ועדת הבריאות, כנסת 24, פרוטוקול מספר 52, 2022-01-11 13:00

עידית סילמן: אנחנו ממשיכים עם דיון נוסף בנושא אחריות משרד הבריאות וקופות החולים על שירותי "טיפת חלב".

עידית סילמן: התאריך שלנון היום זה ה-11 לינואר 2022 למניינם, ט' בשבט תשפ"ב.

עידית סילמן: אז אנחנו בהחלט ממשיכים בדיון בנושא ובדיונים של היום.

עידית סילמן: הדיון הזה חשוב לנו מאוד, בעצם ברחבי מדינת ישראל יש לנו תחנות טיפת חלב שהיום הבעלות שלהן בחלקה על ידי משרד הבריאות ובחלקה על ידי קופות החולים, טיפות חלב שהוכנסו לתוך קופות החולים.

עידית סילמן: היינו מעוניינים לשמוע ממשרד הבריאות קצת על המהלך והמערך של טיפות החלב בישראל וגם בקופות החולים.

עידית סילמן: דובר בעבר כבר, גם בדו"ח המבקר שיצא על זה שצריך לקיים דיון מעמיק בכל השאלות שנוגעות לארגון מחדש של מערך שירותי טיפת חלב בישראל לכלל תושבי המדינה.

עידית סילמן: אנחנו רוצים לשמוע גם על כוח האדם בתחנות כי בעבר שמענו שיש מצוקה של כוח אדם, מערכת המחשוב והעברת המידע של התחנות בין תחנות טיפות החלב לקופות החולים.

עידית סילמן: לא מזמן, האמת שהשבוע, העברנו בממשלה את המעבר של גילאי לידה עד שלוש למשרד החינוך ממשרד הכלכלה לחינוך, זה מהלך שרצו לעשות אותו הרבה שנים על מנת לייצר בעצם רצף טיפולי של ילדים מגילאי לידה עד שלוש, ילדים הרי לא נולדים בגיל שלוש.

עידית סילמן: את אותו הדבר אנחנו יכולים לבוא ולומר גם במשרד הבריאות ולומר שהרצף הטיפולי הוא מאוד מאוד חשוב והשאלה שלנו, שאנחנו גם רוצים לשאול כאן היא האם יש רצף טיפולי והאם יש העברת מידע מסודרת גם מהחלקות לרפואה דחופה אל טיפת חלב, מטיפת חלב אל קופות החולים באיזון חוזר, על תינוקות שנולדים, מה מצב התחזוקה שלהן של טיפות החלב, כמה באמת מוחזקים היום על ידי המדינה, זאת אומרת משרד הבריאות וכמה נמצאים בתוך קופות החולים ומה ההבדל ביניהם והאם יש כפל תשתיות?

עידית סילמן: זאת אומרת כפל שירותים למטופלים, אנחנו רואים את זה והקורונה הקפיצה את זה קדימה את כל נושא החיסונים וחיסונים בקהילה.

עידית סילמן: מה אנחנו יכולים לעשות היום ואיפה מתחיל ונגמר השירות של טיפות חלב, מה המענה שלהם לנשים הרות והאם יש היום מענה לנשים הרות או שכבר אנחנו מדברים רק על טיפול של אחרי הלידה.

עידית סילמן: בקיצור, אנחנו נפתח דווקא במשרד הבריאות, שיציגו לנו בכלל את הנושא של טיפות חלב.

עידית סילמן: נמצאת איתנו ד"ר דינה רחל צימרמן – מנהלת המחלקה לאם ולילד, בבקשה.

עידית סילמן: היא לא נמצא, אז מי נמצא מטעם משרד הבריאות?

עידית סילמן: אילנה סטולרמן, סגנית מפקחת ארצית ממשרד הבריאות.

אילנה סטולרמן: שלום לכם, אילנה סטולרמן מדברת וגם ד"ר צימרמן כאן ואנחנו הנציגות של משרד הבריאות.

עידית סילמן: אוקיי, גם ד"ר דינה צימרמן כאן?

עידית סילמן: אוקיי, בבקשה.

דינה רחל צימרמן: אוקיי אז זאת ד"ר דינה צימרמן, מנהלת המחלקה לאם, ילד ומתבגר.

דינה רחל צימרמן: אז את שאלת רשימה של שאלות.

עידית סילמן: לא האמת היא שזה ככה את יודעת, רשימה רטורית של שאלות רטוריות על כל הנושא של מערך טיפות החלב.

עידית סילמן: אתם יכולים להראות לנו בכלל את שלכם, את מה אתם עושים בתחום טיפות החלב ומה המערך שלכם.

עידית סילמן: מה שאתם תחליטו כי לא קיבלנו מכם איזו שהיא מצגת, אז.

דינה רחל צימרמן: כי לא קיבלנו איזו שהיא רשימה של שאלות לצערי.

דינה רחל צימרמן: אבל בגדול, החלוקה מדברת על בערך כ-65% מהילדים מקבלים טיפול ישירות מהמדינה.

דינה רחל צימרמן: יש ילדים שמקבלים את זה דרך העיריות – של ירושלים ותל אביב ובסביבות ה-30% מקבלים את זה דרך קופות החולים.

דינה רחל צימרמן: מה שחשוב לדעת זה שהצורה של הטיפול שילדים מקבלים היא אחידה, כי כולם עובדים בדיוק על אותם הנהלים ויש הרבה תקשורת בין הרכזים של הנושא של טיפת חלב בקופות החולים ושל המדינה, אז ככה שהטיפול הוא אחיד.

דינה רחל צימרמן: מבחינת הרצף הטיפולי והתקשורת יש הרבה התקדמות בשנה האחרונה המערכת עוברת תהליכים של דיגיטציה של טיפת חלב, שנותנת את האפשרות של מעבר דו קיומי של מידע.

דינה רחל צימרמן: בקשר לחיסונים המידע מועבר כבר לקופות החולים מאז שנת 2015, יש בעיות אצל חלק מהקופות עד שזה מגיע לרופא, אבל המידע יושב אצל קופות החולים.

דינה רחל צימרמן: אז יש מקום לשיפור מבחינת הרצף הטיפולי, אבל התהליך בהחלט משתפר הרבה בתוכניות העבודה של השנה הספציפית הזאת.

דינה רחל צימרמן: הטיפול שהילדים מקבלים זה רפואה מונעת, שהיא – בשונה ממה שקורה בקופות החולים ואני לא מדברת עכשיו על טיפות החלב של קופות החולים, אלא על קופות החולים עצמן וזה מדבר על רפואה קריאטיבית.

דינה רחל צימרמן: עצם זה שיש מקום מוגן עם זמן לשאול את השאלות המניעתיות, זה אחד הדברים שהכי חשובים מבחינת טיפת חלב וזו באמת, אחת המערכות שישראל התברכה בהן.

דינה רחל צימרמן: אתם יכולים לנחש מהמבטא שלי שאני לא נולדתי בארץ ואני יכולה להגיד לכם, מנקודת המבט של חוץ לארץ שעצם זה שיש לנו שירות חינם, אוניברסלי מהעתיד ועד גיל 6 זה אחד הדברים שהמדינה יכולה להיות גאה בהם ומאוד מאוד חשוב לחזק את המערך הזה.

דינה רחל צימרמן: עד כאן, אילנה אם יש לך משהו שאת רוצה להוסיף.

אילנה סטולרמן: תודה ד"ר צימרמן.

אילנה סטולרמן: אז אם אפשר להוסיף, אז לגבי הרצף הטיפולי למעשה אחרי גיל 6 הטיפול ממשיך בשירות בריאות התלמיד והמידע מטיפות החלב עובר לשירותי בריאות התלמיד בבתי הספר.

עידית סילמן: מה זאת אומרת שירותי בריאות התלמיד בבתי הספר?

אילנה סטולרמן: שירותי בריאות התלמיד בבתי הספר ניתנים מכיתה א' ועד כיתה ט', המדינה – משרד הבריאות מתווה מדיניות למתן שירות וישנם שלושה ספקים שבעצם נותנים את שירותי ביראות התלמיד בבתי הספר.

עידית סילמן: כשאת מדברת על שירותי בריאות התלמיד, את מתכוונת לחיסונים?

אילנה סטולרמן: גם בדיקות מעקב, לא רק חיסונים.

אילנה סטולרמן: חיסונים הם חלק מהשירות.

אילנה סטולרמן: יש חיסונים, יש בדיקות ראיה, בדיקות שמיעה, הערכות גדילה, חינוך לבריאות, מעקב אחרי ילדים בקבוצות סיכון, מעקב אחרי בדיקות שנעשות.

עידית סילמן: יש לי שאלה, יש למשרד הבריאות מצגת כלשהי להראות לנו על טיפות החלב בישראל ועל המערך של אחרי גיל שש, שממשיך בשירותי בריאות התלמיד בבתי הספר?

עידית סילמן: פעם ראשונה שאני שומעת שיש מערכי שיעור וכל מיני דברים כאלה.

דינה רחל צימרמן: אני אשמח להכין לך ולשלוח את זה אחר כך.

עידית סילמן: כן אבל אנחנו התחלנו את הדיון הזה בשביל זה.

עידית סילמן: אנחנו, כשאנחנו מדברים על אחריות משרד הבריאות וקופות החולים ושירותי טיפת חלב, אז אתם אמורים להראות לנו משרד הבריאות מה ואיפה אתם בתחום טיפות החלב ומה אתם עושים.

עידית סילמן: כאילו את יודעת, מגיעים לכאן לדיון הרבה אנשים בסופו של דבר אנחנו לא מדבלים מכם נתונים ואם אנחנו מקבלים מכם נתונים אז זה בעל פה.

עידית סילמן: כמה מגיעים לשירותי טיפת חלב מתוך ילדים שנולדים בשנה?

עידית סילמן: מתוך כל ה-100% שנולדים בשנה, כמה מגיעים בסוף לטיפת חלב בפעם הראשונה לקבל שירות באחוזים בערך?

דינה רחל צימרמן: ההשערה היא שמעל ה-95% בגדול.

דינה רחל צימרמן: אפשר להוציא נתונים מדויקים לכל הילדים שמקבלים את הטיפול שלהם גם של משרד הבריאות, גם של העיריות וגם של קופת חולים לאומית, כי כולם עובדים עם אותה התוכנית.

עידית סילמן: היום משרד הבריאות אחראי על כמה אחוזים או מה נתח השוק של משרד הבריאות בתוך תחנות טיפת חלב?

עידית סילמן: לא כאלה שנמצאות בתוך קופות החולים, אלא כאלה שנמצאות תחת משרד הבריאות.

דינה רחל צימרמן: אני אמרתי, בסביבות ה-65%.

דינה רחל צימרמן: זה משהו בסדר גודל של 600,000 ילדים מתוך השנתון.

עידית סילמן: כמה מרכזים רפואיים זה?

אילנה סטולרמן: 480 מרכזים.

עידית סילמן: 480 תחנות של טיפות חלב?

אילנה סטולרמן: לא, של משרד הבריאות.

דינה רחל צימרמן: כן.

דינה רחל צימרמן: הן תחנות בדרך כלל יותר גדולות מהתחנות שיש בקופות ולכן המספר של התחנות ששייכות לקופות הוא גדול, אבל מספר הילדים של המדינה הוא גדול יותר.

דינה רחל צימרמן: בסביבות ה-65% כפי שציינתי.

עידית סילמן: אוקיי ולבד חיסונים שמקבלים שבטיפות החלב, האם המידע של הרופאה ההתפתחותית, דברים נוספים, בדיקות, מעקב גדילה, האם כל המידע הזה מועבר על ידיכם לקופות החולים?

עידית סילמן: יש לכם סנכרון במערכות?

דינה רחל צימרמן: כל המידע של טיפת חלב שאני ציינתי בתוכנית מחשוב מובנית.

דינה רחל צימרמן: כעת הממשקים בין טיפת חלב לבין הקופות נבנים וזה לא רק עניין של המדינה לבנות את המערך, זה גם העניין של הסנכרון מול קופות החולים.

עידית סילמן: רגע, אז זאת אומרת שנכון לעכשיו עד היום כל האבחונים - מלבד חיסונים, עד היום ונכון לעכשיו אין מערכת של העברת מידע רצופה.

דינה רחל צימרמן: יש מערכת שקוראים לה "מערכת איתן".

עידית סילמן: בסדר זה שזה אצלכם זה בסדר גמור, אני לא אמרתי.

עידית סילמן: לכם יש את המערכת שהיא שלכם.

דינה רחל צימרמן: לא, אני אומרת שיש מערכת לשיתוף מידע של המדינה, שקוראים לזה מערכת "איתן" ועצם זה שיהיה אפשרי ללכת ממקום אחד למקום שני זה בתהליכי עבודה, ממש בתוכניות עבודה.

עידית סילמן: אמרתי, אז נכון לעכשיו עוד אין לכם.

עידית סילמן: זה נמצא בתהליכי עבודה, אבל עד היום אין מערכת של המידע שעובר באופן רציף.

דינה רחל צימרמן: המערכת קיימת.

דינה רחל צימרמן: צריכה להיות עבודה גם מצד קופות החולים.

עידית סילמן: הבנתי, הבנתי.

עידית סילמן: אני ציינתי את זה, בסדר גמור.

עידית סילמן: לכם יש את המידע, המידע הזה הוא נמצא במשרד הבריאות, כרגע אין העברת מידע בזרימה.

עידית סילמן: זאת אומרת קופות החולים צריכות להתאמץ או אתם צריכים להתאמץ – אני לא נכנסת לזה כרגע.

עידית סילמן: כרגע המידע לא עובר ישירות ממכם אל קופות החולים.

עידית סילמן: בנוגע לחיסונים זה כן עובר?

עידית סילמן: זאת אומרת כל חיסון שאתם מחסנים ילד – חצבת, שעלת, מה שלא יהיה זה עובר לקופות החולים על כל ילד?

עידית סילמן: יש את המידע הזה?

עידית סילמן: זאת אומרת, אני יכולה להיות בטוחה שאם חיסנתי את הילד שלי בטיפת חלב אז המידע הזה נמצא בתוך קופת החולים והרופא לא צריך לשאול אותי האם חיסנתי או לא?

דינה רחל צימרמן: המידע נמצא במערכות של קופות החולים, עדיין הקופות לא עשו את הפיתוח שזה יגיע לרמה של הרופא.

דינה רחל צימרמן: המדינה מרימה את זה מאז שנת 2015.

עידית סילמן: זאת אומרת הרופא שלי באופן אישי לא יכול לראות איזה חיסונים עשתה הילדה או עשה הילד שלי בתוך המערכת ולהגיד לי "הילד חוסן לפני שבוע ולכן אולי החום עולה" או משהו כזה, זאת אומרת זה רק אם אני אדווח על כך.

עידית סילמן: אוקיי.

דינה רחל צימרמן: אם את מביאה את פנקס החיסונים.

עידית סילמן: כן, כן בוודאי – זה שנאבד אני חושבת כמעט לכולנו כל הזמן.

דינה רחל צימרמן: אבל אנחנו יכולים היום לשחזר את זה בקלות.

עידית סילמן: כן, זה נכון.

עידית סילמן: אוקיי, לגבי שאר השירותים שטיפת חלב נותנת מלבד החיסונים, אני אשמח שתרחיבו.

דינה רחל צימרמן: אז זה בדיקות התפתחות, זו הדרכת הורים, זה מעקב התפתחות שאנחנו אמרנו, זה איתור ילדים בסיכון, בדיקות גופניות על ידי רופא טיפת חלב.

עידית סילמן: ויש לכן נתונים?

אילנה סטולרמן: הערכות גדילה, איתור דיכאון בקרב נשים אחרי לידה.

דינה רחל צימרמן: יש גם עבודה עם הרשויות המקומיות, במיוחד בחנות טיפת חלב של המדינה, כי אנחנו גם חלק של כל מיני תוכניות – כמו תוכנית 360 ועבודה מול שירותים אחרים בקהילה.

עידית סילמן: אוקיי, יש לכן נתונים לגבי כמה אחוזים מהילדים או ההורים עוברים הדרכות התפתחות או בדיקות התפתחות.

