הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 24, פרוטוקול מספר 34, 2022-01-11 10:00

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, היום ה-11 לינואר 2022, ואנחנו שוב, עוד פעם, בשעה טובה מדד המגדר- אי שוויון מגדרי בישראל 2021, ממרכז לקידום נשים בזירה הציבורית במכון ון ליר- 'שוות'.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שזה הפך לאירוע שנתי בוועדה לקידום מעמד האישה.

עאידה תומא סלימאן: אני כל שנה מקבלות את המדד שפיתחתן ואנחנו עוברות עליו והוא גם כן מסייע לנו בעבודה שלנו להבין את השינויים שקורים בתוך הזירה, בתוך הציבוריות הישראלית למעמדן של נשים.

עאידה תומא סלימאן: השנה אולי המדד יתן לנו גם להסתכל יותר לעומק בצל מגפת הקורונה כי זה 2021, זה שנה שהיא עברה עלינו קשה, כולנו יודעים שהקורונה וההשלכות שלה גם הכלכליות, גם החברתיות, ואנחנו עוסקים בזה המון בכנסת, ההשלכות שלה היו קשות.

עאידה תומא סלימאן: האם זה תורגם לאיזשהם שינויים בתוך המדד?

עאידה תומא סלימאן: האם הצלחתן ללכוד בעדשה של המדד את ההשפעות האלה ומה אתן ממליצות?

עאידה תומא סלימאן: אתמול היה דיון מאוד מעניין בוועדת החינוך בכנסת על ההשלכות הנפשיות על התלמידים בגלל שנת הקורונה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדאי מאוד גם לבדוק את ההשלכות הנפשיות עלינו כנשים, כאימהות, כעובדות, והשינויים האדירים שיכול להיות שלא תצליחו ללכוד במדד הזה, אבל אני בטוחה בעוד שנתיים שלוש שהמדד יוכל לשקף יותר.

עאידה תומא סלימאן: כל הנושא של עבודה מהבית, איך זה ישפיע על נשים, כל הנושא של להכיר בעבודה מהבית, עכשיו אחרי ששברנו את הטאבו ואת התרבות הקיימת שאמרה "יוצאים לעבודה".

עאידה תומא סלימאן: כנראה צריכים לעבור לטרימינולוגיה, הבנה ותרבות שאומרת עובדים אפילו אם זה מהבית, ואני חושבת שעכשיו נשים גם יכולות לבקש בצורה מאוד ברורה את התגמול על כל השעות שעבדו בהן מהבית ולא הכירו להן בזה, כי התרבות היתה שעובדים רק במקומות העבודה.

עאידה תומא סלימאן: אז אני בטוחה שיהיו הרבה שינויים הלאה, בואו נשמע מה קרה ב-2021 לפי המדד שלכן.

עאידה תומא סלימאן: ואני מברכת על זה שגם כל הנשים שהשתתפו בעבר נמצאות היום גם כן.

עאידה תומא סלימאן: פרופסור חנה הרצוג, היא נמצאת איתנו בזום ואני מבינה שאת רוצה לפתוח קצת, אחר כך נשמע הצגה של המדד.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה גבירתי, בבקשה פרופסור חנה.

חנה הרצוג: תודה.

חנה הרצוג: זאת השנה התשיעית שאנחנו משיקות את מדד המגדר, ותמיד שמחות שהוועדה למעמד האישה ולשוויון מגדרי מארחת אותנו.

חנה הרצוג: תודה מיוחדת לראש הוועדה חברת הכנסת עאידה תומא סולימאן, השרות וחברות וחברי הכנסת שאני מקווה שהגיעו למפגש המקוון, אני לא רואה את כולם.

חנה הרצוג: למכון ון ליר שהוא ביתנו מאז המדד הראשון, ולמעגל המתרחב של פמיניסטיות המאמינות שידע זה כוח.

חנה הרצוג: מדד המגדר הוא בעצם ניסיון ליצור מצרף של נתונים, והייחוד שלו למול הרבה מאוד מדדים שנמצאים היום בשטח ופורחים כמו פטריות אחרי הגשם וטוב שכך, אבל המדד ייחודו בכך שלא מסתפק במספר מצומצם של תחומים לבדיקת מדידת אי השוויון והוא מרחיב כל הזמן את מרחבי החיים שאליו הוא מתייחס, זה דבר אחד.

חנה הרצוג: הדבר השני זה שהוא בוחר את אי השוויון לאורך זמן, אנחנו מתחילות את המדידה כבר ב- 2004, ולכן יש לנו בהחלט איזושהי תמונה על מידת ההתרחבות, ההצטמצמות ושל המדד בתחומים השונים, ומאפשר לנו להרחיב את המבט לרשת היחסים הפזורים ברחבי החברה ולשאול על הרבה מאוד שאלות שקשורות זה לזה ולפעמים גם פותחות זוויות חדשות לשאלות חדשות.

חנה הרצוג: בנוסף יש לנו עוד במדד דבר ייחודי והוא שאנחנו בוחנות גם יחסי כוח בין גברים ונשים במצלוב ב- INTERSECTIONALITY בינם לבין מיקומי מגדר אחרים, ונכון לעכשיו אנחנו בדקנו את החברה החרדית, את החברה הערבית, הפריפריה והשנה התרומה שלנו היא שהכנסנו את המימד של גילאי 65 ומעלה, כאשר השאלה היא שוב האם הפערים מצטמצמים.

חנה הרצוג: והמדד מבחינה הזאת לכן הוא חי, תוסס ומגיב לתהליכים, והבחירה של שנת 65 הייתה עוד לפני המחשבה שהייתה לנו לפני כן, אבל הקורונה פשוט העמידה זכוכית מגדלת למצב הקיים ולבעיות של מה שנקרא "65 ומעלה" או "הזקנים".

חנה הרצוג: יש לנו גם המלצות במדד, אני לא אכנס עכשיו לכאן, אבל אני כן רוצה לסיים ולומר שהמדד נבנה מתוך תובנות פמיניסטיות שמציעות שפה חדשה לראות את הדברים, למדוד את הדברים ואנחנו חושבות שזה כלי מעולה לפיתוח אסטרטגיות לשינוי.

