווה הכיתה הירוקה.

אפרת אפללו: אני כמובן יעלה את מה שהוועדה אומרת בפני בכירי המשרד ואני שוב, אנחנו שותפים כולם למצוקה, כולנו נמצאים באותה סירה בסופו של דבר וחושבים איך לייצר פתרונות יצירתיים, אבל מהחשש לא שההדבקה של הילדים, נכון, אתם צודקים, חלקם אה סימפטומים, חלקם כן סימפטומים, שזה אנחנו כן רואים קצת יותר אנשים סימפטומים באומיקרון, להבדיל ממה שראינו בעבר, עדיין אנחנו חוששים שתהיה עלייה בתחלואה הקשה ואנחנו כן קצת רואים עלייה כזו והחשש הוא שכן - -

שרן השכל: השאלה היא אם העלייה היא באמת בגילאים עד חמש, גילאים שגם לא יכולים להתחסן, אז זו השאלה, אז בואו לא נדבר עכשיו על מתווה כיתה ירוקה ביסודי ובתיכונים, אלא רק על גני הילדים ועל הפעוטונים.

תמי סלע: ובבתי הספר, אגב, גם יש עכשיו מתווה של נאמני קורונה, אם יש חשש שההורים לא יבדקו, עושים בדיקות במקום, כמובן בהסכמת ההורים וזה גם יכול לתת מענה.

אפרת אפללו: נאמני קורונה יש להם תפקיד מוגדר, לבדוק בעצם, לבצע בדיקות אנטיגן מוסדי, זאת אומרת, זאת ההגדרה של הבדיקות שהם עושים, עבור כאלה שנחשפו למאומת, זאת אומרת, שאם מודעים על חשיפה למאומת בבית הספר, אז הם יכולים לעשות את הבדיקה הראשונה, עבור כניסה לבידוד וכאלה שאינם מחוסנים ומחלימים בבית הספר ואז בעצם לחסוך - - -

שרן השכל: לא, אבל לא בתי ספר.

תמי סלע: כרגע זה מוגדר ככה, אני אומרת שאפשר היה לקחת אדם שהוא אחראי, במקום לשלוח את כל ההורים.

שרן השכל: שנייה, אני רוצה אבל להבין, בגני ילדים אי אפשר להתחסן מתחת לגיל חמש, האם ניתן בשל כל לבוא לראות את התחלואה, איך התחלואה עד גיל חמש?

שרן השכל: האם היא נדרשת בעצם באותו הבידוד?

שרן השכל: האם יש באמת הצדקה להשאיר את אותם ילדים חמישה ימים בבית, יחד עם ההורים, כפי שאת היום, אני מניחה, לפחות עשרה אחוז מהאוכלוסייה במדינת ישראל נמצאים ממש ככה, עלו מספר אנשים כך בזום, כולל חברת הכנסת נעמה לזימי וחברי מועצות וכו' אחרים.

שרן השכל: האם יש הצדקה לכך, או האם ניתן לבוא ולחשוב שנייה מחוץ לקופסא וכן, גם אם עניין ההדבקה, במידה ואין הדבקה נרחבת בקרב ילדים עד חמש, אין תחלואה קשה בקרב ילדים עד חמש, האם ניתן להחריג ולעשות לפחות סוג של מתווה ירוקה, גם אם זה אחרי יומיים לעניין גני הילדים, הם נמצאים ממש בקריסה, יש לנו פה רשויות ש-60 אחוז מהמערכת לא פתוחה, ממש סגורה.

תמי סלע: ואז גם ההורים בבית.

שרן השכל: אגב, לא רשויות אדומות.

אפרת אפללו: אנחנו נבחן את הנושא, אני יעלה את זה, אין לי להגיד כרגע דבר אחר ממה שאמרתי עד כה.

שרן השכל: אוקי, אז אני רוצה לסכם את הדברים כך, קודם כל, אנחנו נקיים דיון נוסף, גם עניין תקנות קורונה, לדעתי הם צריכות להגיע, עניין אישור התו הירוק למורים וגם צוותי הוראה.

תמי סלע: השכלה גבוהה.

שרן השכל: השכלה גבוהה.

שרן השכל: מתי?

תמי סלע: זה עד ה-19, השבוע בעצם.

שרן השכל: עד ה-19, אוקי בעצם יש שבוע אחד, אני מבקשת קודם כל ממשרד הבריאות, שבתוך שבוע יגיע עם נתונים מסודרים על תחלואה בקרב ילדים עד גיל חמש ובמידה ואין הצדקה, אני מבקשת להביא מתווה שיכיל סוג של כיתה ירוקה על אותם גני ילדים עד חמש, אלו שלא יכולים להתחסן, זו דרישה של הוועדה בהתאם לנתונים, האם יש הצדקה לכך, אנחנו לא רוצים לראות מדינה שלמה, כפי שקרה באורנית, ש-60 אחוז ממערכת הגנים פשוט סגורה, זה משהו שפשוט בלתי מתקבל על הדעת.