דינה רחל צימרמן: כל מי שמגיע לשם הוא מגיע ועושה בדיקות התפתחות.

דינה רחל צימרמן: אין בדיקה שלא כוללת בדיקת התפתחות כחלק ממנה, אלא אם כן מדובר על איזה שהוא ביקור מעקב.

דינה רחל צימרמן: זה חלק מהסטנדרט.

עידית סילמן: יש לכן נתונים לגבי החיסונים בהמשך?

עידית סילמן: זאת אומרת, אולי לא בבדיקה הראשונה או בפעם הראשונה שמגיעים אליכם לטיפת חלב אחרי הלידה, אלא כמה באמת נשארים ברצף ובקשר עם טיפת החלב לאורך השנים עד גיל 6?

דינה רחל צימרמן: אז יש לנו נתונים כאלו, שוב פעם אני לא יכולה להציג את זה כי לא קיבלנו את השאלות מראש.

דינה רחל צימרמן: אבל עד תום זמן החיסונים אנחנו מדברים על סביבות של מעל ה-90%.

עידית סילמן: מעל 90% מהאוכלוסייה, מתוך ה-66% שאתם מחזיקים, של המדינה?

עידית סילמן: את אומרת לי שמעל 90% מקבלים את כל החיסונים עד גיל 6?

דינה רחל צימרמן: כן.

דינה רחל צימרמן: אחוז החיסונים במדינת ישראל בגדול, בהיבט של מדינה הוא גדול מאוד.

עידית סילמן: לא, שאלתי שלכם, של החיסונים שלכם ה-66% ולא של כל המדינה.

דינה רחל צימרמן: לא, אני אומרת האחוזים של כיסוי חיסוני בתחנות של טיפת חלב ויש מדדי איכות על הנושאים האלו שאפשר להסתכל בהם גם כן באתר של משרד הבריאות שאפשר לראות את אחוזי החיסונים מבחינת המדינה.

דינה רחל צימרמן: ילדים בישראל מקבלים את החיסונים שלהם וזו למעשה הרבה מאוד עבודה שיעשו אותה הצוות של טיפת חלב, שזה יקרה.

עידית סילמן: שאלה לי אליכם, למה בעצם שמשרד הבריאות, שהמדינה, תחזיק בעצם בתחנות של טיפות חלב וזה לא יהיה בתוך קופות החולים כרצף טיפולי למשפחות בעצם?

עידית סילמן: למי שמטופל על ידי רופא משפחה ויוכל להגיע גם לקופה ולהיות מטופל על ידי אחות ששם.

דינה רחל צימרמן: הנושא הזה כבר היה בשמונה וועדות, אוקיי?

דינה רחל צימרמן: והיה כתוב במיוחד שזה לא הנושא של היום ועל זאת התבקשתי לא לענות.

דינה רחל צימרמן: אבל היו שמונה וועדות עד כאן על הנושא.

עידית סילמן: לא הבנתי, לא הבנתי.

עידית סילמן: מה זאת אומרת?

דינה רחל צימרמן: על השאלה ששאלת.

עידית סילמן: רגע, יש אחריות.

דינה רחל צימרמן: היו כבר שמונה וועדות על המיקום הנכון של טיפת חלב.

עידית סילמן: אוקיי, אז מה נאמר בוועדות?

דינה רחל צימרמן: הדיון האחרון היה בוועדת סומך, בשנת 2016 ונכון לעכשיו המשרד חושב שהשירות שטיפת חלב נותנת בתוך התחנות שלה הוא מאוד חשוב.

דינה רחל צימרמן: צריך לזכור שהשירות שניתן על ידי תחנות טיפת חלב של המדינה הוא למטופלים של כל קופות החולים, גם לאלו שלא מטפלים בתוך קופות החולים ובדרך הזו אנחנו דואגים שכל ילד במדינת ישראל יקבל טיפול.

דינה רחל צימרמן: העניין של הרצף הטיפולי, שהמידע יגיע לרופא הוא עניין חשוב והדבר הזה אמור בתוך שנה להיפתר.

דינה רחל צימרמן: כמו שאמרתי, הנושא הזה ממש מטופל בימים אלו.

עידית סילמן: מאיזו שנה בעצם יש טיפת חלב בישראל?

דינה רחל צימרמן: עוד מלפני שהוקמה מדינת ישראל, מאז שנת 1918.

עידית סילמן: אז עד היום אין רצף של העברת המידע?

עידית סילמן: עד 2022?

דינה רחל צימרמן: יש רצף של שרך, מעבירים את זה דרך - - - הרבה דברים מעבירים מכתבים בכתב שיכולים להעביר יחד עם זה.

עידית סילמן: אז זה אמור להיפתר בתוך שנה.

עידית סילמן: בקיצור, אם אתם רואים איזו שהיא בעיה בעיכוב התפתחותי אז כרגע זה תלוי באמא, שמבינה שיש בעיה לילד שלה בעיכוב התפתחותי.

דינה רחל צימרמן: לא היא מקבלת הפניה שהיא אמורה להביא לרופא בכתב, שהיא אמורה להעביר לרופא הילדים בקופת החולים והדבר הזה

עידית סילמן: וזה תלוי בה.

דינה רחל צימרמן: - - - על האחות שדואגת לבדוק שנעשה טיפול בפנייה הזאת.

עידית סילמן: לכן אני שואלת באמת שאלה מאוד הגיונית, ששאלו גם אותנו ואנחנו נשאלנו עליה לקראת הדיון.

עידית סילמן: למה בעצם שזה לא יהיה באחריות קופות החולים?

עידית סילמן: מה היתרון שמשרד מחזיק?

עידית סילמן: הרי יש לנו חוק ביטוח בריאות ממלכתי וכל בנאדם רשאי לקבל שירות בסיסי ביותר גם בלי שהוא משלם תוספת מסוימת של שירות בריאותי נוסף כזה או אחר בתוך קופת החולים, למה שזה לא יעבור לתוך קופת החולים?

עידית סילמן: כי בעצם יש לכם 480 תחנות של טיפת חלב ואני מאמינה שלהחזיק 480 תחנות זה גם עלויות, גם זה כרוך בפרוצדורה מאוד גדולה, בבירוקרטיה מאוד משמעותית.

עידית סילמן: כרגע אנחנו מבינים שבשנה הקרובה תהיה העברה של מידע, אבל כרגע אין העברה מסונכרנת של מידע וזה לא קופץ אצל רופא אם יש בעיה או לא.

עידית סילמן: זה באמת תלוי באישה או בגבר, שלוקחים את הילד למעקב בטיפת חלב.

עידית סילמן: אז השאלה היא למה מראש האחריות, שנמצאת רובה בקהילה.

דינה רחל צימרמן: כי המשאבים שצריך לעשות ברפואה מניעתית לוקחים זמן, לוקחים הכשרה וכיום המערכת הקריאטיבית של הקופות לא בנויה בהתאם לזה.

דינה רחל צימרמן: אם רופא ילדים מקבל שמונה עד עשרה ילדים בשעה, אין לו את הזמן הפנוי על מנת לעשות את הטיפול המונע במסגרת הקופה אצל הרופא.

עידית סילמן: אבל יש טיפת חלב בקופות החולים בארץ.

דינה רחל צימרמן: בקופות החלב של קופות החולים נעשה פיילוט, הנושא הזה בדיונים כבר מעל ל-20 שנה, מאז שנכתב חוק הבריאות הממשלתי.

עידית סילמן: נכון.

דינה רחל צימרמן: יש תלונות לכאן או לכאן ולכן היו על זה וועדות.

דינה רחל צימרמן: הרצף הטיפולי הוא אחד היתרונות שזה קורה בקופה אבל יש גם חסרונות לכך.

עידית סילמן: מה החסרונות?

דינה רחל צימרמן: הקופה צריכה לבטח את המטופלים שלה, היא לא אמונה על כל הדברים שקורים בקהילה בכלל וזה יכול לפגוע בעניין של השוויונות ואני שוב כאן מציינת שמדובר כאן על נושא שנידון כבר בהרבה וועדות ושלא הייתה בדיונים הללו את השאלה של הוועדה היום.

עידית סילמן: לא, אז אני שואלת.

עידית סילמן: זו השאלה של יושבת הראש של הוועדה היום.

עידית סילמן: אני שואלת אותך, אני לא יודעת מה הייתה השאלה של הוועדה כי יש כאן נושא שהוא נמצא על סדר היום ולכן אני שואלת.

עידית סילמן: באמת ואני אשמח שתיכנו את זה גם לדיון הבא שנקיים על מנת לוודא למה באמת, זאת אומרת יש חלק מקופות החולים שמחזיקות בטיפות חלב.

עידית סילמן: את רוצה להוסיף עוד משהו?

דינה רחל צימרמן: כי היה פיילוט בשנת 2007 על מנת לבדוק אם זה יעבוד.

עידית סילמן: אנחנו ב-2022, כן.

דינה רחל צימרמן: והפיילוט הוקפא ומאז הקימו עוד שתי וועדות, הוועדה האחרונה התקיימה בשנת 2016, היו שמונה וועדות על הנושא הזה עד כה.

עידית סילמן: אוקיי, אנחנו כמעט שש שנים אחרי, מאז 2016 ומהוועדה ובטח מאז 2007, שנת הפיילוט.

עידית סילמן: אנחנו הרבה יותר שנים אחרי.

עידית סילמן: אז רגע, למה נעלמו לנו כולם?

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: דינה צימרמן או נועה, אתן רוצות להוסיף עוד משהו?

אילנה סטולרמן: זאת אילנה סטולרמן.

עידית סילמן: סליחה, אילנה.

אילנה סטולרמן: אני רוצה רק להוסיף קודם כל, באמת יש וגם היום יש בקופות החולים טיפות חלב, אנחנו לומדים את זה.

אילנה סטולרמן: כי רוב המספר המשלים ל-1,000 זה בעצם תחנות טיפת חלב בקופות החולים.

אילנה סטולרמן: הראייה היא בעצם ועד היום טיפות החלב נשארו בתוך משרד הבריאות מתוך ראייה שמשרד הבריאות יש לו ראייה כוללת לא לפי הקופות וכשיקול בראות הרפואה המונעת.

עידית סילמן: מה זאת אומרת ראייה כוללת ולא לפי קופות החולים?

עידית סילמן: אני לא הצלחתי להבין את זה.

אילנה סטולרמן: זה כאילו, כאשר כל קופת חולים נותנת את השירות למבוטחיה, משרד הבריאות נותן את השירות לכלל הילדים וזאת מבלי קשר לקופת החולים.

עידית סילמן: כל מבוטחיה זה כלל הילדים בסוף.

עידית סילמן: זה כל הילדים במדינת ישראל.

אילנה סטולרמן: לא, קופת חולים כללית זה רק ללקוחות קופת חולים כללית.

עידית סילמן: נכון אבל כולן משלימות את כולן כי כל אחד מבוטח איפה שהוא.

אילנה סטולרמן: אבל כאשר רוצים לראות תמונה כוללת ארצית, צריך להיות גוף שבעצם רואה את כל המידע.

עידית סילמן: אז לכן יש את משרד הבריאות שמוציא את הנתונים מכל קופות החולים ויודע מה נעשה בקופות החולים, הלא כך?

אילנה סטולרמן: ולכן הוועדות שד"ר צימרמן הזכירה, באמת היו וועדות שבסופו של דבר לא נתנו החלטה חד משמעית על מעבר ועל ההחלטה של איפה צריכה להיות הרפואה המונעת, כאשר רפואה מונעת ככלל היא באמת שאלה האם היא צריכה להיות בידי המדינה או.

עידית סילמן: למה המדינה לא לוקחת רפואה מונעת על סכרת ועל השמנה ומשקל גוף תקין ומקימה טיפת חלב בנושא?

עידית סילמן: למה המדינה לא לוקחת.

דינה רחל צימרמן: אנחנו מדברים על מניעה ראשונית, מה שאת מדברת זה כבר יותר מניעה שניונית.

עידית סילמן: כן אבל הוא עולה 29 מיליון ₪ למדינה וכמעט 70-80 אלף אנשים נכנסים לתוך מעגל הסכרת מידי שנה ואנחנו מהמדינות המובילות בעולם בסוכרת.

עידית סילמן: אני לא אומרת שזה לא חשוב הגיל הרך, אני בוודאי חושבת שזה חשוב וזה הכרחי.

עידית סילמן: אבל אני שואלת באמת שאלה תמימה, רפואה מונעת נמצאת גם אצל ילדים בהרבה זירות שעדיין טיפת חלב לא נוגעת בהן.

עידית סילמן: טיפת חלב נוגעת בזירות מסוימות בתחום של.

דינה רחל צימרמן: לא, אנחנו גם בתזונה ומניעת סכרת על ידי עידוד הנקה וכל מיני נושאים של גם מניעה לעתיד, ה-1,000 ימים הראשונים.

דינה רחל צימרמן: הרבה מהבסיס של הבריאות, גם בקרב המבוגרים מתחיל בטיפת חלב.

עידית סילמן: אוקיי, בסדר.

עידית סילמן: אתן רוצות להוסיף לנו עוד משהו או רגע להישאר איתנו?

עידית סילמן: אנחנו נשמח כמובן שתישארו איתנו לאורך כל הדיון, אנחנו צריכים אתכן כאן.

עידית סילמן: אתן רוצות להוסיף עוד משהו אילנה או דינה?

אילנה סטולרמן: לא כרגע.

עידית סילמן: אז אנחנו נעבור רגע דווקא למי שנותן שירותים לדוגמא של טיפת חלב בתוך קופות החולים.

עידית סילמן: יש לנו את נגיד, לאומית שירותי בריאות, ליבי קהאן נמצאת?

עידית סילמן: כן הנה.

עידית סילמן: ליהי, אם אפשר בבקשה לשמוע ממך מה ההבדל בעצם בין או למה אתם בתור קופת חולים החלטתם להכניס אליכם שירותים של טיפת חלב ומה ההבדל שאת רואה, אם את רואה – בין שירותים של טיפת חלב שניתנים בחוף לבין שירותים שניתנים בטיפות החלב אצלכם והאם יש כאלה שנמצאים בכפל שירות – גם בחוץ וגם אצלכם.

עידית סילמן: כי בעצם אי אפשר כל כך לדעת.

ליבי קאהן: אוקיי.

ליבי קאהן: בלאומית יש כ-50 תחנות טיפת חלב בפריסה ארצית, כ-2,450 תינוקות מקבלים שירותי טיפת חלב במסגרת הטיפות חלב שלנו.

ליבי קאהן: מרבית תחנות טיפת חלב שלנו, בוא נגיד בערך שתי שליש נמצאות ביהודה ושומרון ואנחנו מקבלים ומטפלים גם במבוטחים של קופות החולים אחרות כשאין להם שירותים באותו היישוב.

ליבי קאהן: אנחנו פתחנו את תחנות טיפת החלב באזורים האלה מכיוון שלא היו שירותים אחרים.

ליבי קאהן: משרד הבריאות לא נותן שירותים באזורים האלה ולכן אנחנו נותנים את השירותים וישנם גם אזורים בארץ, שגם שם – ערים שלמות בהן משרד הבריאות לא נותן את השירות וקופות החולים נותנות וביניהן גם אנחנו נותנים שם את השירות.

עידית סילמן: זאת אומרת אם משרד הבריאות היה נותן לא היה לך שום אינסטינקטים לפתוח.

ליבי קאהן: לא, זה - - -

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אז למה זה לא בכל הסניפים ורק בפריפריה כזו או אחרת?

עידית סילמן: רגע, מה זאת אומרת?

עידית סילמן: תראו, מקודם נאמר על ידי משרד הבריאות שמשרד הבריאות רוצה לתת לכולם, שזה משהו שוויוני שאותו כולם מקבלים וזה לא תלוי בקופת חולים כזו או אחרת ועכשיו אנחנו מבינים נגיד, שביהודה ושומרון הם לא נותנים את השירות, אז לאומית שירותי בריאות נכנסה לתת את השירות ולא רק זה, אלא שלאומית שירותי בריאות הגדילה לעשות ונותנת גם למבוטחים של קופות חולים אחרות שאין להן שירותים משלהן, נכון?