חנה הרצוג: וכמו שאני אוהבת לומר, צורת ההתפעל של השורש מ.ד.ד זה שאנחנו צריכות לפעול, לא רק למדוד, אלא בעצם גם להפוך את זה לכלי פעיל שכמובן מיועד לכל הגופים שמקבלים החלטות, מחוקקים, משרדי ממשלה, גופים ממשלתיים ציבוריים ובכלל זה גם החברה האזרחית.

חנה הרצוג: במובן זה המדד משמש לנו כמצפן ומצפון, ועל קצה המזלג חברותיי בהמשך יציגו נתוני מדד המגדר.

חנה הרצוג: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, תודה פרופסור חנה.

עאידה תומא סלימאן: אני הייתי שמחה לשמוע אולי באיזשהו שלב, פעם כשנעבור על המדד הזה, שתגידו לי אם איזשהו משרד אימץ לעצמו את, וזה לא, אני לא אומרת את זה לרעתכם, אני אומרת את זה כביקורת על המשרדים שלא משתמשים בכלים השונים שמפותחים על ידי או החברה האזרחית, או על ידי חוקרים, בעניין של מדדים.

עאידה תומא סלימאן: אני עדיין זוכרת איך חגגנו את ההחלטה של ניתוח מגדרי לתקציב המדינה, שלצערי הרב רק הולך ונדחף הצידה והמשרדים לא עושים את זה כפי, למרות שזה כבר היתה החלטה של ממשלה.

עאידה תומא סלימאן: אז אני תמיד אקרא למשרדים כן להשתמש במידע שאתן אוספות ואתן מנתחות.

עאידה תומא סלימאן: דוקטור הגר צמרת שתציג לנו את מדד המגדר 2021, איתנו בזום.

הגר צמרת: כן, שלום.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה גבירתי.

הגר צמרת: טוב, שלום לכולן, אז באמת אני רוצה להוסיף על הדברים של פרופסור חנה הרצוג, רק לענות למה שאת אמרת קודם, שבאמת אנחנו מסתכלות בראיה מאוד רחבה, אבל לגבי העניין של הקורונה, רוב הנתונים שלנו הם על שנת 2019.

הגר צמרת: מה שמדהים ועצוב שזה בעצם הנתונים גם של הלמ"ס, חלק מהנתונים של 2019 גם בעקבות קורונה ובכלל, אפילו הם עוד לא מעודכנים.

הגר צמרת: אז בדיוק כפי שחזית קודם, אנחנו ככל הנראה רק עוד שלוש שנים נראה ממש בנתונים את ההשפעה, משהו כזה שנתיים-שלוש, את ההשפעה ממש של הקורונה, אבל יש לנו כאן התייחסות ספציפית שאחרי זה לא אני אציג אותה.

הגר צמרת: אז המדד בעצם בנוי מ-14 מימדים, ובכל מימד יש מספר שונה של אינדיקטורים וסך הכול, אינדיקטורים זה בעצם סדרות של נתונים, יש לנו סך הכול 120 בערך, משהו סדר גודל של 120 סדרות שאנחנו עוקבות אחריהן.

הגר צמרת: מה שאנחנו עושות עם כל ה- 120 אינדיקטורים זה בעצם ההשוואה הזאת היא משנת 2004, אנחנו העמדנו ב- 2004 מסיבות שרירותיות את האי שוויון המגדרי כולו בכל התחומים בכל 14 המימדים העמדנו אותו על 100, זאת אומרת זה אחד.

הגר צמרת: אי השוויון ב- 2004 הוא אחד, וביחס אליו אנחנו מודדות האם יש גידול או קיטון בסך האי שוויון המצרפי במדינת ישראל.

הגר צמרת: ובתמונה שאנחנו רואות כאן שימו לב שבשנת 2004 זה 100.

הגר צמרת: אנחנו הגענו אחרי כל השנים האלה בעצם ל- 0.88, כלומר יש איזושהי ירידה של האי שוויון אבל ירידה מאוד מאוד מינורית, ובשנים האחרונות בכלל אין שום שינוי, אוקיי?

הגר צמרת: הקו בעצם ישר כבר כמעט עשור.

עאידה תומא סלימאן: תוך 15 שנים או 16 שנים אנחנו אפילו לא ירדנו באחוז אחד כל שנה?

הגר צמרת: לא לא אחוז, זה בעצם 12 אחוזים סך הכול.

עאידה תומא סלימאן: מאית אפילו.

הגר צמרת: כן.

הגר צמרת: עכשיו בכל אחד מהמימדים, אני טיפה אכנס אליהם, בכל אחד מהמדדים יש לנו בעצם מדידה של מה התרומה שלו לגודל של האי שוויון.

הגר צמרת: המימד הכי משמעותי זה בעצם המימד שאנחנו קוראות לו "עוצמה פוליטית וכלכלית", הכוונה היא בעצם מי שמוביל, מי שנמצא למעלה, חברות כנסת, שרות וגם מנכ"לים, מנכ"ליות, דירקטורים, אוקיי?

הגר צמרת: כל מי שנמצא בעצם בראש פירמידה, שם אי השוויון בעצם הוא הכי גדול.

הגר צמרת: זאת אומרת, תקרת הזכוכית בכלל המשק ובעיקר בפוליטיקה, אנחנו רואים שם 68 אחוזים של עומק אי שוויון.

הגר צמרת: בנושא של תרבות ותקשורת גם יש חסמים ואנחנו נציג את זה בהמשך, זה 56 אחוזים אי שוויון שם, ואנחנו רואות שההשכלה דווקא שם למשל בהשכלה, אי השוויון הוא נמוך יותר אבל כמובן שתראו שהוא לא מתרגם לשוק העבודה, בשוק העבודה 42 אחוזים של אי שוויון כללי ובהשכלה רק 11 אחוזים.

הגר צמרת: יש לנו שם בצד שמאל במצגת, אנחנו רואות את המצלוב כמו שקראה לזה עכשיו חנה הרצוג, בעצם INTERSECTIONALITY ההסתכלויות שלנו על התמונה של החברות השונות של האי שוויון, אז בעצם בחברה החרדית אי השוויון הוא 63 אחוזים, בחברה הערבית 60 אחוזים, המימד החדש של ה-65, מובגרים בני 65 ומעלה, אי השוויון בו הוא 43 אחוזים.