שרן השכל: דבר שני, אנחנו מבקשים לדעת מתי ניתן להחזיר את מתווה הכיתה הירוקה, ובמידה ובעוד שבוע אני מקווה שנתחיל לראות נתונים בירידה ובמידה ואנחנו נראה את הגרפים יורדים, אנחנו מבקשים ממשרד הבריאות, הדרישה של הוועדה היא להחזיר את מתווה הכיתה הירוקה, גם לבתי הספר וגם לגנים.

קריאה: וגם למסגרות הפרטיות.

שרן השכל: בואי, זה חל, שאנחנו אומרים ילדים מתחת לגיל חמש, זה לא משנה באיזה מסגרת.

שרן השכל: לעניין משרד החינוך, יש כאן מס' דברים, אחד, אנחנו מבקשים שלשבוע הבא יגיעו עם איסוף נתונים על מס' גני הילדים שהיו סגורים בשבועות האחרונים, לפי כל שבוע, פעוטונים וגני ילדים בנפרד, אנחנו מבקשים לדעת, אולי לא בכל רשות ורשות, אבל תנו לנו 20 רשויות, חלקן קטנות, חלקן גדולות, מגזרית, חלוקה, תנו לנו מספר שאנחנו נוכל להעריך ולהבין מה קורה כרגע, כי לא יכול להיות שמשרד החינוך אפילו לא מודע למצב בשטח.

שרן השכל: אנחנו מבקשים שמשרד החינוך יכין נוהל מסודר וברור להבאה של גננות מחליפות וסייעות מחליפות ואיזה דברים נדרשים, איזה הכשרות, איזה ניסיון ופתרונות יצירתיים נוספים להכנסה של מורים מחליפים, גננות מחליפות וסייעות לתוך המערכת, לא יכול להיות שהמערכת בסוג של באמת אני לא רוצה, בטח שלא קריסה, אבל תקשיבו, במצב חירום, זה מצב חירום, כשראש רשות עולה ואומר ש-60 אחוז מהגנים סגורים, זה מצב חירום, לא יכול להיות שמשרד החינוך לא יבוא עם פתרון.

סימון דוידסון: אני רוצה רגע להצטרף לנקודה האחרונה, אני הייתי מציע, כמו שביקשנו בפעמים הקודמות, שגיא דגן, שהוא אחראי על החינוך גופני במשרד החינוך, יגיע עם תוכנית.

שרן השכל: בוודאי.

סימון דוידסון: הוא יודע ואני מוכן אפילו לעזור לו, איזה עמותות יכולות לעזור ויש מלא מכינות.

שרן השכל: בטח, חבר'ה, יש לנו כאן מאמנים של חוגים, שיש להם סופר הכשרה בהפעלה של ילדים, גם אם זה מורה מחליף, שבלי שום ניסיון שמגיע לבוא ולדבר עם הילדים, או שמראים להם סרט במשך שעה, שעתיים, חבר'ה המאמנים האלו בכדור-רגל, בכדור-עף, באומנות, במה לא, תנו להם את השכר השעתי הזה, תנו להם לבוא ולהוציא את הילדים החוצה, לשחק כדורגל, חבר'ה מורי דרך, יש להם את ההכשרה המקצועית לבוא וללוות ילדים, קחו אותם תחת הכנפיים שלכם, יש מספר לא מבוטל, תכניסו אותם כמורים מחליפים, כסייעים, כתומכי הוראה, אלו פתרונות יצירתיים שהיינו מצפים לשמוע ממשרד החינוך, ואני מבקשת שתגיעו עם דברים מוכנים בעוד כשבוע.

שרן השכל: והנתונים הנוספים מעבר לסגירה, אנחנו מבקשים לדעת כמה גננות מחליפות יש והאם יש דרישה לפתיחת גנים נוספים, שאין להם גננות כרגע, כלומר, האם יש חוסר בגננות.

שרן השכל: אני מבינה שאתם אומרים שאין, אבל אני לא יודעת, אם יש רשות מקומית, שמעוניינת לפתוח, או גננות מחליפות בכלל, כמה יש.

אורנה פז: את שואלת אם לגבי שנה הבאה אם יש חוסר בגננות?

שרן השכל: לא, אני רוצה לדעת יש רשויות מקומיות, האם יש להם מחסור.

אורנה פז: אין, אין מחסור ביומיום, במילוי מקום יש מחסור.

יוסף טייב: אפשר מילה אחת, גברתי, אני לא רוצה להפריע פה לדיון, יש לנו דיון חשוב ב-12:00 בוועדת חוץ וביטחון, ואני יודע שהיה צריך להיות דיון ב-11:30 על המונטסורי שהתכוננו לדיון הזה, אם אנחנו נראה אותם, כי אחרת אני רץ.

שרן השכל: כן, אנחנו נעלה אותם, אני מנסה לסכם את הדיון.

יוסף טייב: אוקי, טוב.

שרן השכל: אוקי, אז זה לעניין הסיכום של הדיון הזה, אנחנו נתראה בעוד כשבוע ואני מבקשת מכולם להגיע מוכנים ועם פתרונות למצוקות שיש עכשיו.

שרן השכל: תודה רבה, אני נועלת את הישיבה.