ליבי קאהן: נכון, אנחנו נותנים, ביישובים שרק אנחנו נותנים לכולם את השירותים.

עידית סילמן: וזה בעצם נמצא בתוך קופת החולים עצמה?

עידית סילמן: איך זה עובד בדרך כלל?

ליבי קאהן: יש ויש.

ליבי קאהן: יש מקומות שזה בתוך קופת החולים עצמה וכמובן שאנחנו משתדלים לשמור על הפרדה בין שירותים לחולים ולבריאים.

ליבי קאהן: היתרון שזה נמצא, רוב האחיות שעובדות בטיפת חלב הן עובדות גם בתחום - - - כך שהאחות מכירה את כל המשפחה ואם אנחנו מדברים על רצף טיפולי, אז נשמר רצף טיפולי וזה מהסיבה שאותה האחות מטפלת גם במצב של בטיפת החלב בתחום המונע וגם כשהילד, אותו ילד חולה, אז היא גם מטפלת בו והיא מכירה אותו לאורך שנים והיא גם מטפלת בכל המשפחה.

ליבי קאהן: ככה שנשמר רצף טיפולי והרופא ילדים שמטפל אצלינו בטיפת חלב הוא גם אותו הרופא שמטפל בילד גם כשהוא חולה, שגם שם אנחנו מאוד משתדלים לשמור על הפרדה בין הבריאים והחולים.

ליבי קאהן: אנחנו בלאומית משתמשים בתוכנה שנקראת "מחשבה בריאה" של משרד הבריאות, ככה שיש מעבר של מידע כשמשפחה עוברת ממקום אחר, שמקבל שירות ששם משרד הבריאות נותן שירותי טיפת חלב, הם מקבלים את הרשומה של טיפת חלב שהתחילה אלינו והייפך – אנחנו מקבלים כך את המידע של משרד הבריאות.

ליבי קאהן: עכשיו אני, דבר נוסף שהועלה קודם בנוגע לחיסונים, החיסונים של המבוטחים שלנו שניתנים במסגרת טיפות החלב של משרד הבריאות מועברים אלינו ונכנסים לרשומות הרפואיות.

ליבי קאהן: ככה שאנחנו יכולים לדעת באילו חיסונים הילדים חוסנו בטיפת חלב וגם בבית הספר.

עידית סילמן: אוקיי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: חיסונים כן, אבל איפה שאר המידע?

עידית סילמן: חיסונים כן.

עידית סילמן: אז בעצם הרצף הטיפולי אצלכם נשמר לגמרי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בכל הסניפים?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: או רק איפה שיש תחנה?

ליבי קאהן: זה לא משנה בכל סניף שיש טיפת חלב.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: איפה שיש טיפת חלב שהיא של משרד הבריאות ולא שלכם, של הקופה, אז הרופא גם רואה את הכל וגם מקבל את כל המידע?

ליבי קאהן: מהמחשבה הבריאה ומהרשומה לא.

עידית סילמן: אוקיי, טוב תודה.

עידית סילמן: את רוצה אולי.

חגי לוין: אני מבקש אם אפשר, כבוד יושבת ראש הוועדה להתייחס אחר כך.

עידית סילמן: אוקיי, פרופסור חגי לוין בוודאי.

עידית סילמן: אז עוד שנייה, אנחנו רק ניתן לעוד איזו קופת חולים או שניים.

עידית סילמן: קופת חולים מאוחדת, נמצאת איתנו הגברת מלי קושא או עידית ורד על הזום?

מלי קושא: שלום וברכה, אני ביקשתי להתייחס מכמה טעמים.

מלי קושא: אחד, אני חושבת.

עידית סילמן: מי זו?

עידית סילמן: רק שם לפרוטוקול.

מלי קושא: מלי קושא, אחות ראשית ומנהלת אגף הסיעוד ובין השאר אמונה על טיפות החלב בקופת חולים מאוחדת.

עידית סילמן: כמה טיפות חלב יש למאוחדת?

מלי קושא: 30.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: למה יש לכן טיפות חלב מלי?

עידית סילמן: בחייאת, יש טיפות חלב של משרד הבריאות בקהילה.

עידית סילמן: למה מאוחדת ולמה לאומית?

עידית סילמן: למה אתם מחזיקים טיפות חלב?

עידית סילמן: שם הבנו – לאומית, רובם ביהודה ושומרון.

עידית סילמן: למה קופות החולים צריכות טיפות חלב אם יש אותן במשרד הבריאות ובקהילה?

מלי קושא: הגיע הזמן שיהיה רצף טיפולי למי שמשויך לטיפת חלב.

מלי קושא: אני חושבת שטיפות חלב צריכות לעבור כולן לקופות החולים וזאת על מנת לשמור על הרצף הטיפולי, שהרופא יידע מה קרה שם, שהאחות תדע מה קרה שם.

מלי קושא: זה הצוות שמלווה את המשפחה לאורך כל הדרך מלידה וזו צריכה להיות מערכת אחידה.

מלי קושא: לצערי, המידע שקיים בעיריות לצורך העניין אינו קיים אצלי בקופת החולים, אנחנו לא יודעים מה נעשה בטיפות חלב בקרב הילדים שלנו וזה משהו שפוגם בטיפול.

מלי קושא: גם אם אני לוקחת את הנושא של מעקב אישה הרה, כל הנושא של חשד לדיכאון תוך כדי או לאחר הלידה, מי יודע מזה?

עידית סילמן: את מקבלת את זה, את המידע על הדיכאון לאחר הלידה?

עידית סילמן: את מקבלת דיווחים של נשים או אם אישה כל שהיא עשתה.

מלי קושא: לא, ממש לא, ממש לא.

עידית סילמן: אז מה האישה עושה, או משרד הבריאות עושה עם הדיווח של דיכאון לאחר לידה?

מלי קושא: זה משרד הבריאות ניתן לו להתייחס.

מלי קושא: מבחינתנו, אנחנו פתחנו שירותים נוספים למעקב אישה הרה ואנחנו עושים מעקב אישה הרה מחוץ לכותלי טיפות החלב בכדי לתת שירות הוליסטי לאוכלוסייה הזאת.

מלי קושא: כולל לטפל בנושא של חלילה, אם יש לידה שקטה.

מלי קושא: אז כל העסק הזה הבנינו אותו בתוך הקופה בכדי לתת מענה ל-30,000 נשים הרות.

עידית סילמן: כן, מקודם עשינו כאן דיון על זה.

מלי קושא: אני יודעת ואני שלחתי נציגה לשם.

עידית סילמן: כן, אובדן היריון בין בתי החולים לקופות החולים.

עידית סילמן: אז עכשיו יש לנו גורם נוסף של טיפות החלב, שאנחנו צריכים להיסתנכרן בו וכל המערכת לא ממוחשבת לא ממוחשבת ולא מסונכרנת.

עידית סילמן: זה באמת, כן.

מלי קושא: אז בכדי לשמור על איכות טיפול ורצף טיפול אני חושבת שצריכה להיות מערכת אחת שמלווה את המשפחות האלה ואלו קופות החולים וזה המבטח.

עידית סילמן: ומלי אתם נותנים את כל השירותים?

עידית סילמן: חיסונים, אחות התפתחותית או רופא התפתחותי, כל מה שצריך?

מלי קושא: הכל, הכל.

מלי קושא: יתרה מזאת, אנחנו בטיפת חלב מזהים אם יש איזה שהם סימנים וכבר אפשר להתחיל לזהות את הילדים שזקוקים לצוות התפתחות הילד ואנחנו הכנסנו לטיפות החלב שלנו גם צוותים של קלינאית תקשורת, פיזיותרפיסטית וצריך להפוך את טיפות החלב, צריך לרדת גם לשם הזה – ל"מרכז להורות בריאה" ולתת מעטפת שרותית שכוללת בתוכה את כל מקצועות הבריאות ברפואת הילדים וזאת בכדי לתת שירות הוליסטי.

עידית סילמן: תודה רבה מלי קושא.

עידית סילמן: אנחנו עוברים לקופת החולים מכבי, רחל פיש?

רחל פיש: אז נעים מאוד, אני רחל פיש ואני מנהלת מחלקת בריאות הציבור בקופת חולים מכבי, אחראית גם על טיפות החלב.

עידית סילמן: היית איתנו גם מקודם, כן.

רחל פיש: כן.

רחל פיש: אני רוצה קודם לעשות רגע איזה שהוא סדר של למה קופות החולים פתחו טיפות חלב, בעצם עד שנת 95' היו טיפות חלב או של המדינה או של קופת חולים כללית ובשנת 95' כאשר היה חוק ביטוח בריאות ממלכתי בעצם קופת חולים כללית יצאה מלתת טיפול בעצם למבוטחים של קופות החולים האחרות ואז מהר מאוד קופות החולים האחרות פתחו טיפות חלב איפה שלא היה שירות של המדינה.

רחל פיש: גם היום, איפה שיש שירות של המדינה אנחנו לא נמצאים, אנחנו נמצאים איפה שאין שירות של המדינה ושיש שירות רק של קופות החולים ואנחנו יודעים גם לתת שירות אחד לשני ואם זה מעבר ליהודה ושומרון אנחנו מקבלים על זה גם מבחני תמיכה.

עידית סילמן: מאגמים משאבים שם, כן.

רחל פיש: ואם זה בתוך הארץ אנחנו אחד נותן לשני ללא תשלום, כיוון שאנחנו מבינים שאנחנו לא יכולים לפתוח בכל מקום ואנחנו יודעים לתת למאוחדת, מאוחדת נותנת לנו ובאמת יש איזה שהוא סטטוס קוו בנושא הזה.

עידית סילמן: אוקיי.

רחל פיש: עכשיו בטיפות חלב של מכבי, זה לא כל כך משנה כמה טיפות חלב, לנו יש 60 טיפות חלב, אבל אנחנו יודעים לתת מענה לכ-25% מהילדים שלנו.

רחל פיש: כל הילדים שלנו, שהם נמצאים ביישובים שבהם אין להם טיפות חלב של המדינה מקבלים אצלינו שירות, כמובן שהשירות הוא שירות עם רצף טיפול, עם בדיקות התפתחות הילד, עם רופא ילדים ועם כל מה שדובר עד עכשיו.

רחל פיש: אנחנו רואים, זה באמץ מעשה שהיה בשנים האחרונות שהחיסונים עוברים אלינו, אנחנו רואים אותם בתוך הפורטל רופא, הרופא יכול לראות את החיסונים שהוא קיבל אבל לצערי אנחנו לא רואים את כל החיסונים.

רחל פיש: אני אתן דוגמא, למשל אנחנו עושים עכשיו עבודה סביב הנושא של עלייה בשיעור סרטן צוואר הרחם ואנחנו לא יודעים להגיד מי מהילדים קיבלו חיסון ומי מהילדים לא קיבלו חיסון, אם אנחנו רוצים להציע להם חיסון אחרי צבא אין לנו את המידע הזה, רק אם זה נעשה אצלינו.

רחל פיש: אז למשל זה - - -

עידית סילמן: גם לנו אין את המידע הזה.

עידית סילמן: אני בתור אמא, באמת אני אומרת לך ועם כל הרצון הטוב – יש דברים שאני לא זוכרת.

עידית סילמן: אמיתי, אני לא זוכרת ואת הפנקסים איבדתי כמה פעמים, באמת סליחה.

עידית סילמן: אבל את יודעת, זה קורה ואין מה לעשות.

עידית סילמן: צריך לומר את האמת שעכשיו כשזה הפך לדיגיטלי וממוחשב זה עוזר מאוד.

רחל פיש: אז אני חושבת שבעידן של היום שבקורונה הכל עובר, אפשר לעשות את זה, זה לא כזה מסובך כבר.

עידית סילמן: כן הדיגיטציה התקדמה.

רחל פיש: היום אנחנו יודעים להעביר את כל המידע.

רחל פיש: אבל לצערי המידע האחר מטיפות החלב, לא גדילה, לא התפתחות וכל הנושאים האלה לא עוברים ואני לא רואה.

עידית סילמן: ואז מה, זה תלוי באמא עצמה שבאמת ככה יש לה incentive לבוא ולהגיד "היי, הייתי בטיפת חלב, יש לי פה הפנייה מהרופא ההתפתחותית של טיפת חלב שאמרה"?

עידית סילמן: זאת אומרת, אמא שלא פונה עם זה אנחנו לא יכולים לדעת.

רחל פיש: נכון.

רחל פיש: אני רוצה להגיד עוד משהו.

רחל פיש: אנחנו עובדים בהתאם להנחיות משרד הבריאות.

רחל פיש: זאת אומרת שאנחנו נותנים את המענה בדיוק כמו משרד הבריאות, יש לנו לעתים יכולות נוספות מכיוון שאנחנו קופה, כיוון שאנחנו יושבים בתוך מבנים של קופה, כיוון שאנחנו יודעים לתת שירות בצורה מאוד שרותית עם תנאים פיזיים שונים.

עידית סילמן: אתם לא רוצים שאחר כך אותם המבוטחים יעזבו לקופה אחרת, אתם משתדלים לשמור עליהם מגיל צעיר, לא זה באמת בקטע טוב, התחרות עושה טוב גם.

רחל פיש: באחד הדברים שאנחנו כל הזמן ואני גם אמרתי את זה בוועדה של פרופסור סומך ואני אומרת את זה כל הזמן, למשל איפה שיש לנו שירותי טיפת חלב רוצים לבוא אלינו, נגיד בקריית אונו, בגבעתיים, מפתח תקווה.

עידית סילמן: נכון.

עידית סילמן: זה איזה שהוא יתרון שירותי תחרותי.

רחל פיש: הם מבקשים אבל זה לא, אבל אנחנו לא מסוגלים לעמוד ולהביא את כל גבעת שמואל לקריית אונו למשל.

רחל פיש: אין לנו את התנאים.

עידית סילמן: את היית בוועדת סומך?

רחל פיש: אבל גם מה שקורה זה שכשאנחנו רוצים לפתוח משרד הבריאות לא מעוניין שאנחנו נפתח.

רחל פיש: אז יש פה.

עידית סילמן: רחל, את היית בוועדת סומך?

רחל פיש: כן.

עידית סילמן: מה הדברים העיקריים שעלו שם?

עידית סילמן: כאילו, למה לא להעביר את שירותי טיפת החלב לקופות החולים?

רחל פיש: אני אגיד מהמקום שלי, הבירוקרטיה ניצחה לדעתי והחליטו לא להחליט.

רחל פיש: זאת אומרת ההחלטה הייתה שמה שהיה הוא שיהיה.

רחל פיש: נמצא איתי פרופסור חגי לוין, אני רואה אותו במסך.

עידית סילמן: כן, כן.

רחל פיש: והוא היה שם והוא מצדד בזה שהטיפול צריך להיות טיפול קהילתי, שצריכים ללכת לגנים ולראות את כולם.

רחל פיש: אני לא חושבת שאנחנו לא יכולים לעשות את זה אם נעבוד יחד בקופות, צריך למצוא את הדרך.

רחל פיש: כמובן שהכל צריך להיות עם תקציבים, בצורה מסודרת.

רחל פיש: לקופות יש אינטרס, אני אומרת 0

רחל פיש: בשם מכבי אבל גם מלי אמרה את זה מקודם בשם מאוחדת, לקופות החולים יד אינטרס שטיפות החלב יעברו אליהן כמובן עם כל התקציבים המתאימים על מנת באמת שהם יוכלו לתת שירות גם של מניעה וגם של טיפול.

עידית סילמן: היום אתם מתוקצבים על הטיפות חלב?

עידית סילמן: או שזה שירות.

רחל פיש: לא, לא.

רחל פיש: בכלל לא, רק מעבר לקו הירוק, שזה כלום.

רחל פיש: זה לא משהו משמעותי.

עידית סילמן: כן זה לא הרבה.

עידית סילמן: אוקיי.

רחל פיש: זה לא, אין לו משמעות.

עידית סילמן: תודה רחל, תודה שהיית איתנו.

עידית סילמן: יש מישהו מכללית?

רונית וויזר: כן יש.