עאידה תומא סלימאן: שניה.

עאידה תומא סלימאן: שתי שאלות, מצד אחז כל האחוזים של עומק אי השוויון הם הכי גבוה זהה 68 אחוזים?

עאידה תומא סלימאן: אז איך סך הכל הגענו ל-88 אחוזים?

הגר צמרת: זו מדידה אחרת לחלוטין.

הגר צמרת: המדידה של ה- 0.88 זה בעצם כמו מדד המחירים, זו תפיסה של מדד המחירים.

הגר צמרת: בעצם לכל אינדיקטור יש אחוז מסוים של השפעה על התמונה הכללית ואמרנו אוקיי, הרי אי השוויון ב- 2004 הוא 1, ממנו אנחנו רוצות לראות האם בעצם יש גידול באי שוויון או קיטון באי שוויון, אז זה בעצם שיעור שינוי וכיוון.

הגר צמרת: פה זה בעצם מדידה של ה- 50-50, זאת אומרת של האם אנחנו במצב של 50-50 אז זה 0, זו מדידה פשוט שונה לחלוטין.

עאידה תומא סלימאן: אז איך יכול להיות וזאת השאלה השניה, איך יכול להיות שעומק אי השוויון בחברה הערבית או בחרדית הוא פחות מהחברה הכללית?

הגר צמרת: הוא לא פחות מהחברה הכללית, בעוצמה הפוליטית והכלכלית זאת אומרת בראש הפירמידה גם בחברה הערבית וגם בחברה היהודית או בכל מקום אחר יש בעצם את האי שוויון הכי גדול.

הגר צמרת: זאת אומרת נניח אם את מסתכלת על מנכ"לים אז יש 90 אחוזים בערך גברים - - -

עאידה תומא סלימאן: זאת המציאות שאני מכירה אבל אתם כתבתם למעלה ככל שהאחוז גבוה יותר ככה האי שוויון גדול יותר.

עאידה תומא סלימאן: אז אם אחוז הוא 68 זה אומר שהאי שוויון בחברה באופן כללי - - -

הגר צמרת: לא בחברה בעוצמה פוליטית, רק בעוצמה פוליטית.

עאידה תומא סלימאן: בעוצמה פוליטית, בסדר, אבל בעוצמה פוליטית בחברה הישראלית באופן כללי.

עאידה תומא סלימאן: ואז בחברה החרדית זה 63 אחוזים ובחברה הערבית זה 60 אחוזים.

הדס בן אליהו: לא סתם נמצא שני צדדים שונים, אנחנו לא משוות, בשקף הזה, אנחנו לא משוות את האחד לשני בצורה ישירה בגלל שיש מרכיבים שונים בין כל תחום, לא בכל תחום אפשר לבדוק את כל האינדיקטורים.

הדס בן אליהו: הסך-הכול הכללי נמדד בשקף הראשון ברמת אי השוויון.

עאידה תומא סלימאן: מה בסדר אבל שאני מנסה להגיד, להציג את זה בצורה כזו, סליחה, זה מטעה.

הדס בן אליהו: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: זה מטעה.

עאידה תומא סלימאן: זה מראה כאילו שהמצב בחברה הערבית הוא יותר טוב מהמצב בחברה הכללית.

עאידה תומא סלימאן: הלוואי.

עאידה תומא סלימאן: וגם בחרדית זה לא המצב.

הגר צמרת: אני מסכימה איתך לגמרי, אני חושבת שבאמת עניין של החשיבה של המדדים בגלל זה גם התפיסה הפמיניסטית במדידה שלנו בא לידי ביטוי בעניין של הריבוי ושבעצם המדד הוא לא מספר אחד.

הגר צמרת: אני חושבת שאנחנו נקבל את ההערה הזאת שבכלל כדאי לא להציג את זה ככה, בעיניי אני מקבלת אותה לגמרי, אבל העניין הוא באמת שהסיפור נובע מהרבה מאוד גורמים.

הגר צמרת: בעצם הסיפור בחברה הערבית הוא שונה, שבעצם החברה הערבית באמת, למשל נשים שיעור המשכילות הוא יותר גבוה.

הגר צמרת: ההכנסה לשעה, זאת אומרת כמה כסף שמרוויחה אישה ערביה לשעה בממוצע, יותר גבוה מאשר גברים ערבים.

הגר צמרת: ומצד שני שיעור ההשתתפות בשוק העבודה של נשים ערביות הוא הרבה יותר נמוך בהשוואה לגברים ערבים, זאת אומרת הפער בהשתתפות בשוק העבודה הוא הרבה יותר גדול מאשר בקרב היהודים.

הגר צמרת: ובעצם זאת אומרת התמונה היא תמיד מורכבת, מספרים זו תמיד רדוקציה, ואנחנו - - -

עאידה תומא סלימאן: נכון, ואולי גם בעוצמה הפוליטית כדאי אולי לא עכשיו כשאנחנו דנות בזה, אולי אחר-כך כדאי לבדוק מה המדדים שאתם משתמשים בהם למשל למדוד את העוצמה הפוליטית של נשים בתוך האוכלוסייה הערבית, כי יכול להיות שיש פרמטרים שהם פנימיים ומתייחסים למה שקורה בתוך החברה שאתם לא מזהים, אתן לא מזהות.

עאידה תומא סלימאן: אז אולי כדאי שנדבר על זה אחר-כך.

הגר צמרת: אין ספק שיש פרמטרים שאנחנו לא מזהות, מתוך זה, כמו שהתחלתי עם העניין הזה של השנים, שחסר לנו נתונים בשנים, אבל גם בוודאי אנחנו כל פעם מחפשות עוד ועוד נתונים כי אנחנו תמיד רואות תמונה חלקית וזו לא תכונה שלנו אלא תכונה של הנתונים.

הגר צמרת: אוקיי, אז הנה בדיוק עכשיו אנחנו נכנסות רגע למה נכנס במד העוצמה בסך החברה, שכולל אגב גם את החברה הערבית, אני חייבת לציין, זה בעצם בכל ישראל כלומר זה כולל את החרדים את הערבים ואת הכל - - -

עאידה תומא סלימאן: זה כל-כך קל להכניס את הערבים במדד הזה.

עאידה תומא סלימאן: אפס.

הגר צמרת: אז הנה שיעור המנכ"ליות לעומת שיעור המנכ"לים במשק ותפקידי ניהול במגזר הציבורי, רצינו קודם כל להגיד שיעור המנכ"ליות במשרדי ממשלה בממשה הנוכחית, אז עלינו ל-30 אחוזים, וואו, תראו שזאת עליה מאוד משמעותית לעומת 10 אחוזים בשנת 2011.

הגר צמרת: ושיעור המנכ"ליות במשק תראו מבין כלל החברות, חברות פרטיות וחברות ציבוריות, בעצם יש 40,000 מנכ"לים ו- 9,000 מנכ"ליות, שם אנחנו לא רואות ממש שיפור.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

הגר צמרת: מימד התרבות והתקשורת, אנחנו בדקנו ועקבנו אחרי ההשמעות של זמרים לעומת זמרות בכל תחנות הרדיו במדינה, ובעצם 66 אחוזים מההשמעות הן השמעות של גברים, יש לנו עוד 15 אחוזים השמעות של הרכבים שגם בהם העירו לנו, שגם בהם הרוב גברים, סה"כ 19 אחוזי נשים.

הגר צמרת: ויש מחקר נוסף שמדבר על, הוא מחקר בינלאומי, על נשים וגברים בדיווחי חדשות בישראל.

הגר צמרת: יש לנו בעצם השוואה שבכל המדיה בכל כלי התקשורת גם הכתובה וגם בטלוויזיה וגם ברדיו, אנחנו רואות שב- 2020 יש אפילו גידול, זה בעצם מה שזה ספר פה בגרף הזה, זה בעצם ספר את המספר הייצוגי והאזכורים של גברים בכלי התקשורת בכלל כלי התקשורת, לעומת מספר האזכורים של נשים, הקו השחור זה כמובן גברים שזה כבר מגיע כמעט ל-90 אחוזים.

הגר צמרת: ובעצם אנחנו רואות שכמו בעוצמה אז יש לנו פער עצום בייצוג בתרבות ובתקשורת.

הגר צמרת: דיברנו על העוצמה הפוליטית ועל ראש הפירמידה, הקדשתי לזה די הרבה זמן עכשיו כשדיברנו, ובעצם בואו נסתכל על מה שקורה למטה, יש לנו אחד המימדים זה עוני וביטחון כלכלי שבו אנחנו רואות מידי שנה שנשים נמצאות שם יותר.

הגר צמרת: אחד האינדיקטורים המשמעותיים זה מספר העובדים שהשכר שלהם הוא פחות משכר מינימום, אחוז העובדים, זה בעצם נשים כמעט 40 אחוזים מנשים שנמצאות בשוק העבודה מרוויחות שכר מינימום ומטה, משתכרות שכר מינימום ומטה.

הגר צמרת: ושיעור הגברים שנמצא במצב זה זה 26.6 אחוזים, ופה יש גם מעקב אחרי הרציפות התעסוקתית בו הנשים יותר יש להן בעצם לא מקבלות 12 משכורות בשנה, 36 אחוזים מנשים לא מקבלות 12 משכורות בשנה, ו-32 אחוזים מהגברים.

הגר צמרת: התופעה הזאת היא תופעה משמעותית לגבי, זאת אומרת יש לנו בעצם שוק העבודה, התנאים בשוק העבודה בכלל.

הגר צמרת: אנחנו עוקבות גם אחרי בעצם הסגרגציה, שזה ההסללה של נשים וגברים למקצועות, גם בלימודים גם בהשכלה וגם בתעסוקה.

הגר צמרת: ופה אנחנו באמת שמות לב תמיד שכפי שהראנו בהתחלה שיש איזשהו שיפור בהשכלה, זאת אומרת יש יותר נשים, משפטים ורפואה לדוגמה, אחוז בהשכלה של לומדות משפטים ושל לומדות רפואה הוא בעצם יותר גבוה מאשר אלה שבסופו של דבר הולכות באמת ועוסקות במשפטים וברפואה, זה אחוז יותר נמוך.

הגר צמרת: זאת אומרת אנחנו רואות ששוק העבודה מוסיף אי שוויון מגדרי על מה שבהשכלה אנחנו כבר מצליחות להשיג.

הגר צמרת: מימד נוסף שאנחנו עוסקות בו זה עבודה, משפחה וזמן, חשוב להדגיש, לי היה מאוד חשוב להדגיש שוב ושוב את זה שבמדינת ישראל מספר הילדים לאמא הולך וגדל בצורה אנומלית, זאת אומרת אנומלית במובן שזה שונה משאר המדינות, אנחנו במדינות ה-OECD נמצאות ממש בהפרש עצום בעניין הזה משאר המדינות.

הגר צמרת: ממוצע ילדים לאמא בישראל הוא 3.01, וב-OECD 1.6.

הגר צמרת: וכמובן אנחנו רואות את זה בזמן שבעצם שימו לב שמספר השעות שגברים משקיעים בטיפול בילדים עדיין לא נמצא, בכלל לא עומד בהשוואה למספר הנשים שנשים, אז זאת אומרת ברגע שיש לנו גם הרבה מאוד ילדים, וגם הגברים לא נכנסו לעניין הזה, אז אין ספק שבהקשר הזה אי השוויון המגדרי זו נקודה מאוד חשובה להתעסק בה במדינה שלנו.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שאחרי הדיון הזה מתקיימת עוד ישיבת ועדה שהיא דנה בפערי השכר, ומסתמכת גם על הדו"ח של משרד האוצר בעניין שמתייחס באופן ספציפי על איך אימהות, ובאוכלוסייה הערבית נישואין, משפיעים על נסיגה בעבודת הנשים, אפשרויות התקדמות שלהן, אפשרות השתכרות יותר גבוהה, אז זה מתחבר לזה.

הגר צמרת: אכן, אוקיי.

הגר צמרת: אז אנחנו מתייחסות כמובן לאלימות, עוקבות אחרי כל נתוני האלימות שיש, גם תיקים במשטרה.

הגר צמרת: אנחנו רואות נתונים על 2020 ומספר תיקי עבירות בין בני זוג אז יש ממש עליה שאנחנו רואות אותה, כאשר השחור זה בעצם עבירות.