רונית וויזר: ישנה רונית וויזר מקופת חולים כללית.

עידית סילמן: בבקשה רונית וויזר.

רונית וויזר: נעים מאוד.

רונית וויזר: אני אחראית על בין השאר גם על טיפות החלב בכללית.

רונית וויזר: אני רוצה לספר שלנו יש כ-340 טיפות חלב.

עידית סילמן: וואו זה המון.

רונית וויזר: כן, אנחנו עם כמות גדולה מאוד של טיפות חלב, אם כי הרבה מתחנות טיפת חלב שלנו הן מאוד מאוד קטנות כי היסטורית, בכל מקום שבו היה קיבוץ או מושב כשהייתה מרפאה נתנו גם שירותי טיפת חלב וזה המשיך עד עצם היום הזה.

רונית וויזר: אז יש מקומות שבאמת אנחנו משתדלים לסגור ולפתוח תחנה יותר גדולה ומרכזית.

עידית סילמן: אזורית.

רונית וויזר: אזורית, עם קצת יותר צוותים, כמובן שזה בשיתוף עם התק"ם (תנועה קיבוצית מאוחדת) וזה לא כל כך תמיד הולך בקלות, אבל יש התכוונות כזאת.

רונית וויזר: אני רוצה להאיר זווית אחרת דווקא, שתשמעי שמשרד הבריאות הוא למעשה גוף מפקח וזה נכון שהוא יישאר להיות גוף מפקח על כל השירות החשוב הזה, אבל באיזה שהוא מקום הוא גם פרופורציה לקופות החולים האחרות וזה קצת טעם נפגם שגם הן, זאת אומרת שיש טיפות חלב של המדינה, אבל המדינה באה ועושה את הפיתוח.

רונית וויזר: אנחנו כולנו, כל מי ששמעה והיא רכזת בכירה, אנחנו משתתפות בישיבות יחד עם משרד הבריאות, אנחנו שומעות על כל הנהלים שעומדים לצאת, אנחנו שותפות לחשיבה ובהחלט הייתה בזמנו מחשבה להעביר את טיפות החלב אל הקופות.

רונית וויזר: אני זוכרת שאפילו אני לפני הרבה שנים נדרשתי להכין תוכנית מגירה, אבל כמו שאמרה רחל פיש – איפה שהוא הנושא הזה נעצר.

רונית וויזר: כמובן, זה לא יוכל לקרות ולהתממש אם לא יהיה תקציב שיוזרם לקופות החולים מאחורי העניין הזה, כי לפתוח כאלה מרפאות גדולות ותחנות כאלה, אלה דברים גדולים.

עידית סילמן: שנייה רגע, סליחה.

עידית סילמן: רונית, אני רוצה לשאול רגע ולאור כל מה שאני שומעת עכשיו.

עידית סילמן: תישארי איתנו רונית, כי אני חוזרת אלייך כבר ואת ממשיכה.

עידית סילמן: ד"ר דינה רחל צימרמן ואילנה סטולרמן, מה התקצוב היום וכמה עולה טיפת חלב למדינה?

עידית סילמן: מה התקצוב היום של משרד הבריאות אל טיפת חלב, את היחידה שלכם, את טיפות החלב של המדינה?

עידית סילמן: אני מבינה שבקופות החולים הם עושים את זה די בחינם ואתם עדיין לא מתקצבים אותם, אלא אם כן זה באמת מעבר לקו הירוק.

עידית סילמן: קופות החולים עושות את השירות כי הלקוחות שלהם רוצים, זה שירותי, זה רצף טיפולי, קופות החולים מעוניינות לדעת מה קורה עם הילדים על מנת לזהות ולמנוע, כבר מגיל צעיר.

עידית סילמן: מה קורה בנושא הזה אצלכם במדינה?

עידית סילמן: כמה זה עולה?

עידית סילמן: מה התקצוב של טיפות החלב של המדינה?

עידית סילמן: ד"ר צימרמן או אילנה, בבקשה.

אילנה סטולרמן: לי אין מידע על התקציב.

עידית סילמן: למי אין מידע?

דינה רחל צימרמן: אם רק אפשר להגיד שהתקציב לא גדל לפי הגדילה של האוכלוסייה.

עידית סילמן: אין בעיה, אין בעיה.

עידית סילמן: מה, כמה היום משרד הבריאות משקיע בטיפות החלב?

דינה רחל צימרמן: אין לי את המידע הזה מראש, אני יכולה לנסות להשיג את זה.

עידית סילמן: בערך?

עידית סילמן: התקציב של היחידה שלכם, את אחראית על תחום טיפות החלב פחות או יותר, את מנהלת את המחלקה של האם והילד, כמה עולה השירותים?

דינה רחל צימרמן: והתקציב אינו נמצא אצלי.

עידית סילמן: הבנתי, אז בואו נמצא אצל מי התקציב עד סוף הדיון הזה, יעקב, וועדה.

עידית סילמן: בבקשה, בואו נעלה את מי שאחראי על התקציב, אם אפשר את המנכ"ל, את חיים עופר.

עידית סילמן: בואו נראה כמה זה עולה לנו, כמה עולה למדינה להחזיק את תחנות טיפת החלב שהיא מחזיקה, אני אשמח לדעת.

עידית סילמן: דינה יש איזה שהוא תקציב שלך שאת כן יודעת?

עידית סילמן: שאיתו את מממנת בעצם את האחיות?

עידית סילמן: מה העלויות שאתם כאילו, שאתם משתמשים או למי יש את המידע הזה, את יכולה להפנות אותי?

עידית סילמן: אנחנו נפנה אליהם עכשיו רגע תוך כדי.

עידית סילמן: אוקיי, טוב אנחנו נבדוק את זה.

עידית סילמן: מעניין פשוט כי באמת הם עושים באמת עבודה מצוינת.

עידית סילמן: לטיפות החלב אמרנו יש 780 סניפים.

עידית סילמן: משרד האוצר נמצא כאן, דניאל פדון – רפרנט בריאות באגף התקציבים, דניאל אתה איתנו?

דניאל פדון: שלום.

עידית סילמן: שלום דניאל, כן מה העניינים?

עידית סילמן: דניאל מה בעצם, האם אתה יודע לומר לי מה התקצוב של כל הנושא הזה שנקרא תחנות אם וילד, טיפות חלב?

דניאל פדון: אני לא יודע לומר לך בדיוק מה התקציב של טיפות החלב ספציפית, צריך לשאול את אגף התקציבים של משרד הבריאות, שיתן את הנתונים המדויקים.

דניאל פדון: אני יכול לבדוק את זה ולחזור אלייך.

עידית סילמן: אוקיי, בשמחה.

עידית סילמן: האם אולי אתה יודע להגיד או אולי ד"ר צימרמן יודעת להגיד, הנכסים של טיפות החלב הם בבעלות המדינה?

עידית סילמן: זה שכירויות, מה זה?

עידית סילמן: זאת אומרת אם יש לנו 480 תחנות של טיפות חלב למי הם שייכים?

עידית סילמן: זה נכסים.

דינה רחל צימרמן: בדרך כלל לרשות המקומית.

דינה רחל צימרמן: יש שיתוף בין המיקום שבא מן הרשות המקומית ובין הצוות והתפעול שבא מטעם משרד הבריאות.

עידית סילמן: הבנתי, זה בעצם שילוב ידיים כזה, שילוב כוחות.

דינה רחל צימרמן: שילוב כוחות, כן.

דינה רחל צימרמן: מה שמדגיש את החלק הקהילתי שיש לתחנות של המדינה, שזה אחד הדברים שעושה את זה ואני שבה ואני אומרת שהנושא של המקום הנכון של טיפות החלב, זה משהו שצריך דיון ברמה של המנכ"ל של משרד הבריאות ולא שירותי.

עידית סילמן: לא, בהחלט.

עידית סילמן: ברור לי רק אנחנו שואלים אותך מהמקום המקצועי שלך.

עידית סילמן: אני לא, את יודעת אני לא באה חס וחלילה בטענה.

עידית סילמן: אני שואלת רק מהמקום המקצועי שלך, איך את רואה את הדברים האלה והאם את חושבת שצריך או כאילו של מה היתרון.

דינה רחל צימרמן: אז איך שאני רואה את זה, אני חושבת שצריך להבין שיש הרבה דברים שקשורים לרפואה מונעת, כולל ההכשרה של הצוות.

דינה רחל צימרמן: אם אנחנו סתם נשלח ילדים כעת לרופא ילדים, אפשר לקרוא מאמר אחרי מאמר שמראה שרוב רופאי הילדים במדינת ישראל, נכון להיום לא עברו את ההכשרה של הרפואה המונעת.

דינה רחל צימרמן: העניין של התכנות של טיפות החלב והצוות היא משהו שדורש הרבה את יודעת, הרבה עבודה והרבה מקצועיות ודווקא עכשיו הדברים שמעלים מה יהיה הגישה של ההורים, אז בדיוק השנה עושים דיגיטציה ותהיה אפליקציה לכל הורה, גם בתחנות שלנו ותהיה גישה להורים לכל המידע הנדרש.

דינה רחל צימרמן: אז צריך לראות את זה בחשיבה הרבה יותר רחבה וגדולה וגם כן, לראות את זה נכון ולזה יש יתרונות וחסרונות, לשתי הגישות וצריך למצוא את השילוב הנכון.

עידית סילמן: אז בואו נחזור לנציגת קופת חולים כללית, רונית וויזר.

עידית סילמן: רונית בעצם אומרת כאן ד"ר דינה צימרמן, שבעצם להם יש את היכולת ברפואה מונעת, הרופאים שלהם – רופאי התפתחות, לדעתי לרוב יש אחיות בתחנות של טיפות החלב, אבל יש רופא התפתחותי שהוא בזמינות נמוכה יותר.

רונית וויזר: לא.

עידית סילמן: אבל אצלם יש רפואה מונעת שאולי באמת בקופות החולים פחות מוכשרים לכך, היא אומרת שמבחינת ההכשרה.

עידית סילמן: מה ההבדלים?

רונית וויזר: אני יכולה לשפוך קצת אור.

רונית וויזר: קודם כל אני רוצה לספר שיש מבחן תמיכה נוסף לנושא של שובי יהודה ושומרון והישובים שמחוץ לקו הירוק, שנקרא "מבחן תמיכה - אגרת טיפת חלב".

רונית וויזר: בזמנו, אני לא יודעת כי את צעירה אז את אולי לא זוכרת, אבל בזמנו היינו משלמים אגרה של טיפת חלב על כל ילד.

רונית וויזר: היינו צריכים לגשת לדואר, היינו מקבלים שובר ומשלמים.

עידית סילמן: נכון, אוקיי.

רונית וויזר: אני לא זוכרת אם זה ב-15 השנים האחרונות, משהו כזה, הופסק כל הנושא של האגרה ואז למעשה קופות החולים משופות על ידי משרד הבריאות בתגמול על כך שהן לא יכולות לקבל את האגרה הזו.

רונית וויזר: אז לי קפיטציה לפי ראש, כמה ילדים שיש לך בקופה – ככה את מקבלת החזר מטעם המדינה, במסגרת מבחן התמיכה.

רונית וויזר: זה נקרא "מבחן תמיכה – אגרה", זה לא מיליונים רבים אבל זה יוצא כל שנה סכום מסוים שמוגש לקופות.

רונית וויזר: בעניין השאלה שלך לגבי הצוות, אני חייבת להגיד שהצוות שלנו ואני יודעת ואני גם מדברת בשם קופות החולים האחרות כי אני גם מכירה את הנשים שעולות כאן לשידור בדיון – כולנו ביחד נמצאות לעיתים קרובות באותם הקורסים, אנחנו שולחים את הצוותים שלנו להכשרות, זה גם לפי דרישות משרד הבריאות וזה גם הדרישות הפנימיות של קופת החולים עצמה לעמוד בסטנדרטים גבוהים.

עידית סילמן: כן, נאמר כאן שעובדים בהתאם להנחיות של משרד הבריאות, אז אם ההנחיות.

רונית וויזר: נכון, גם הכשרות.

עידית סילמן: אז אם ההנחיות אז זה גם הכשרה וכדומה אז אתם עומדים בזה.

רונית וויזר: בהחלט.

רונית וויזר: אנחנו כל הזמן עובדים על זה ומשפרים ופותחים עוד קורסים.

רונית וויזר: אני עכשיו סגרתי קורס של ליווי היריון, נכון זה שעה של הקופה והשתתפו 43 אחיות שעוסקות בנושא של ליווי היריון, נגמר זה ונפתח משהו אחר.

רונית וויזר: זה בכל הקופות קורה ויש קורסים גם שהם אפילו משותפים יש גם קורסים על-בסיסיים להכיל.

עידית סילמן: רונית, אם אני היום מגיעה אליכם ואומרת לכם "כל השירותים האלה של טיפות החלב עוברים אליכם" אתם קופת חולים שמבטחת 50 ומשהו אחוז מאוכלוסיית המדינה, זאת אומרת האם זאת מעמסה עליכם, האם זה משהו שאתם רוצים אותו, האם זה משהו שאתם מסוגלים לעמוד בו, האם את רואה את זה כרצף טיפולי – את כל מה שנאמר פה?

רונית וויזר: זו שאלה מצוינת.

רונית וויזר: אני צריכה לענות לך, כאשר אני מתייעצת עם הממונים עליי, כי אני רכזת התחום.

רונית וויזר: בגדול אני.

עידית סילמן: אבל אין הבדל את אומרת לי בין טיפות החלב שלך לבין תחנות טיפות החלב שאני הולכת אני אצלי ואני לא בטיפת חלב של הקופה.

עידית סילמן: זאת אומרת, מבחינת מה שנותנים, מבחינת ההכשרה, מבחינת המקצועיות אני לא אמורה לדאוג.

עידית סילמן: זאת אומרת זה אותו הדבר בדיוק.

רונית וויזר: לא.

רונית וויזר: נכון, הם גם עושים עלינו בקרה והם דורשים מאיתנו לעמוד בסטנדרטים.

רונית וויזר: הם מגיעים, יש צוות גדול מאוד שעושה לנו בקרה – לכל הקופות.

רונית וויזר: וכמובן, הסטנדרטים מפורסמים ועל הקופות לעמוד בהן.

רונית וויזר: אין פה איזו שהיא תוכנית שבה אחד יותר טוב מהשני, לא, אני לא חושבת.

רונית וויזר: כתשובה לשאלה זה אמור להיות בדיוק אותו הדבר, בהחלט כן.

רונית וויזר: מה שסיפרו גם מלי קושא וגם רחל פיש וגם ליבי, זה שאצלנו כשזה בקופה יש לך יותר נגישות גם לרופא הילדים – שיכול לעשות, אם יש איזו שהיא שאלה בנושא של התפתחות או בדיקת התפתחות רגילה, זה הכל נמצא תחת קורת גג אחת או בסמוך ואנחנו מכניסים לטיפות החלב גם פיזיותרפיסטית וגם מרפא בעיסוק אחיות לכמה זמן וילדים, במקום שיחכו תור ארוך הם יכולים לקבל כבר התייחסות של גורם מקצועי משירותי הבריאות הנוספים לייעוץ להורים לתחילת טיפול.

רונית וויזר: יש לנו אמצעים נוספים שאולי אין למשרד הבריאות, כי משרד הבריאות נאלץ לשלוח את האמא לקופה שלה ולעמוד בתור דרך רופא הילדים אל הגורם המטפל.

רונית וויזר: אנחנו יודעים לעשות כל מיני קיצורי דרך בכדי לגרום באמת לרצף טיפול ולעזרה מהירה יותר.

עידית סילמן: אוקיי, תודה רבה רונית.

עידית סילמן: לפני שנעבור לסמנכ"ל של קופות החולים, שנמצא איתנו גם בזום ונכנס ותודה על זה.

עידית סילמן: פרופסור חגי לוין, שצריך פשוט גם לרדת ואני חייבת לומר גילוי נאות - פרופסור חגי לוין אחת השאלות המרכזיות שאני שאלתי אותך כשאני נכנסתי לתפקידי כיושבת ראש הוועדה, אמרתי לך שאחד החלומות הגדולים שלי היה להפוך את טיפת החלב לטיפת זהב.

עידית סילמן: כי באמת אמרתי שבסופו של דבר הרצף הטיפולי הוא מאוד חשוב.

עידית סילמן: הגיל השלישי שלא מספיק לקבל את היחס המתאים בתוך קופות החולים אולי ודורש טיפול לפעמים אמבולטורי נקודתי, שהוא מעבר לטיפול שניתן בקופות החולים ואולי יכול לקבל יחס נוסף.

עידית סילמן: סך הכל מדינת ישראל הולכת להתמודד עם זקנה בשנים הבאות וכבר היום מתמודדת איתה ואנחנו צריכים להיערך לכך ובמקום להעביר אותם ישר אל בתי החולים, הם יכולים לשבת במקום שבו תהיה להם אפשרות לקבל פרוצדורות פשוטות מאוד שלוקחות אולי יותר זמן בקופות החולים, לאפשר לנו – להורים ולילדים לעשות ביקורים מהירים אצל האחות ואצל הרופא בקופת החולים, גם להם אגב, אבל אם יש משהו שהוא יותר מעמיק, שהם לא יישלחו לחדרי המיון ואולי יוכלו להידבק שם או לחכות שם המון זמן.

עידית סילמן: להתחיל אולי להתחיל לשנות איזו שהיא תפיסה או לשנות אג'נדה.

עידית סילמן: אבל באמת, זה צריך להיות מלמעלה.

חגי לוין: אז באמת, אני מדבר כאן כיושב ראש איגוד רופאי בריאות הציבור של ההסתדרות הרפואית ואנחנו כאיגוד עוסקים בנושא הזה כבר שנים רבות, היינו גם חברים בוועדת סומך וגם הרופאים והרופאות בבריאות הציבור, יחד עם האחיות בבריאות הציבור נותנים בפועל את השירות הזה במשך הרבה שנים וזה שירות שהוא גם טיפות החלב וגם שירותי הבריאות לתמיד, שמכל העולם באים ללמוד ממנו.

חגי לוין: עכשיו, קודם כל צריך להכיר במציאות שבשנים האחרונות ומזה שנים, יש זחילה איטית וגם שלחתי לך את הנתונים – ירידה בתקצוב ריאלית ולנפש של ההשקעה ברפואה המונעת ובשירות המונע במיוחד לילדים.

חגי לוין: מה שקורה בפועל, שאץ הדגרת נכון את הדיון, הדיון הוא על האחריות של משרד הבריאות של המדינה.

חגי לוין: האחריות בכל מקרה מתקיימת.

חגי לוין: כפי שראינו במגפת הקורונה וכפי שאנחנו יודעים גם בשירותים הנוספים מתמודדים עם מגפת ההשמנה ועם בעיות אחרות.

חגי לוין: המדינה חייבת לתת מענה למניעה ולעשות את זה בפריפריה.

חגי לוין: לעשות את זה במקומות שלקופות החולים ואני תיכף אגע בזה, כמובן שיש להן תרומה אדירה, אבל המקום של קופות החולים הן מטבע הדברים כאקט שיווקי, יש מקומות שנוח להן להגיע אליהם.

חגי לוין: אבל מי ילך לכפרים הבלתי מוכרים בנגב?

חגי לוין: מי יגיע לאותם אוכלוסיות שקשה להגיע אליהן, אוכלוסיות בפריפריה?

חגי לוין: זה שירות שהמדינה צריכה להיות אחראית עליו.

חגי לוין: איך לספק את השירותים?

חגי לוין: אני מיד אגיד.

חגי לוין: אבל מה שברור, זה שבשנים האחרונות אין שום מנגנון עדכון תקציבי, אפילו לא יודעים.

חגי לוין: הנה שמעת בעצמך, אפילו לא יודעים כמה כסף משקיעים בנושא של רפואה מונעת לילדים בישראל ואין שום עדכון ולכן כשהאוכלוסייה גדלה כמות האחיות לא גדלה.

חגי לוין: אז ברור שהשירות נפגע בצורה דרמטית.

חגי לוין: השירות הולך ופוחת, האחיות וזה גם מנתונים שאני גם יכול לשלוח לך, הגיל שלהן הולך ועולה.

חגי לוין: עכשיו זה מקצוע, מה לעשות?

חגי לוין: יש אחות בריאות הציבור והיא מוכשרת למניעה.

חגי לוין: זו גישה שהיא שונה מהגישה ה - - -.

חגי לוין: אני לא בא ואומר שאי אפשר לעשות יחד עם הקופות, אנחנו ובזמנו גם דיברני עם מנכ"לי קופות החולים, לא כולם רצו את טיפות החלב אצלם.

חגי לוין: אבל אני לא בא, זה דיון ראשון כשאת יושבת הראש של הוועדה ואפשר לפתוח את הדברים ולראות איך לעשות את זה נכון.

חגי לוין: מה שבטוח, שהמצב הקיים שבו מתעדפים במקום האחרון את הרפואה המונעת, שהיא צריכה להיות במקום הראשון.

חגי לוין: השכר של העובדים בבריאות הציבור ובמיוחד של האחיות בבריאות הציבור הוא יותר נמוך מהשכר של אותה האחות בקופת החולים, איך זה ייתכן?

חגי לוין: אז ברור שהמקצוע הולך ונחלש, ברור שהשירות של טיפות החלב הוא פחות טוב ופחות נגישה ואנשים רואים את זה ומתרשמים לרעה אבל זה פשוט נובע מזה שהמדינה לא מימשה את האחריות שלה והפסיקה להשקיע בנושא כל כך חשוב.

חגי לוין: אנחנו מציעים רשות לאומית לשירות המוניה לילד מגיל אפס או עד גיל 18 או לכל החיים, גם יכול להיות נקודת בריאות קהילתית, שמופעלת על ידי המדינה, היא זאת שיכולה לעשות תוכניות קידום בריאות בקהילה וקופות החולים ושוב אני אומר.

עידית סילמן: אבל אם זה לא נעשה היום, פרופסור חגי לוין, אז למה לא לנסות לעשות את זה בצורה יותר רחבה ויותר גדולה?

עידית סילמן: זאת אומרת עוד הפעם, מספרות לך קופות החולים שלמקומות ביהודה ושומרון שאליהן טיפות החלב לא מגיעות אז הן מגיעות ואתה יודע, אני לא בטוחה שטיפת חלב יש בכל מקום ב-480 נקודות שהציגו משרד הבריאות, תיכף נראה את זה בפריסה ונבקש מהם להראות לנו את זה בפריסה ארצית.

עידית סילמן: אני לא בטוחה שכל הארץ מכוסה מהבחינה של טיפות החלב, אז למה לא להסדיר את זה ולמה לא להכניס רפואה מונעת בתוך הרפואה וברצף טיפולי לתוך המקום שגם מטפל אחר כך?

עידית סילמן: אתה יודע, יהיה incentive יותר גדול אם ניתן לו מבחני תמיכה ונתקצב את המניעה גם ולא רק את הטיפול.

חגי לוין: תראי אז קודם כל אם את מדברת על כפילות, אז אנחנו מדברים על זה שבבית ספר או בגן ילדים שיש בו התפרצות – במקום שתבוא אחות אחת ותבדוק ותיקח מטושים מכל הילדים כחקירת התפרצות, יבואו ארבע קופות החולים שונות ותהיה לנו כפילות בשירותים.

עידית סילמן: לא, אבל כל קופת חולים לילדים שלה.

עידית סילמן: בסוף, רגע פרופסור לוין.

עידית סילמן: אין שום בעיה לתת לקופות החולים הנחיה, כפי שנותנים עכשיו בקורונה לגבי חיסונים, לגבי כל מיני דברים, משרד הבריאות הוא רגולטור והוא צריך להיות אחראי, הוא צריך לספק הנחיות וגם לוודא ולפקח שהן נעשות.

עידית סילמן: אבל בסופו של דבר, אם זה עובר לקופות החולים, קופות החולים יתחרו על השירות הזה גם אחת בשנייה.

עידית סילמן: זה שירות שניתן כרצף טיפולי מהגיל הרך, זה שירות שהקופות רוצות להתחרות עליו כי הוא מאוד מאוד חשוב.

עידית סילמן: שוב, כל דבר שהוא תחרותי ושיש בו כסף הוא משפר שירות ובאמת בסופו של דבר הקופות יעמדו בו ואנחנו רואים שקופות החולים יודעות לעשות את העבודה הזאת בצורה טובה.

עידית סילמן: גם שרותית, גם להתקשר לאנשים הביתה ולהגיד להם "הרבה זמן לא היית בטיפת חלב", מה שלא תמיד קורה אולי בטיפות החלב של המדינה.

עידית סילמן: אני יכולה להגיד לך אולי מתי אני קיבלתי בפעם האחרונה טלפון, אבל, לא אני באופן אישי כעידית, אלא כאתה יודע – שם קוד.

חגי לוין: ברור, ברור.

חגי לוין: אבל אני רוצה לחדד את העמדה שלנו שוב, צריך להשקיע במניעה.

חגי לוין: אם ישקיעו, כרגע עד היום, כרגע.

עידית סילמן: מניעה זה להוציא את הסיגריות מהחוק ולהילחם בסוכר, זה מניעה.

עידית סילמן: אבל טיפות החלב, איך טיפת חלב נלחמת בזה?

עידית סילמן: בוא תגיד לי.

חגי לוין: לא, לא.

חגי לוין: טיפת חלב מדריכה ונותנת שירות חיוני ובמיוחד לאוכלוסייה עם השכלה יותר נמוכה – שירות חיוני מגיל אפס, בכל הממדים של איך לשמור על בריאות הילד.

חגי לוין: אבל אני שוב רוצה להדגיש, כי אם נחליט כמדינה שאנחנו כפי שעשינו בשנות ה-50 וה-60, שאנחנו משקיעים בדבר הזה ולא מזניחים אותו, אז אפשר לעשות את זה אולי גם דרך קופות החולים.

חגי לוין: יש לנו קופות חולים נהדרות, אבל צריך להכיר בבעיות שכרוכות בזה.

עידית סילמן: למה שאחות תרצה לבוא היום ולעבוד בטיפת חלב, כשאתה אומר לי שהמשכורת נמוכה יותר מהמשכורת שהיא מרוויחה בקופות החולים?

חגי לוין: אז אם אנחנו נדאג.

חגי לוין: שוב אני אומר, תראי, מה קרה בשירותי הבריאות לתלמיד?

חגי לוין: שירותי הבריאות לתלמיד למעשה הופרטו ואז בסוף חזרו למדינה.

חגי לוין: למה?

חגי לוין: כי לא נתנו, כי אם המדינה לא מוכנה להוציא על זה כסף אז גם לא תעזור הפרטה.

חגי לוין: יש שירות שינתן מבחוץ – גרוע ולכן.

עידית סילמן: בוודאי והיום משרד החינוך וצריך לומר את זה, הם מתמודדים שם עם המון הפרעות של קשב וריכוז adhd, מתמודדים שם עם הרבה בני נוער שסובלים אולי מהפרעות אכילה, מבעיות נפשיות שהמערכת עצמה אולי במשרד החינוך לא יודעת וגם לא מספיק מוכשרת כדי לתת את המענים בכך.

עידית סילמן: יכול להיות שאחיות של בתי הספק וזה שהוצאנו את זה ואנחנו לא יודעים לתת את הטיפול לזה ולזהות, אתה יודע מה?

עידית סילמן: אפילו זיהוי של הסימני, הנקודות האדומות בהתחלה, עוד לפני שהמצב מתדרדר והופך להיות יותר אקוטי שהוא מאוד מאוד קריטי.

עידית סילמן: אז כשמדברים היום על המערכת הזו של העבודה בתוך הגיל הרך של משרד החינוך, הגילאים האלה, אנחנו מדברים היום בעיקר על חיסונים ואל על המעבר הזה שאתה מדבר.

עידית סילמן: בחיסונים האלה הוכחנו ומדינת ישראל מראה שהיא יודעת לתת את זה בצורה מיטבית כשהיא רוצה ושוב, דרך קופות החולים והקהילה ויש גם את מד"א, יש גם את כולם.

עידית סילמן: זאת אומרת אבל על איזו מניעה אנחנו בסוף מדברים?

חגי לוין: אז אני קודם כל, כמו שבמשטרה – למה אנחנו צריכים משטרה המופעלת על ידי המדינה?

חגי לוין: המדינה היא הרגולטור.

חגי לוין: שיהיו גופים עירוניים, כל עיר יהיה לה את הפיקוח העירוני שלה וזהו, למה צריך משטרה?

חגי לוין: אז יש בעולם, יש דברים שהמדינה אחראית עליהם ולפעמים היא גם מפעילה אותם, אבל אני שוב מחדד שכל המדינה לא מוכנה להכניס את היד לכיס ולטפל בזה, אז אנחנו נקבל את הרפואה הגרועה ביותר ואת הרפואה ההורמונלית.

חגי לוין: אם רוצים להעביר את זה לקופות החולים צריך להשקיע ולכן בכל מקרה צריך להשקיע הרבה יותר כסף ממה שמושקע היום כדי לקבל.

חגי לוין: עכשיו, אם היו משאירים את האחות בית ספר כמו שצריך היום, היינו חוסכים מיליארדים והיינו יכולים הרבה יותר היום בתקופת הקורונה ללמוד בבתי הספר אם הייתה אחות בבית הספר שמרכז את התחום.

חגי לוין: אסור לחזור על אותה הטעות בטיפות החלב ולכן אני אומר, אפשר לפתוח את הדיון על איך מפעילים את השירותים ולראות מה המקום של קופות החולים, אנחנו באים לדיון הזה פתוח, אבל בכל מקרה בלי השקעה מאסיבית בנושא של המניע ובלי לראות איך אנחנו מבטיחים לשכל ילד במדינת ישראל.

עידית סילמן: טוב, אז פרופסור חגי לוין אני מצטערת אבל אני לא מצליחה להבין על איזו מניעה אתה מדבר, באמת ואני, אתה יודע שאני.

חגי לוין: מעקב גדילה והתפתחות, בדיקות ראייה ושמיעה.

עידית סילמן: בסדר אבל זה צריך להיות בקופות החולים.

חגי לוין: את יודעת שילדים היום בישראל.

עידית סילמן: אם זה נעשה בחוץ ובסוף אישה, המידע הזה לא עובר באופן אשיי לרופא המטפל או לקופת החולים אז אין פה שום מניעה כי אתה תלוי בעידית סילמן שהיא בסוף תלך ותגיד לרופא שהיא חושבת או שמסרו לה שיש בעיה.

חגי לוין: קודם כל המידע היום עובר ואפשר אולי לשפר את זה, אבל המידע עובר.

עידית סילמן: היא ציינה שהוא לא עובר.

חגי לוין: אבל הבעיה היא שלמשל בדיקות ראייה, אנחנו לא עושים את זה מספיק טוב.

עידית סילמן: גם בטיפות חלב לא עושים את זה.

חגי לוין: ודרך אגב גם אין בסל הבריאות משקפיים לילדים, כי אנחנו לא מתעדפים.

עידית סילמן: בסדר אבל פרופסור חגי לוין.

דינה רחל צימרמן: כן עושים את זה בטיפת חלב.

עידית סילמן: לא, לא.

חגי לוין: עושים, אבל לא מספיק.

עידית סילמן: לא מספיק, ברור.

חגי לוין: קופות החולים, אני שוב אומר אם קופות החולים.

עידית סילמן: אני אשמח טיפות החלב, אני אשמח לדעת כמה בדיקות של ראייה נעשו בשנה האחרונה ולמי, אני רוצה את הנתונים.

עידית סילמן: אתם תוציאו נתונים למפגש הבא שלנו שאנחנו עושים, אני לא אומרת שאתם לא נותנים מענה, אני רואה שגם קופת חולים שיש בה גם ככה את הרצף הטיפולי ועושים את זה גם הם נותנים מענה.

עידית סילמן: פרופסור לוין תודה רבה.

חגי לוין: רק להגיד, אם קופות החולים מוכנות להשתנות בהרבה יותר, לעשות שינוי.