הגר צמרת: תיקים שנפתחו נגד גברים, מספר הפניות החדשות גם הלך ועלה, אנחנו יודעות כמובן שהדיווח, כמובן, עניין הזה של מעקב אחרי נתוני אלימות, שלפעמים הגידול הוא בדיווח ולא במקרים.

הגר צמרת: בהקשר של פניות חדשות אנחנו בטוחות שחלק מזה זה גם זה, ושמחות ככל שמדווחות לנו יותר.

הגר צמרת: אוקיי, המימד החדש של גיל 65 ומעלה, בעצם זו הסתכלות ספציפית על הגילים האלה.

הגר צמרת: אנחנו עקבנו כי בעצם הסיפור שם אחר, זאת אומרת הסיפור מן הסתם אחר כי אנחנו מסתכלות, תראו אחוז האלה שעובדים אחרי גיל 65 הוא מן הסתם הרבה יותר קטן מאשר מה שקורה בגילאי עבודה עיקריים אבל גם שם גברים גם עובדים יותר, אוקיי ממשיכים בעצם לעבוד, 30 אחוזים מבני 65 ומעלה עובדים יותר, ו-15 אחוזים מהנשים, זאת אומרת ממש חצי.

הגר צמרת: בצד שמאל יש נתונים מאוד חשובים בעיננו, בנושא של פנסיה יש לנו גם את גובה הפנסיה של נשים שהוא בעצם הרבה יותר נמוך, זאת אומרת גם כסף שנכנס להן כשהן כבר מקבלות פנסיה, הוא הרבה יותר נמוך.

הגר צמרת: וגם יש הרבה פחות נשים שבכלל מקבלות פנסיה, זאת אומרת כמות הנשים שמקבלות פנסיה - - -

עאידה תומא סלימאן: אבל זה לא מפתיע המקרה הזה.

הגר צמרת: לא, לא מפתיע בכלל, רק חשוב לנו נורא לעקוב אחרי זה, ולפני זה לא היו לנו מספיק נתונים.

הגר צמרת: זה באמת בשיתוף עם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

הגר צמרת: הנתונים האלה לא באמת מפורסמים ולא באמת עוקבים אחריהם כי באמת - - -

עאידה תומא סלימאן: כל עוד יש פער בשכר ואחוזי נשים עובדות יותר נמוכים, זה יתגלם ויתגלה בצורה מאוד ברורה בפנסיה, כלומר מכניסים פחות כסף, יש פערי שכר, אז חוסכים גם לפנסיה פחות, זה ברור.

הגר צמרת: נכון, נכון, אבל במיוחד גם כשמדברים על העלאת גיל הפרישה וכו', אלה נתונים מאוד חשובים.

הגר צמרת: יש לנו בעצם גם את העניין של תוחלת החיים.

הגר צמרת: אנחנו בכלל עוקבות אחר בריאות, לא הצגנו את זה פה כי באמת אנחנו לא יכולות להציג הכל, אבל תוחלת החיים של נשים זה ידוע שהיא יותר גבוהה.

הגר צמרת: אבל יש מדידה אחרת שהיא בעצם תוחלת חיים בריאים של כמה שנים קדימה המגדרים חיים ואנשים חיים, אבל האם זה בעצם חיים טובים, זאת אומרת חיים שבמצב בריאותי תקין.

הגר צמרת: ואז אנחנו רואות כשמודדות את זה אז בעצם תוחלת החיים הבריאים של נשים נמוכה יותר משל גברים ובעצם נפתח פער.

הגר צמרת: יש לנו את הנתונים האלה רק ב- 2015.

הגר צמרת: מימד החברה הערבית, הזכרתי את זה קודם הסיפור בחברה הערבית הוא באמת אחר וכלל שיהיו לנו יותר נתונים כמובן אנחנו תמיד מעדיפות לבדוק כמה שיותר.

הגר צמרת: בעצם אנחנו בהשכלה נשים ערביות שיעור המשכילות ביניהן הוא יותר גבוה משל גברים ערבים אנחנו רואים את זה גם ב- 16 שנות לימוד גם ב- 13-15 שנות לימוד - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני חייבת לשאול, הסטטיסטיקה הזאת כוללת גם את אלה שלומדים בחו"ל?

הגר צמרת: לא.

עאידה תומא סלימאן: זו סטטיסטיקה שאתם מקבלים מהאוניברסיטאות.

הגר צמרת: כן, אבל - - -

עאידה תומא סלימאן: אז זה לא בהכרח משקף מאה אחוז כי יש אחוז מאוד גדול של סטודנטים וסטודנטיות שלומדים בחו"ל.

עאידה תומא סלימאן: הסטודנטים בחו"ל הם עדיין מספר יותר גבוהה מאשר הסטודנטיות.

הדס בן אליהו: אבל זה מבוסס על נתוני למ"ס ולא על מל"ג הפעם, ולכן - - -

עאידה תומא סלימאן: אני זוכרת ששאלתי את אותה שאלה - - -

הגר צמרת: לא, זה כולל מכללות.

עאידה תומא סלימאן: אם זה למ"ס זה משהו אחר, אם זה מהמל"ג זאת הייתה ההערה שלי בפעם הקודמת.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אם זה של הלמ"ס אז זה אומר.

הגר צמרת: אני ככל הזכור לי זה כולל מכללות ואוניברסיטאות ולא כולל סטודנטים בחו"ל.

יפית אלפנדרי: הגר מה מקור הנתונים?

יפית אלפנדרי: חינוך או סקר כוח אדם?

יפית אלפנדרי: אם זה סקר כוח אדם זה כולל, אם זה נתוני חינוך אז לא.

יפית אלפנדרי: אם את זוכרת.

עאידה תומא סלימאן: אתם תצטרכו לבדוק את זה ואני הייתי מציעה שבאמת ללכת בשנה הבאה למדד שהוא יתייחס גם כן להשכלה הגבוהה בחו"ל, כי היא אולי תשנה קצת את התמונה.

הגר צמרת: אוקיי.

הגר צמרת: יפית תודה, למדתי משהו, לא ידעתי שבסקר כוח אדם יש את הנתונים האלה והם כוללים את זה, מרתק, באמת.

הגר צמרת: אוקיי, אז בעצם אנחנו יש רק את החברה החרדית עוד במצגת שלנו.