חגי לוין: אני אומר שוב זה לא איזה, להשקיע הרבה יותר ולשנות.

עידית סילמן: אדוני זה לא תלוי בקופות החולים, זה תלוי בנו במה אנחנו מתקצבים ומה אנחנו כרגולטור או משרד הבריאות כרגולטור, מנחה אותם לעשות, מחייב אותם לעשות וגם מתקצב את זה.

עידית סילמן: בסוף טיפות החלב בחוץ.

חגי לוין: אז המסר שלנו הוא שמה שצריך זה לתקצב את המניעה, זה קודם כל.

חגי לוין: נתחיל בזה, כי זה אנחנו לא עושים היום מספיק טוב ואני בטוח שאם היו עושים את זה דרך המדינה היינו מקבלים שירות מצוין דרך המדינה, אם זה ייעשה דרך הקופות ישנה שורה של תנאים שנדרשים על מנת שזה ייעשה בצורה יותר מוצלחת.

חגי לוין: כי תמיד יותר, גם אני אומר כרופא שאם בא מישהו עם בעיה דחופה, אתה תמיד מטפל קודם בדחופה.

חגי לוין: אז אם לא יושקע שירות מונע שהוא מובטח ודואגים לו, תמיד הרפואה - - - תדרוס את הרפואה המניעתית.

עידית סילמן: תודה רבה פרופסור חגי לוין, אני מעריכה מאוד ותודה לך גם על המקצועיות וגם על תשומת הלב.

עידית סילמן: ליאור ברק, סמנכ"ל משרד הבריאות וסמנכ"ל קופות החולים, בבקשה.

ליאור ברק: היי, צוהריים טובים.

עידית סילמן: צוהריים טובים.

ליאור ברק: לא הייתי בתחילת הדיון, אבל אני ממה שהצלחתי לשמוע מרגע שבו הצטרפתי אז אני אשמח לשתף אתכם בכמה נתונים.

עידית סילמן: יכול להיות, אני אומרת שיכול להיות שאפשר להתייעל פה באמת בצורה משמעותית לטובת הילדים וגם כלכלית למדינה.

ליאור ברק: אז אני אנסה להגיד את הנתונים שאנחנו מכירים.

עידית סילמן: אוקיי.

ליאור ברק: אנחנו תומכים בקופות החולים בשני מישורים.

ליאור ברק: מישור אחד זה תחנות טיפות החלב בישובים מרוחקים, אגב – זה לא רק יהודה ושומרון, זה גם מועצות אזוריות ואני אקריא לכם: מועצה אזורית תמר, מועצה - - - חבל איילות, רמת נגב, ערבה תיכונה, חבל אשכול וכולי.

ליאור ברק: באמת יש מקומות שבהם משרד הבריאות לא מפעיל תחנות ואלו ישובים מרוחקים באופן יחסי, שגם קשה להפעיל שם תחנות של המשרד מהרבה בחינות וקופות החולים מפעילות שם תחנות ואנחנו תומכים בהם בהפעלת התחנות האלה.

ליאור ברק: כמו שנאמר כאן קודם זה סכום שהוא כמעט 10 מיליון ₪ בשנה, אנחנו נותנים גם לקופות החולים עבור ביטול הגבייה של האגרות וזו תמיכה שנמשכת כבר מספר שנים רב, על מנת שלא אגרות מהילדים.

ליאור ברק: עכשיו, אני אגיד את החלק השלישי שהוא משמעותי בעיני.

ליאור ברק: הרי תקציב קופות החולים נסמך ומקודם עוד מאז היום הקובע, שזה מ-1994 וגם ביום הקובע קופות החולים הפעילו לא מעט תחנות טיפות החלב.

ליאור ברק: יש ערים גדולות שבהן קופות החולים באופן היסטורי הפעילו את תחנות טיפות החלב, בהרצליה, רעננה ועוד הרבה, באר שבע למיטב זכרוני ועוד הרבה יישובים כאלו שבהם קופות החולים כבר שנים מפעילות את תחנות טיפות החלב וזה גם על בסיס התקציב שלהם, על בסיס תקציב שמתקדם כמו כל תקציב בסל הבריאות.

ליאור ברק: נכון ואנחנו אין לנו בעיה עם זה, קופות החולים – במסגרת שיפור השירות שלהן למבוטחים שלהן הן פותחות ומשחררות שירותים גם במקומות חדשים.

ליאור ברק: אנחנו יודעים שיש קופות החולים שפתחו שירושלים תחנות טיפות חלב וביישובים אחרים, באלעד.

עידית סילמן: נכון, נכון.

ליאור ברק: ובהרבה יישובים שהן חושבות שהשירות.

עידית סילמן: יוסיף להן, כן.

ליאור ברק: יוסיף להן ויעזור להן בשירות למבוטחים ועוד פעם, הן כמובן מתייחסות אני מניח גם לפריסה של שירותי המשרד באותו האזור.

עידית סילמן: ליאור, למה למשרד הבריאות להחזיק בטיפות החלב?

עידית סילמן: למה לא להעביר את זה לקופות החולים?

ליאור ברק: אז אני אענה בעניין הזה.

ליאור ברק: אחד, זה באמת מצריך דיון קצת יותר עמוק בתוך העניין הזה של שילוב של אנשי במקצוע שלא נעשה במן האחרון במשרד, בשנתיים האחרונות היינו עסוקים קצת בדברים אחרים.

עידית סילמן: כן.

ליאור ברק: אבל כן אני אגיד את השיקולים שנמצאים בתוך התחום הזה.

ליאור ברק: אחד ואני יכול לחבר את זה אולי לדיון שעשיתם בבוקר לדוגמא על הזמינות ביהודה ושומרון של שירותים מסוימים, אז אנחנו כן צריכים לוודא שבאמת השירות הזה גם יהיה זמין בכל המקומות ובכל היישובים ולאו דווקא להשאיר דברים לתחרות כזו או אחרת, אלא באמת להסדיר מנגנון שיבטיח שיהיה שירות שוויוני וזמין לכולם בכל המקומות ובוודאי בשירותים של טיפת חלב שזה לא דברים שאפשר כמו בשירותים אחרים לצערנו, שהתורים מאוד ארוכים.

ליאור ברק: פה אי אפשר ואין זמן לתורים, השירות צריך להינתן בזמן ואי אפשר לקחת סיכון או לנסות דברים.

ליאור ברק: זה באמת צריך להיות תהליך מאוד מאוד מסודר.

ליאור ברק: העניין הזה הוא כמובן גם עניין שיש לו היבטים כלכליים לא פשוטים ואנחנו כן חושבים שבסופו של דבר צריכה להיות איזו שהיא ייחודיות, נגיד ככה, גם ברמה של ההורים וגם ברמה של הראייה של קופת החולים את השירות הזה.

ליאור ברק: אני אנסה להגדיר את זה באיזו הגדרה, אבל שלא יתייחסו אליו כמו לכל שירות אחר של הקופה, אלא באמת, ייראו בו כשירות ייחודי – האם זה יכול להיות גם במסגרת קופה או במסגרת המשרד?

ליאור ברק: אלו שתי חלופות ששתיהן יכולות להתקיים.

ליאור ברק: הרי היה ומתקיים במסגרת המשרד שנים רבות ובסך הכל בהצלחה, צריך להיות בדיון עומק, דיון מקצועי עם גורמי המקצוע במשרד ובוודאי לא על רגל אחת כמו שאני הצטרפתי פה לדיון הזה.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: ליאור, כמה עולה למשרד הבריאות התקצוב של טיפות החלב, לא של קופות החולים, שלכם.

עידית סילמן: כמה אתם משקיעים בזה בשנה?

ליאור ברק: אז אמרתי, אני לא יודע לענות לך את התשובה הזאת.

ליאור ברק: אני, מעבר להיותי אחראי על קופות החולים גם לא הגעתי מוכן עם תשובה כזאת לדיון, אבל אני אומר אותה מבחינת החלק שעולה לקופות החולים הוא.

עידית סילמן: 10 מיליון ₪ והם מתוקצבים בבסיס.

ליאור ברק: 10 מיליון ₪ פלוס התשלום בגין הפיצוי עבור האגרות ותקציב מסוים שנמצא בעצם בבסיס התקציב של הקופות בערים שבהן הן נתנו את השירות טרום החוב.

עידית סילמן: הבנתי, אבל סך הכל אתה כמנכ"ל קופות החולים, אתה יכול לומר לנו שסה"כ השירותים שניתנים על ידי קופות החולים הם שירותים לתועלת הציבור, יש שם איזה שהוא רצף טיפולי, יש היגיון מאוד מאוד גדול, נכון?

עידית סילמן: זאת אומרת זה לא יש מעין, זה משהו שבאמת קופות החולים מזהות אותו, אני כלקוחה רואה בו חשיבות גם של רצף טיפולי שאני מקבלת במקום שאני אצטרך ללכת בין אחיות ולומר לאחות אחת איך הילד שלי מרגיש ואז לאחות השנייה, אלא באמת לעשות תכלול של כל המערכת הזו.

ליאור ברק: אני אומר שוב, קופות החולים ובוודאי שבמקומות שבהם הן נותנות את השירותים הללו הן נותנות אותם.

עידית סילמן: אתה ואני יודעים שקופות החולים הרי כשמטילים עליהן משימה, לרוב הן משתדלות לעשות את המשימה הזו ובצורה טובה.

עידית סילמן: צריך לומר שקופות החולים זה נכס אדיר שיש למדינת ישראל, שמהעולם באים ללמוד איך מנהלים מערכת בריאות על ידי קופות החולים ובאמת זו גאווה מאוד מאוד גדולה.

עידית סילמן: אז סך הכל קופות החולים אומרות שהן עושות בצורה טובה, שהן מרוצות מזה, ללא תורים וללא בעיות, שזה נכס עבורן – אז הכי טבעי שזה יהיה לנו שם, לא?

ליאור ברק: אני בוודאי לא מתווכח עם האמירה שקופות החולים עושות עבודה מצוינת והן נכס לאומי באמת מבחינת מערכת הבריאות בישראל, השנתיים האחרונות רק הוכיחו את האמירה הזאת ואני חושב לכל העולם, כמו שציינת ובכל זאת והן נותנות באמת שירותים מצוינים במקומות שבהן הן נותנות את השירותים האלה.

ליאור ברק: צריך רק לוודא שככל ונעשית העברה כזו, השירותים המצוינים האלה יהיו באופן רוחבי, לגבי המבוטחים של כל הקופות ולגבי מבוטחים גם בישובים קטנים יותר או בישובים מרוחקים יותר, ששם לא תמיד אנחנו רואים וגם בהקשרים אחרים שלא תמיד יש עליהם מספיק שירות של הקופה.

ליאור ברק: כשעושים דבר כזה, ככל וזה ייעשה בהינתן התקציבים המתאימים אנחנו פשוט צריכים לוודא שהדברים הללו קורים בדרך הנכונה.

עידית סילמן: אוקיי, תודה רבה ולעניים העלויות באמת אנחנו ניכנס לזה.

עידית סילמן: נמצאת איתנו מ"מדעת" - למען הבריאות המושכלת ובריאות הציבור, אדווה לוטן – יושבת ראש העמותה.

עידית סילמן: אדווה לוטן, שצריך לומר פועלת המון בזירה של הקורונה – בהנגשת המידע לציבור, בהעברת המידע בצורה מאוירת, נגישה, טובה.

עידית סילמן: האמת שהם מביאים תמיד גם ככה רעיונות טובים על איך להתמודד עם הקורונה ואיך להתמודד עם דברים אחרים שהם קצת יותר מורכבים ואיך לספר את הסיפור.

אדווה לוטן: תודה רבה עידית.

אדווה לוטן: אני רוצה להוסיף עוד איזה שהוא דגש על הדברים שאת דיברת עליהם בהתחלה לגבי הנושא של העברת המידע.

אדווה לוטן: אנחנו רואים בצורך בהקמה ותחזוקה של מאגר מאוחד של מידע, גם על החיסונים וגם בנושאים אחרים, צורך לאומי.

אדווה לוטן: אנחנו ראינו בשנה-שנתיים האחרונות היטב עד כמה הנושא הזה של כיסוי חיסוני הוא קריטי לקבלת החלטות בזמן אמת והוא נכון גם ברמה האישית, גם ברמה הלאומית, גם ברמת רשות מקומית ונכון להיום מה שקיים נעשה בצורה מאוד מאוד חלקית, לא מספקת וחד משמעית לא בסטנדרטים שאנחנו צריכים כבר לדרוש בשנת 2022.

אדווה לוטן: דבר נוסף שאני חושבת שמתחבר היטב לדברים שאמר פרופסור חגי לוין, אחד הדברים שכבר היום לא מצליח לקבל מענה מספיק טוב בטיפות החלב, אבל גם לא בקופות החולים זה הנושא של הסברה, במיוחד להורים לילדים בגיל הרך – גם בנושא של החיסונים וגם בנושאים אחרים.

אדווה לוטן: הרופאים והצוותים הסיעודיים מתמודדים עם הרבה מאוד שאלות, עם הרבה מאוד אתגרים ועם נושאים של פייק ניוז ופשוט לא מצליחים לעמוד בקצב.

אדווה לוטן: כדי לעשות את הדבר הזה צריך להבטיח גם את הזמינות – פשוט זמן לשבת עם ההורים, גם את ההכשרות המתאימות ומה שאנחנו רואים היום בשטח מצביע על פערים מאוד גדולים.

אדווה לוטן: תודה עידית.

עידית סילמן: תודה אדווה ונמצא איתנו מעיריית ירושלים ד"ר סטיבן לדעתי.

עידית סילמן: רגע, בואו נבדוק.

עידית סילמן: עיריית ירושלים גם אחראית.

עידית סילמן: תשמעו, השאלה של מי מחזיק בטיפות החלב כנכסים וכמה זה עולה לנו למדינה, היא שאלה לדעתי מהותית וחשובה מאוד, זה עומד על סדר היום ואני חושבת שזו השאלה העיקרית.

עידית סילמן: כן, בבקשה.

סטיבן רינגולד: היי ותודה רבה.

סטיבן רינגולד: הסיבה שרציתי לדבר פה היא מכיוון שיש נושא פה שאנחנו לא מדברים עליו, שהוא קצת מעל ומעבר לנושא הזה, אבל נוגע בזה והוא מאוד חשוב.

סטיבן רינגולד: התרבות שלנו ברפואה, היא לא רפואה מניעתית, אוקיי?

סטיבן רינגולד: זה מתחיל בבית הספר לרפואה, זה ממשיך בשלב ההתמחות וממשיך אחר כך בעבודה בקהילה גם כן ואני לא פה בשביל להעניש אף אחד, אלא אני רוצה למצוא פתרון פה, אוקיי?

סטיבן רינגולד: לטפל בבעיה הזו ולפשר את האפשרויות שיש לנו כמדינה.

סטיבן רינגולד: רופאים לא לומדים רפואה מניעתית.

סטיבן רינגולד: כשאנחנו מדברים עכשיו על העניין של לקחת את הרפואה המניעתית ולשים אותה בקופת חולים, השאלה היא מי יעשה את זה?

סטיבן רינגולד: אוקיי?

סטיבן רינגולד: אני יודע שיש לי רופאים שאני אחראי עליהם, כי בעיריית ירושלים נותנת את השירות של טיפות החלב ולכן חלק מהאחריות שלי היא ללמד אותם ולהדריך אותם ואני עושה את זה עם כל המחוז וגם כן ד"ר צימרמן עושה את זה באופן ארצי ויש תוכנית להכשרה.

סטיבן רינגולד: הבעיה היא שכרגע זה לא קיים, זה משהו שהם בונים מהאיגוד וגם הסתדרות הרופאים, הם כן עודים על זה.

סטיבן רינגולד: זה תנועה שהתחילה לפני שאני עליתי לארץ וזה ממשיך להתקדם, אבל עדיין אנחנו לא שם.

סטיבן רינגולד: בנוסף לזה, התרבות של הרפואה שלנו היא די לטפל בבעיה.

סטיבן רינגולד: רוב הרופאים שעובדים ורוב הרופאים העצמאיים עוברים מטופל אחרי מטופל, אוקיי?