הגר צמרת: בחברה החרדית אנחנו עוקבות גם על נתונים שהם דרך המכון לדמוקרטיה שהם עוקבים אחרי זה.

הגר צמרת: זה בעצם השתתפות בכוח העבודה בחברה החרדית, כמובן נשים עובדות יותר, אנחנו מכירות את הסיפור הזה, וגם משכילות יותר.

הגר צמרת: אנחנו רואות שגם ממש נפתח פער בהשכלה לימודים לתואר אקדמי בחברה החרדית - - -

עאידה תומא סלימאן: מעניין, העקומה פה היא הרבה יותר כאילו בעליה יותר מזנקת מאשר באוכלוסייה הערבית.

הגר צמרת: נכון.

עאידה תומא סלימאן: והפער הוא יותר קטן.

הגר צמרת: אבל בהשכלה הפער גדל.

עאידה תומא סלימאן: הפער גדל בהשכלה, אבל גם בהאצה יותר מאשר בחברה הערבית, בעבודה גם כן הפער הוא יותר קטן.

עאידה תומא סלימאן: מעניין.

הגר צמרת: אוקיי.

הגר צמרת: השקופית הבאה היא בעצם של הדס.

הדס בן אליהו: אני מציעה שאנחנו נעשה את ההמלצות ביחד עם הדיבור על הקורונה.

הגר צמרת: אז אני סיימתי להציג את הנתונים.

עאידה תומא סלימאן: תודה דוקטור הגר, הדס בן אליהו בבקשה, אני מבקשת ככה להתחיל להתכנס כי יש עוד גם את נעמי חזן.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

הדס בן אליהו: אבל באמת את אמרת בהתחלה יושבת הראש, על החשיבות של הבנה של מה שקורה בשנתיים האחרונות שאנחנו בתוך מגפת הקורונה.

הדס בן אליהו: ואני אגיד קודם כל שגם אם הנתונים שאנחנו מציגות עכשיו עוד לא יכולים להיכנס לחישוב עצמו של המדד, אבל הסוגיה הזאת, שלדעתי חלק מזה יהיה כבר בשנה הבאה במדד, היא מאוד משמעותית כי אנחנו רואות שנשים מושפעות באופן שונה מגברים, ומושפעות באופן שונה לרעה.

הדס בן אליהו: אז אנחנו נראה שלושה נתונים בסך הכול, זה ניטור שאנחנו עושות ביחד עם מרכז 'אדווה' במשך כבר שנה וחצי, ורואות באמת את הפערים כפי שהם באים לידי ביטוי בתחומי חיים שונים.

הדס בן אליהו: אני אציג פה משהו אחד על תעסוקה, משהו אחד על אלימות ומשהו אחד על עבודות - - -

עאידה תומא סלימאן: אלימות כבר אפשר להראות את זה במדד.

הדס בן אליהו: על אלימות אנחנו רואות וראינו, תעלה המצגת אז אני אתייחס.

הדס בן אליהו: ואני אגיד שאחד המאמצים הגדולים ביותר, ויפית יושבת פה מהלמ"ס, זה נושא הנתונים וזה נכון במדד באופן כללי ובהקשר של הקורונה.

הדס בן אליהו: קשה מאוד להשיג נתונים בזמן אמת, נתונים שהם מפולחים מגדרית, שהם מפולחים מגדרית גם להסתכל על קבוצות אוכלוסיה שונות, ובעניין הזה זה המלצה גורפת שלנו ובקשה לוועדה גם לחזור ולהדגיש את החשיבות של פילוח מגדרי של נתונים סטטיסטיים על-ידי כל רשויות ומוסדות המדינה, זאת הקריאה הראשונה שלנו מהדיון.

הדס בן אליהו: אז אנחנו רואות, לכל אורך הדרך ראינו שבגלל שנשים וגברים ממוקמים במיקומים שונים בשוק העבודה, אז נשים יש להן תנודתיות יותר גבוהה של יציאה וכניסה ברגע ששוק העבודה נסגר, מערכת החינוך נסגרת, הן ממוקמות במקומות שונים מגברים ולכן כל הזמן יוצאות ונכנסות.

הדס בן אליהו: תנסו לדמיין את הסיטואציה הזאת שאתן כל הזמן יוצאות ונכנסות משוק העבודה, כמה אתן יכולות לשרוד שם את כל הבירוקרטיה, כל פעם להתחיל ולהתניע מחדש.

הדס בן אליהו: הדבר המשמעותי הנוסף שאנחנו רואות וזה מבוסס על ניתוח של משרד האוצר, אפרופו אם יש פה דיון אחר-כך, זה שקבוצת הגיל של 65 ומעלה היא פגיעה באופן יוצא דופן, ונשים בקבוצת הגיל הזאת לא מצליחות להתאושש.

הדס בן אליהו: אנחנו רואות שגברים כן הצליחו לחזור לשוק העבודה גם אם לא במספרים שהיו קודם, אבל נשים במיוחד נשארות בחוץ בקבוצת הגיל הזאת, גם בקרב הצעירים.

הדס בן אליהו: נשים לא מתאוששות, בקרב הנשים הצעירות יותר בשוק העבודה, חוזרות ומצליחות להיות מועסקות בהיקפים מצומצמים יותר מאשר גברים וזה סימון מאוד משמעותי לשבריריות הזו, הגר דיברה קודם על שוק עבודה מעורער, אני חושבת שהוא מתערער עוד יותר עבור נשים.

הדס בן אליהו: שני נושאים שהיו מאוד על סדר היום הציבורי בתקופת הקורונה בהקשר המגדרי, אחד זה עבודות שקופות, אנחנו רואות זה מחקר של אוניברסיטת חיפה שהם עשו אותו כבר מספר רב של פעימות, בעצם שלא משתנה כלום על אף הדיבור על עובדים מהבית, וגברים, וחזרנו למשפחה, וגילינו את הילדים, אני מצטערת, אין לזה ביטוי בנתונים, כמה מחבריי הטובים זאת החוויה שלהם אבל בסטטיסטיקה אנחנו לא רואות את זה.