סטיבן רינגולד: אין להם זמן בתוך שבע דקות שהם מקדישים לילד לשבת ולדבר על כך הבעיות שאנחנו מדברים עליהן.

סטיבן רינגולד: היום הבאתי מישהו - - - הצעה הדיכאון אחרי לידה אצל אימהות, זו עובדת סוציאלית שעובדת - - - פה בירושלים לוודא שאימהות מגיעות למקום שבו צריך לקבל את הטיפול.

סטיבן רינגולד: אבל אם הרופא ישב וישאל את האמא איך היא מרגישה וידבר איתה על זה, הוא צריך הרבה זמן ובתוך שבע דקות אין לו זמן לעשות את זה.

סטיבן רינגולד: דיברת על עניין ההפרעות קשב וריכוז, אז בחודש הבא אני מצפה שיהיה לנו נוירולוג שידבר על הסימנים של הפרעות קשב בגיל הרך.

סטיבן רינגולד: אבל מי ישב עם משיהו יותר מחמש או שבע דקות ומדבר עם האמא כדי לעשות את זה.

סטיבן רינגולד: כדי לעשות את זה אתם חייבים להשקיע – להשקיע זמן ולשנות את כל התרבות.

סטיבן רינגולד: בדרך שבה אנחנו מלמדים את הרופאים – זה לא ילך, זה בלתי אפשרי.

סטיבן רינגולד: בנוסף לזה, אתם מדברים על רצף טיפולי, אוקיי?

סטיבן רינגולד: עכשיו העניין של העברת המידע – כמובן, זה מובן מאליו וחייבים לעשות את זה, אבל כשמטופל מגיע לטיפת החלב מקופת חולים וסליחה, לפני שאני מתקדם אני רוצה להגיד שיש לי כמה כובעים פה:

סטיבן רינגולד: אני אחראי על טיפת חלב בעיריית ירושלים, אני גם עובדת בקופת חולים במודיעין ששם אני גר, גם עבדתי בטיפת חלב בקופת חולים ואני גם חבר בוועדת הרופאים בקהילה.

עידית סילמן: אוקיי.

סטיבן רינגולד: אז אני מבין מכל המקומות, אבל כשרופא.

עידית סילמן: משפט אחרון בבקשה כי אנחנו חייבים לסיים.

סטיבן רינגולד: רופא שמקבל אותו בטיפת חלב, זה לאו דווקא הרופא שיקבל אותו בקהילה.

סטיבן רינגולד: רוב הרופאים בקהילה עובדים במרפאות עצמאיות.

סטיבן רינגולד: אז השאלה היא שחייבים לסנכרן א כל זה וחייבים לתגמל את כל הרופאים בקהילה כדי לשרת את הזמן ולתת את הזמן לטפל בכל הדברים שרופא בטיפת חלב יכול לחדש ברבע שעה.

סטיבן רינגולד: אז חייבים לחשוב על כל התשתית לפני שאנחנו אומרים "אה, נביא את הטיפול וזהו" כי ככה זה לא נכון.

סטיבן רינגולד: צריכים לחשוב על מערכת הבריאות בגדול ולהמשיך את זה אחרי טיפת חלב.

עידית סילמן: אוקיי, אני לא אומרת שלא אבל אני רק רוצה לומר שמהישיבות שלנו כאן

עידית סילמן: בוועדה אנחנו באמת למדים שרפואה מניעתית זה המון עישון, המון סוכרת, המון אורח חיים בריא, המון דברים שאתה יודע מה?

עידית סילמן: יכול להיות שהם מתחילים מהגיל של אפס עד שלוש, אבל הרבה גם אחרי, כאורך חיים ומה שאנחנו מסגלים לעצמינו וזה המון למבוגרים גם ואמא בריאה ואבא בריא זה ילדים בריאים וכשמדברים איתם על סוכרת וכשמדברים איתם על עישון, אז הם מרגילים ומעבירים את זה הלאה גם לילדים ולמשפחה.

עידית סילמן: אני תוהה כמה לטיפות החלב, באופן אישי, לילדים ולאמא יש את המניעתי.

עידית סילמן: אני לא אומרת שאין פה את המניעתי, יש פה – אבל שזה משמעותית ושנה ממה שנמצא בקהילה על ידי משרד הבריאות לעומת מה שנמצא בקופות החולים וכשיש הנחיות של משרד הבריאות, ההנחיות עוברות גם לכאן וגם לכאן וצריך לתת את ההנחיות האלה כמובן בצורה מסודרת, תודה.

עידית סילמן: כן, בבקשה.

עידית סילמן: רק שם מלא לפרוטוקול.

לירון אשל: לירון אשל, אני עו"ד ועובדת סוציאלית במועצה לשלום הילד ואני רוצה להתחבר פה למה שאמר פרופסור לוין, כי בעיני הדיון שחשוב לקיים זה לא מי מפעיל את טחנות טיפות החלב, אלא איך השירות הזה מופעל ואיך הוא ניתן ומי שאולי צופה בדיון עלול לחשוב שכרגע טיפות החלב שנמצאות תחת קופות החולים נותנות איזה שהוא שירות זהב ותחת משרד הבריאות מקבלות פחות.

לירון אשל: כרגע, אני חושבת שכולם יסכימו איתי שבמתכונת הנוכחית שבה ניתנים שירותים בטיפות החלב, כרגע טיפות החלב לא מגשימות את ייעודן וכמו שאמרת גם את גברתי, כרגע באמת הן בעיקר מתמקדות במתן שירות בסיסי, יש שקוראים לזה איזו שהיא תחנת חיסונים כשבאמת, השירות שצריך להינתן הוא רחב הרבה יותר שהוא כולל באמת גם איתור וזיהוי של מצבי סיכון לילד, גם מעקב התפתחותי, גם ביקורי בית כמובן לכאלה שלא מגיעים ונמצאים אולי מתחת לרדאר.

לירון אשל: לכן, האמירה שצריכה מבחינתנו לצאת מפה, זה באמת שיש אחריות למדינה קודם כל להשקיע את המשאבים ואת כוח האדם ולחשוב באמת על התקינה המתחדשת בתחנות הקיימות.

לירון אשל: אני חושבת שזה שלב עוד מקדים מי יפעיל, כי שוב, אני לא חושבת שכרגע יש גורם שמפעיל שנותנן את השירות, את שירות הזהב, שנותן את כל המענים שהילדים צריכים.

לירון אשל: עכשיו אני אגיד שמתן שירות בסיסי למעשה זה לא רק פגיעה בזכות של הילד לבריאות, אלא בסופו של דבר זה גם להתפתחות תקינה וזה גם להגנה וזה גם כמובן לביטחון ויש נתונים אגב, גם למשרד הבריאות על מספר הילדים למשל שמאותרים ומזוהים כילדים בסיכון בטיפות חלב ואני רק חושבת על מספר הילדים שהיו יכולים להיות מזוהים אם באמת היה ניתן השירות הכוללני והמקיף.

לירון אשל: אני רק אגיד שזה לוקח אותי לכמה המלצות בסיסיות.

לירון אשל: אני אגיד שהמועצה בימים אלה מגבשת חקיקה וכבר שנים זו האמירה, שאמורה להיות חקיקה ראשית שתסדיר בעצם את כלל התפקידים של תחנות טיפות החלב ושל השירותים שניתנים בה וגם כמובן התקינה המתחדשת וגם כמו שאמרנו גברתי יושבת הראש, גם כל העניין של ממשק המידע שמועבר כי זה לא רק שאין לנו מערכת אחת מסונכרנת, אפילו של רישום יילודים, לדעת שבעצם אנחנו עוקבים אחר מצבם של הילדים, אלא גם באמת מעקב אחר מי שקיבל חיסון, מי שנמצא במצבי סיכון ולדעת בעצם למנוע את המקרה הבא.

לירון אשל: אז ממש לסיכום, אני חושבת שאחריות המדינה כרגע זה לחזק את טיפות החלב הקיימות, להשקיע משאבים וכוח אדם בכדי שהיום יינתנו הטיפולים המשמעותיים שהילדים אמורים לקבל ואני כן אגיד משפט על משרד הבריאות, אנחנו כן ערים למהלכים שנעשים במשרד הבריאות ועל השולחנות העגולים וועדות ההיגוי שכן עושים ואפילו ככה באיזו שהיא תחזית איך אמורות להיראות טיפות החלב אידיאליות בעתיד ואנחנו גם שותפים למחשבה הזאתי אבל צריכים לתת את כל המשאבים האלה ולהשקיע, לא מחר אלא היו צריכים להשקיע את זה אתמול.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: "קרן בריאה" שיושבות כאן ושמועות את הדיון, בבקשה.

עידית סילמן: שרה טנקמן מנכ"לית "קרן בריאה וסמנכ"לית מיטל בן ישי.

שרה טנקמן: אני רוצה רגע להתייחס לנושא של דיכאון לאחר לידה או דיכאון מחרדה סאב לידתי שעלה פה כמה פעמים.

שרה טנקמן: אז כיום האיתור המוקדם של דיכאון אחרי לידה נמצא באחריות טיפות החלב והם גם נמדדים על זה בממדי האיכות וחייבים קודם כל להגיד שכמות הנשים שעוברות את הסינון באמצעות שאלון אדינבורו עלה בשנים האחרונות, נמצא בעלייה, שזה דבר מאוד טוב העניין שטיפות החלב לקחו את האחריות על זה.

שרה טנקמן: מה שכן, אף אחד לא עוקב אחרי מה שקורה עם הנשים האלה לאחר מכן, אותן נשים שמאותרות עם ציון גבוה בשאלון אדינבורו.

שרה טנקמן: טיפות החלב נמדדות רק על פי כמות הנשים שממלאות את השאלון ולא נמדדות על פי מה שקורה אחר כך, אין שום מעקב אחרי האם האישה פנתה לטיפול או לא פנתה לטיפול, אם כן מה קורה שם.

שרה טנקמן: לגבי אחוז הנשים שכן נמצאות בטיפול, אין שום נתונים רשמיים אבל ההערכה היא שהוא נמוך משמעותית מכמות הנשים השכיכות המוערכת באוכלוסייה.

שרה טנקמן: אנחנו קוראות כאן, בין אם זה יהיה בתוך קופות החולים ובין אם לא – לקחת אחריות מקצה לקצה על התופעה הזאת.

שרה טנקמן: בין אם זה אומר לפתוח עוד שירותים, כמו שיש בבית החולים שיבא ובבית החולים איכילוב ובבית חולים הדסה, אלו המקומות היחידים אגב שיש בהם מרפאות ייעודיות לבריאות נפש אימהית, לפתוח עוד שירותים כאלה ולקחת אחריות ולא רק על העברת השאלון, אלא על מה שקורה אחר כך ואני רוצה לציין פה לטובה דווקא את עיריית ירושלים ואת הפרויקט שהזכירו פה.

שרה טנקמן: עיריית ירושלים לקחה יוזמה ופתחה פרויקט בשל "חבלי קשר" ששם יש עובדת סוציאלית.

עידית סילמן: נכון.

שרה טנקמן: לבדוק שנשים אחר כך פונות ומקבלות עזרה, זה צריך להיות מודל לכל טיפות החלב ואולי אם זה יהיה בקופות החולים, שם יוכלו באמת לראות ולעקוב.

עידית סילמן: להעביר את זה ישירות וזה יוכל לקפוץ אצל רופא באדום במקומות שבהם זה נצרך.

שרה טנקמן: נכון.

שרה טנקמן: היום זה באחריות האישה ללכת.

עידית סילמן: ולהעביר את המידע הזה הלאה.

שרה טנקמן: בדיוק.

עידית סילמן: אוקיי.

שרה טנקמן: יש פער מאוד גדול באחוז הנשים שפונות ומקבלות טיפול ייעודי לדיכאון או חרדה סאב לידתית.

עידית סילמן: אוקיי אז בסופו של דבר אני רוצה שבסוף רגע נסכם, למרות שבאמת יש לנו עוד הרבה אבל אנחנו צריכים לסיים את הדיון.

מירי כהן: אני יכולה שנייה להתייחס?

מירי כהן: זו מירי, אם יש לכם זמן, לגבי התקציב טיפונת.

מירי כהן: מירי ממשרד הבריאות.

עידית סילמן: או שלום מירי, מה שלומך?

מירי כהן: בסדר, אני עליתי תוך כדי הדיון אני מתנצלת.

מירי כהן: פשוט יש לנו עשרות דיונים במקביל ולכן שמעתי רק חלק מהדברים וגם תוך כדי התכתבות עם הנציגים שלנו ושל האחרים הבנתי שעלתה סוגיית התקציב.

מירי כהן: לנציגות שלנו לא היו את הנתונים כי זה באמת לא משהו שהתכוננו אליו לדיון, זה היה קצת די בערפל באמת כסוגייה הספציפית של הדיון.

מירי כהן: אבל אני רוצה לומר שבאמת, גם התקציבים והנתונים הם נמצאים בילד אין, זאת אומרת בתוך משרד הבריאות, הם חלק משירותי בריאות הציבור, הם לא בדיוק צבועים אבל אני כן יכולה לתת לכם איזה שהם נתונים כלליים כך בשלוף.

מירי כהן: נתונים מסודרים אנחנו נצטרך לשלוף אותם בצורה יותר אקטיבית, יותר מסודרת ובשמחה נעביר את זה לוועדה – ככל שנוכל.

מירי כהן: אבל בגדול אני רוצה לומר שאנחנו, רק לנושא החיסונים אגב משרד הבריאות נותן את החיסונים לטיפות החלב, לכל טיפות החלב ולא רק של משרד הבריאות והתקציב שלנו לכלל החיסונים אני מדברת פה על 350 מיליון ₪ בשנה, לא רק טיפות חלב, אלא שזה בעצם לתקציב המרכזי.

מירי כהן: תקני אחיות יש לנו כ-1,300 תקנים, עוד 150 תקני רופאים בלשכות הבריאות ועוד 500 תקני מנהל ומשק, שחלק גדול מהעבודה שלהם נעשית לטובת טיפות החלב, הם לא צבועים רק לטיפות החלב, כי שוב אני אומרת, טיפות החלב זה שירות שנמצא בתוך לשכות הבריאות, חלק משירותי בריאות הציבור שניתנים בלשכות הבריאות וזה משהו שנמצא כבילד אין.

מירי כהן: בנוסף יש עוד כ-50 מיליון ₪ ושוב, אני לא מדייקת בנתונים ואנחנו נצטרך לבדוק אותם לגבי תקציב התפעול שניתן לטובת הנושא של טיפות החלב.

מירי כהן: נאמרו כאן דברים ואני לא שמעתי את תחילתו של הדיון, אבל נעשית כאן פעילות אני חושבת ובנימה האישית אני אומר שיש לי שלושה ילדים, מבין שלושתם אחד טופל בטיפת החלב של משרד הבריאות, השני בטיפת החלב של עיריית ירושלים והשלישית טופלה בקופת חולים, אז להגיד מי יותר טוב אני לא אגיד כי שלושת הילדים שלי הם מוצלחים, כלומר מוצלחים בעיני לפחות.

מירי כהן: זה מה שאני חושבת על השירותים.

מירי כהן: בהחלט השאלה אם להעביר את השירותים האלה, זו שאלה מאוד מאוד מקצועית.

מירי כהן: אגב, כשדיברנו על סוגיית העברת בריאות הנפש כן או לא, הסוגייה הזאת היא לא פחות משמעותית, לדעתי אפילו אולי יותר.

מירי כהן: כי באמת, יש כאן השלכות גם על התקופה הראשונה של אלה שבאמת משליכה - - - זו סוגייה שצריך לדון בה בחוד ודרוש גם בתוך משרד הבריאות.

מירי כהן: אתם ראיתם כמה וועדות היו – המון ואני אומרת שוב, זו סוגייה ברמת מנכ"ל ושר ואני אומרת.

עידית סילמן: אין בעיה מירי שאלה אלייך.

מירי כהן: כן, בבקשה.

עידית סילמן: כמה עולה טיפות החלב למדינה, כמה אתם משקיעים בטיפות החלב שלכם, לא של קופות החולים?