הדס בן אליהו: והנטל הזה של שעות הטיפול בבית ובמשפחה נשאר באופן מובהק בידיים של נשים - - -

עאידה תומא סלימאן: אני עדיין זוכרת שכשהתחילה הקורונה הייתי יושבת ראש ועדה מיוחדת עבודה ורווחה, ואז אני אמרתי שהפחד האמיתי שלי שדווקא במקום ללמוד, לגלות את המשפחה ולחלק את הנטל, שאנחנו חוזרים שנים אחורה מבחינת שהאישה בעצם תחזור שנים אחורה איפה שהנטל הוא כפול עליה.

עאידה תומא סלימאן: ולצערי הרב זה נשמע שלא שאני כאילו נביאה, אבל אני רואה את המגמות בתוך החברה ואני יודעת לאן הם יובילו.

עאידה תומא סלימאן: במקום לעשות מהפכה בזמן קורונה, אנחנו נעשינו יותר מסורתיים בעניין הזה.

הדס בן אליהו: נכון.

הדס בן אליהו: וזה אצלנו וזה במדינות אחרות בעולם, יש פה נתונים של האו"ם גם כן על הגידול בזמן שנדרש - - -

עאידה תומא סלימאן: את מתכוונת שאני קצת ארגיש יותר טוב, בכל העולם זה קורה לא רק לנו.

הדס בן אליהו: זה לצערי אנחנו לא ממש מרגישות יותר טוב בזכות זה.

הדס בן אליהו: הסוגיה האחרונה היא באמת סוגיית האלימות ופה אנחנו, יש פה שני נתונים, אחד זה קו 118 של משרד העבודה והרווחה שזכה להרבה בולטות בתקופה של הקורונה, ואנחנו רואות שעדיין היקף הפניות על אלימות במערכת זוגית, פניות אלימות כלפי נשים לעומת אלימות כלפי גברים, קשה לראות פשוט את האלימות כלפי גברים אלה עמודות מאוד קטנות ובהירות.

הדס בן אליהו: והאלימות כלפי נשים שעלתה ועוד לא ממש לא נעלמה.

הדס בן אליהו: וגם תלונות, תיקים שנפתחו במשטרה על אלימות גופנית במשפחה שהקורבן היא אישה, גם כן המספרים גבוהים יותר ממה שהם היו לפני הקורונה.

הדס בן אליהו: וזאת תמונה מאוד עגומה.

הדס בן אליהו: אז אנחנו נגיד לסיכום - - -

עאידה תומא סלימאן: זה שימוש ציני במושג "הכרנו את המשפחה יותר".

הדס בן אליהו: גם הביטוי "מוכרת לרווחה", נכון?

עאידה תומא סלימאן: כן.

הדס בן אליהו: כאילו היא איזה עבריינית, זה הכל היפוך של המילים.

הדס בן אליהו: נגיד עוד פעם, חייבת להיות מדיניות שהיא רגישת מגדר.

הדס בן אליהו: מדיניות רגישת מגדר צריכה להיות מבוססת על נתונים רגישי מגדר, זה הולך יד ביד.

הדס בן אליהו: וברגע שאין נתונים אפשר יותר בקלות שהמדיניות גם כן לא תכיר בהשפעות הייחודיות שיש למצב הנשים לעומת גברים.

הדס בן אליהו: גם ככה קשה לראות בישראל מדיניות רגישת מגדר באיזשהו תחום, וכשיש מחסור בנתונים אז אנחנו עוד יותר בפער ואנחנו רואות שנפגעים הישגים שלנו, ואנחנו לא חושבות שזה רק בתעסוקה ורק בהקשר של אלימות ועבודות שקופות אנחנו חושבות שזה יבוא לידי ביטוי גם בתחומים אחרים ויש על זה נתונים ראשוניים, אפילו בנושאים של ייצוג פוליטי וייצוג בעוצמה כלכלית.

הדס בן אליהו: אז דיברתי על המדיניות, אני אגיד שאנחנו זקוקים ומקבלות הרבה שיתוף פעולה מהרבה מאוד גופים בשביל לבנות את תמונות המצב האלה, אבל זה ממש מאבק מאוד סיזיפי, כל פעם מחדש במקום שהנתונים יונגשו בצורה פתוחה, בצורה זמינה שמאפשרת ניתוח שלהם ועבודה איתם לגופים בחברה האזרחית, אז זה הרבה פעמים תהליכים מאוד איטיים וקשים וזה חבל.

הדס בן אליהו: ואנחנו פונות שוב בהזדמנות הזאת ללמ"ס, בבקשה שיבוצע סקר תקצוב זמן, ומצטרפות לאמנת איסטנבול, סקר בנושא של אלימות במשפחה, וכמובן מערכת החינוך, הטמעה של שוויון מגדרי במערכת החינוך.

הדס בן אליהו: יש גם הצעת חוק עכשיו שמנסות לקדם - - -

עאידה תומא סלימאן: איזו הצעה?

הדס בן אליהו: היה דיון, או עכשיו יש, על חינוך בגיל הרך - - -

עאידה תומא סלימאן: טוב ניסינו לקדם, זאת הייתה הצעת חוק שאני העליתי במליאה, כמובן הייתה התנגדות של הממשלה אבל הגענו להסכמה עם השרה שהיא מוכנה לשבת להידברות, וננסה לפתח משהו בחודשיים הבאים, באם - - -

קריאה: הצעה של מה?

עאידה תומא סלימאן: של חינוך לשוויון מגדרי, חובה.

עאידה תומא סלימאן: זאת אומרת שזה יהיה אינהרנטי בתוך מערכת החינוך.

עאידה תומא סלימאן: התשובה של השרה היתה שיש נטייה לסרב לחקיקה בעניין תכניות חינוך, כלומר לא אוהבים כאשר מחוקקים דברים בעניין תכניות החינוך, כי זה נטוי להשפעה פוליטית כל פעם לכיוון אחר.

עאידה תומא סלימאן: אבל היא אמרה שהיא מאוד תומכת והיא רוצה לעשות את זה והיא התחילה, ואנחנו יודעות גם קיבלנו דיווח פה, שהתחילו איזושהי תכנית ניסיונית בגני ילדים וגם הכניסו, הזרימו תקציבים מיוחדים לבתי-הספר.