מירי כהן: אני לא, אז אמרתי לך.

מירי כהן: אמרתי את הנתונים ואני יכולה לומר ככה שאלו הנתונים שאני יכולה לשלוף.

מירי כהן: אמרתי מה שה6צלחתי ככה תוך כדי דיון ארצי ואמרתי ככה רק על החיסונים 350 מיליון ₪ תקני האחיות שוב, זה כספים שהם תקנים אז אני לא יודעת לצבוע את זה בכסף, אבל 1,300 תקני אחיות זה המון, 150 תקני רופאים, 500 תקני מנהל ומשק ששוב, זה לא רק טיפות החלב, אבל הרבה מזה – נהגים, מזכירות, כוח עזר וכולי בלשכות הבריאות.

מירי כהן: זה לא מעט, להגיד שזה מספיק אני מניחה שאתם שמעתם עוד לפני שאני עליתי.

עידית סילמן: מירי, זה עדיין המון כסף שמושקע בתחנות טיפות החלב של משרד הבריאות.

עידית סילמן: אנחנו יודעים שסך הכל האחיות שם, כמו שציינו כאן ובאמת, אם שלושת הילדים מוצלחים ברוך השם מירי, אז זה סימן שהשירות הוא טוב אצל כולם, אז זה בסדר גמור ואנחנו רגועים.

עידית סילמן: אבל צריך לומר שבסוף הרצף הטיפולי הוא מה שאנחנו מסתכלים עליו והוא החשוב והעניין של הנדל"ן והתפעול, שהוא לא פחות חשוב אז זה בדרך כלל של רשויות מקומיות, אבל האם יש נדל"ן שמשרד הבריאות מחזיק אותו?

מירי כהן: אני לא יודעת לענות לך.

מירי כהן: למיטב ידיעתי כמעט ולא, אם בכלל.

מירי כהן: כמעט ולא ואני אומרת את זה בזהירות, אני לא רוצה לתת תשובה מוסמכת, אבל לפחות למיטב ידיעתי זה בעיקר של הרשויות המקומיות, בעיקר.

עידית סילמן: אוקיי, אבל עדיין זה עולה לנו ברמת השכירות, זה עולה לנו ברמת הדברים האלה.

עידית סילמן: כן אני אומרת, האחיות זה פרנסה ואנחנו גם אחיות וגם רופאים ואנחנו לא רוצים לפגוע באף אחד ממערכת הבריאות וכולם חשובים לנו ואנחנו רוצים לא לפגוע חס וחלילה ואני לא מדברת על פרנסה של אנשים, כי זו בעדיפות העליונה שלנו בתוך מערכת הבריאות והיום הוא יום הרופא ומבחינתנו רופא או אחות או כוח עזר ניקיון, כל מי שקשור ונותן למערכת הזאת לתפקד ואני לא מדברת על הפרנסה של האנשים אבל אני כן אומרת שהתפעול, הנדל"ן, הדברים האחרים, הרכבים שמשנעים ציוד ממקום למקום – אלו דברים שאולי אנחנו יכולים לחסוך אותם בתוך מערכת הבריאות ולשפר את הרצף הטיפולי שאנחנו נותנים למבוטחים שלנו, למטופלים בסופו של דבר ואולי משרד הבריאות אז יתפנה כרגולטור להחליט באמת על הדברים הגבוהים החשובים ביותר לו כרגולטור, כאחראי, כאחד שמעוניין לייצר מהכסף הזה מבחני תמיכה לקופות החולים בנושאים שהם לא פחות חשובים לנו במניעה וטיפול.

מירי כהן: הייתי שמחה אגב, אם היינו מעבירים את זה לקופות החולים והכסף היה נשאר אצלינו אבל זה ברור שזה לא יקרה.

עידית סילמן: טוב אי אפשר לאכול את העוגה ולהשאיר אותה שלמה.

מירי כהן: לא, לא.

מירי כהן: לכן אני אומרת, אז זה לא יחסוך לנו כסף.

מירי כהן: לא חלילה, אני צוחקת.

מירי כהן: אני רוצה שכולם יתנו את הטיפול האיכותי.

עידית סילמן: אנחנו מפרגנים למי שעושה עבודה טובה, הפוך.

עידית סילמן: את תחליפי תקנים שיהיו בתוך.

מירי כהן: ברור, ברור.

מירי כהן: אבל שוב אני אומרת, יש פה המון שיקולים ואת אומרת הרצף הטיפולי – זה נכון.

מירי כהן: יש פה המון שיקולים כלומר, אם היינו יוצרים רצף טיפולי גם היום.

מירי כהן: אני לא רוצה לומר ולא אתייחס שוב גם לניסיון שלי עם החיים לגבי רצף טיפולי כמה הוא קיים היום בכל.

מירי כהן: חייב להיות רצף טיפולי, בין בתוך מערכות נוער, בין מערכות שונות או אפילו ממשקים של רצף טיפולי אגב, זה קיים גם בין קופות החולים ובתי חולים וכולי, יש לנו גם את הרצפים או את הממשקים של העברת הנתונים אבל שוב, אלו שאלות כל כך משמעותיות וכל כך כבדות משקל ועובדה שאני אומרת שהדעות כאן הן, יש פה דעות לכאן ולכאן ושמעתם את זה, כי אני חושבת שיש יתרונות בזה שהקופות נותנות את זה בעניין הרצף הטיפולי ומצד שני יש גם יתרונות שמשרד הבריאות נותן.

מירי כהן: אגב, את אמרת שהשירותים של קופות החולים הם דוגמא ומופת בעולם, אז גם הנושא של טיפות החלב, המודל הזה הוא גם דוגמא של מופת בעולם, של איזה שהוא שירות שהמדינה נותנת באופן שוויוני, נותנת את זה אגב למי שנמצא, כלומר מי שמבוטח או לא מבוטח – לא משנה מה, גם עובדים זרים ואחרים וכולי.

מירי כהן: כלומר המשהו השוויוני הזה, המשהו שבתחילת הדרך ניתן לכולם יש לו גם ערכים, מה שאני אומרת.

עידית סילמן: בוודאי אבל אני רוצה להגיד לך שבסוף הם אומרים לך שבפריפריה, במקומות שקשה, שבהם אתם לא נמצאים הם נותנים את השירות, כי הם בסוף מגיעים לשם.

מירי כהן: גם משרד הבריאות נותן, גם משרד הבריאות נותן בפריפריה ואני מכירה את זה, גם - - - ביישובים הבדואים וגם באחרים.

מירי כהן: מה שאני יודעת ואני אומרת שוב, יש כאן יתרונות לכאן או לכאן וזו שאלה מאוד משמעותית, יש ואני אומרת – חשיבות שהמדינה נמצאת ושיש לה את התשתית של הרופאה המונעת.

מירי כהן: אבל שוב, זה דיון כל כך מעמיק, כל כך.

עידית סילמן: רגע, אם הרפואה המונעת הזאת בסוף לא מגיעה לקופות החולים ואין לנו רצף טיפולי אז בסוף זה נפגע, בסוף יש פגיעה.

עידית סילמן: כי בסוף את תולה בי את האחריות ללכת עם האבחון או עם האמירה הזו של אחות טיפת חלב לרופא של הקופה של ולדאוג להמשך הטיפול ולדאוג להמשך החיסונים.

עידית סילמן: אני יכולה לומר לך שיש כאלה שלא מחסנים ואנחנו יודעים שיש כאלה שגם לא מקפידים וכאלה ששוכחים וכאלה שאת יודעת, ללכת לקופת החולים זה דבר אחד ולהתחיל להתרוצץ למקום של טיפת חלב או לשני מקומות וכבר לא נדבר על השעות ועל שעות אחר הצהריים, שקשה מאוד להשיג טיפת חלב שעובדת בשעת אחר הצהריים.

עידית סילמן: אצלי לפחות, בעיר שלי זה אחת לחודשיים כאליו זה עד שיש לך תור כזה.

עידית סילמן: אז תשמעי אני עובדת בבוקר ואני מסתכלת על שיקולים שהם מאוד מאוד רחבים, אנחנו נקיים על זה עוד דיון.

עידית סילמן: בסופו של דבר קופות החולים שלכם הוא, טיפות החלב שלכם הוא בסופו של דבר הכל של המדינה.

מירי כהן: כולם שלנו, לא משנה מי, כולם שלנו.

עידית סילמן: טיפת חלב הן מדהימות, השאלה היא אם אפשר להתייעל.

עידית סילמן: לא אמרתי שטיפות החלב לא מדהימות, אגב גם הצעתי רעיון אחר, לא אמרתי תבטלו את טיפות החלב – בואו נהפוך אותן ל"טיפות זהב" בואו תדאגו לאוכלוסייה שאת יודעת, הגיל הרך הוא מגיל לידה עד שלוש או מגיל לידה עד שש, שש שנים נניח עד שאתם עוברים כבר למערכת אחרת.

עידית סילמן: זקנים או מבוגרים או הגיל השלישי, היום זקנה בישראל – ברוך השם, עם אורך החיים ותוחלת החיים הארוכה אנחנו יכולים להיות מבוגרים הרבה מאוד שנים ואנחנו נזדקק לבריאות ולתמיכה הרבה מאוד שנים וזה לא פחות חשוב וכמוך-כמוני יודעות שעדיין אין לנו מענה איכותי ויציב בתוך המערכת ולא על כל דקירה או על כל הכנסה של איזה שהוא את יודעת, אפילו ברמה של עירוי נוזלים צריך ללכת עד לבית החולים ולסכן את המבוגרים שיכולים להידבק שם בזיהומים.

מירי כהן: אני מסכימה איתך לחלוטין על הסוגייה של האוכלוסייה המבוגרת ואיל נותנים להם באמת את השירות שאת קראת לו, אבל אני מכירה את זה עוד מלפני כן של "טיפת זהב".

מירי כהן: זו סוגייה מאוד חשובה ומאוד שווה לבדוק אותה לעומק כי בהחלט סוגיית הרפואה המונעת לאוכלוסייה המבוגרת היא טובה לכולם, גם להם וגם לחברה ולכולנו.

מירי כהן: אני לא חושבת שזה במקום, זה יכול להיות בנוסף ומצידי גם שהשר - - -.

עידית סילמן: לא, כי אחר כך יגידו לי שאין כסף למשהו נוסף ולטיפות זהב אז.

עידית סילמן: תראי, אני אגיד לך מה, קופות החולים ישמחו בשלב הראשון לארח את טיפות החלב, אחר כך הן יארחו גם את טיפות הזהב.

עידית סילמן: בואי נתחיל צעד, צעד.

עידית סילמן: טוב תודה רבה.

מירי כהן: תודה לכם.

עידית סילמן: תודה רבה למשרד הבריאות, תודה רבה לליאור ברק הסמנכ"ל, תודה רבה לכולכם שהייתם איתנו.

עידית סילמן: אני מתנצלת כי אנחנו פשוט בלחץ של זמן כאן ואנחנו חייבים לסיים.

עידית סילמן: אני רוצה לסכם ולומר שעל 60 טיפות החלב שנמצאות בקופת חולים מכבי, על 50 טיפות החלב בקופת חולים לאומית, על 30 טיפות החלב שנמצאות בקופת חולים מאוחדת, על 340 טיפות החלב שנמצאות בקופת חולים כללית ועל 480 טיפות החלב שנמצאות בידי המדינה כן?

עידית סילמן: בסוף הדאגה שלנו היא לרצף טיפולי.

עידית סילמן: רצף טיפולי שמאפשר באמת מניעה, טיפול, רצף של איכות ושל שירות לאזרחי מדינת ישראל.

עידית סילמן: טיפות החלב הן מדהימות ואין לנו ספק בכך, השאלה שלנו היא השאלה אם אפשר להתייעל וזו השאלה המרכזית כאן לטובת הילדים וגם כלכלית לטובת המדינה.

עידית סילמן: קופות החולים טוענות וחושבות שהן עושות עבודה טובה, סך הכל אנחנו רואים גם שהן עושות עבודה נהדרת ללא תורים וללא בעיות והכי טבעי אולי שזה יהיה בקופות החולים.

עידית סילמן: כמובן שאם צריך לבנות תהליך נכון, אז צריך לבנות אותו ולעשות זאת – תהליך בסופו של דבר זה גם שירות ואנחנו בעד זה.

עידית סילמן: אנחנו לומדים שרופאה מניעתית היא המון דברים אחרים שגם באים במהלך החיים, יש לנו כאן מהלכים עצומים שוועדת הבריאות מקדמת, כמו לדוגמא: הכנסת הלחם המלא ולא רק הלחם הלבן בתחרות – בצורה כזאת או אחרת, אולי לא פיקוח אבל אולי סבסוד, אולי הורדת המחירים בצורה שתאפשר הבאת הלחם המלא לכלל אזרחי ישראל ולהתחיל לא רק לדבר על מניעה, אלא לעשות מניעה – הלכה למעשה.

עידית סילמן: אז אנחנו נמשיך ונוסיף ובאמת למדנו כאן שבכל מקרה יש אחריות שמתקיימת והמדינה חייבת לתת מניעה, אם זה במרכז ואם בפריפריה.

עידית סילמן: כן, אין לנו עדיין מנגנון של עדכון תקציבי שגדל עם השנים ואנחנו רוצים לדאוג גם לאחיות ולרופאים שעובדים בתוך טיפות החלב.

עידית סילמן: נציגות טיפות החלב אמרו שהן לא קיבלו דרישות ובקשות, אז אני אשמח שבפעם הבאה הן יציגו לנו מצגת קצת יותר רחבה שבאמת מדברת על כל העבודה של טיפות החלב ועל מה זה כולל, זאת על מנת שנוכל לראות באמת את ההשלכות ואת העבודה ומה שניתן לעשות עם זה.

עידית סילמן: אז תודה רבה לכל מי שהיה איתנו עד עכשיו.

עידית סילמן: דבר אחרון והוא לא פחות חשוב, אנחנו פרסמנו גם אתמול – גם אני וגם מיטל בנשקס, מנכ"לית קרן "בריאה", שיושבת כאן ונמצאת פה לצידנו את "קואליציית הארגונים לבריאות האישה".

עידית סילמן: בסוף, בוועדת הבריאות בכנסת מתקיימים דיונים קריטיים שקשורים לבריאות בכלל ולעולמן של נשים וגם הצפת הזווית, כמו שמיטל כתבה מתוך עמוד הפייסבוק שלה, הזווית המגדרית, בדיונים כללים ובכלל.

עידית סילמן: אז הצבת הזרקור המגדרי בתוך מערכת הבריאות הוא דבר שמאוד מאוד חשוב לנו, כדי לקדם את זה הקמנו את "קואליציית הארגונים לבריאות האישה" לקידום בריאות האישה בישראל, שבאמת היא על ידי וועדת הבריאות.

עידית סילמן: מיטל בנשקס, מנכ"לית "קרן בריאה" כאן כדי להוביל איתי ביחד , כמייצגת ארגון שטח שמקדם את זכויותיהן של נשים במערכת הבריאות והמטרה שלנו באמת זה לחבר בין הארגונים, לייצר שיח עמוק ופתרונות ובאמת להציף נושאים שהם מאוד מאוד חשובים.

עידית סילמן: אנחנו גם נקיים כינוסים, גם שולחנות עגולים, גם הרבה מפגשים בשטח הלכה למעשה וננסה לקדם מדיניות במערכת הבריאות כולה ובאמת דברים שיהיו סגורים וחלקם גם פתוחים רק לחברי וחברות הקואליציה, או למובילים של הארגונים הרלוונטיים לנושא.

עידית סילמן: אז הלינק, אנחנו נשלח אותו פעם נוספת ואפשר לראות אותו גם אצל "קרן בריאה", גם אצל מיטל בנשק בפייסבוק, גם אצלי.

עידית סילמן: אנחנו כמובן נממן את זה ונעביר את זה הלאה במימון, זאת אומרת על מנת שזה יגיע לתפוצה כמה שיותר רחבה ואתם כולכם מוזמנים ומוזמנות להצטרף אלינו.

עידית סילמן: אז תודה שהייתם איתנו עד כה, תודה רבה לשי.

עידית סילמן: הישיבה נעולה.