עאידה תומא סלימאן: אבל הכל עדיין לא ממש בתוך מערכת החינוך, לכן סיכמנו שבחודשיים הבאים נקיים דיונים איתה באופן ישיר כדי לקדם כמה מהתוכניות, ורק אחר-כך נחליט אם אנחנו מעלות את זה להצבעה או לא, אם אני מעלה את זה להצבעה או לא.

עאידה תומא סלימאן: נראה איך נתקדם.

הדס בן אליהו: בהצלחה לכולם.

עאידה תומא סלימאן: כן.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה ואני חייבת להודות להזכיר לכולן שהממשלה הזו קבעה שיש קבינט לשוויון מגדרי שעד כמה שזכור לי, קיים ישיבה אחת בששת החודשים האחרונים, לקראת היום הבינלאומי למאבק באלימות נגד נשים אני חושבת שזה אחד המוקדים שאנחנו נארח את השרה האחראית על הקבינט בדיון קרוב בוועדה, ואני חושבת שזה המקום שצריך לבוא ולהציע את כל ההצעות.

עאידה תומא סלימאן: חשיבה מגדרית זה דווקא בתוך הממשלה, ומדיניות רגישת מגדר אני בטוחה שזה אחת מהמטרות של הקבינט, רק שיתחילו לעשות את זה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אני מתכבדת לתת את הבמה לפרופסור נעמי חזן, כולם יודעים שאני לא אובייקטיבית כשזה מגיע לפרופסור נעמי חזן, בבקשה גבירתי.

נעמי חזן: תודה גבירתי ראש הוועדה וחברתי ומקור ההשפעה.

עאידה תומא סלימאן: תודה, תודה.

נעמי חזן: בוקר טוב לכולם וכולן, אני אקצר מאוד בסיכום ואעלה שלוש נקודות בלבד.

נעמי חזן: נקודה ראשונה זה הקונטסט, תקחו את מדד המגדר היום ואת המגמות המאוד בעיתיות שמתחילות להסתמן במדד לגבי אי יכולת להתמודד עם שינויים, כאשר הנקודה המרכזית שיוצאת במיוחד בתקופת הקורונה, היא שנשים הופכות להיות סממן של בעיות חברתיות עמוקות.

נעמי חזן: תסתכלו על מה שקורה לנשים וזה משקף תהפוכות חברתיות אדירות שאנחנו בעיצומן, כי ההבדל בין בית למישור הציבורי מטושטש מאוד, יש תהליכים חברתיים חדשים והנפגעות העיקריות כרגע הן נשים.

נעמי חזן: ולכן מדד המגדר השנה, אני חושבת בכל השנים, אבל במיוחד השנה הוא כל כך חשוב כי הוא מסמן כיוונים של שינוי חברתי ומציב אתגרים לחברה כולה.

נעמי חזן: זו הנקודה הראשונה.

נעמי חזן: הנקודה השניה, כולנו דיברנו כל הזמן על הטמעת חשיבה מגדרית, על ייצוג למגוון וקבלת החלטות, על היבטים שונים של תפוצות שונות בניסיון לגבש מדיניות, ועל בחינת ההשלכות על קבוצות שונות של נשים.

נעמי חזן: הטמעת חשיבה מגדרית זו לא סיסמה, אלה כלים לשינוי חברתי כולל, יותר שוויוני וזה חיוני שנזכור את זה.

נעמי חזן: הנקודה השלישית היא נוגעת להיעדר כלים, לרמז שחברת הכנסת עאידה תומא סולימאן היא העירה ממש בסוף, אני רוצה לחזק.

נעמי חזן: אני רוצה להגיד מזל שיש לנו את הוועדה לקידום מעמד האישה, ופעם בשנה מישהו מפקח בצורה רצינית על מצב מדד המגדר ואי שוויון מגדרי.

נעמי חזן: כי תחום הפיקוח במצב המעורער של הדמוקרטיה הישראלית הוא תחום שקצת אבד לנו, והכלי החשוב ביותר זה לפקח בצורה צמודה.

נעמי חזן: אני לא בטוחה שזה יקרה באמצעות ועדת סמים לקידום מעמד האישה או לשוויון מגדרי, אבל אני חושבת שמנגנון ניטור של שינויים הוא חיוני ואני מציעה שנקדם את הנושא הזה גם באמצעות הוועדה, בינתיים טוב שהוועדה לקחה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה פרופסור נעמי.

עאידה תומא סלימאן: את האמת, אני לא הצעתי את הקבינט שיעשה את הניטור הזה, אלא שהקבינט יקבל לידיו את המידע גם שלכם וגם של גורמים אחרים, שיאותת לקבינט לאיזה כיוון צרכים להוביל את המדיניות של שוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: מאוד חורה לי שהקבינט היחידי שעוד לא ישב על המדוכה והוציא איזשהו כיוון מבחינת נושאים במדינה, זה הקבינט של שוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שאנחנו כדאי מאוד שנפנה, וכמו שהממשלה באופן כללי חייבת שמישהו יבקר את עבודתה, יפקח על עבודתה ויבדוק כמה היא מובילה לכיוונים שהם, או איזה סוג של מדיניות היא מובילה, אותו הדבר בעניין של שוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: השאלה האם הוועדה הזו היא, הרי בכל העבודה שאנחנו עושות, לא רק בישיבה שיש בה את מדד המגדר, אלא בכל הישיבות של הוועדה, אנחנו בודקות כל הזמן כולל פגישות העבודה עם המשרדים, בודקות כל הזמן את המדיניות של הממשלה, ומפקחות על העבודה של הממשלה בכיוון של שוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמה שנחוץ בנוסף לניטור של האי שוויון וזה, הוא יותר גם כן גוף שמפתח רעיונות איך לסגור את האי שוויון הזה, זה איזה כיוון של חשיבה אסטרטגית של הנשים במדינה ושל כל מיני גופים, איך מקדמים שוויון.

עאידה תומא סלימאן: וזה מה שהיה אמור הקבינט לעשות לפחות מבחינת הממשלה.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת גבי.

גבי לסקי: אני חייבת להצביע בחוזקה.

עאידה תומא סלימאן: את חייבת להצביע, בסדר חשבתי לתת לך את האפשרות.

גבי לסקי: הערכאות הפורנזיות, אז זה לא - - -

עאידה תומא סלימאן: אה אוקיי אז תצביעו ותכינו את זה לקריאה שניה ושלישית.

עאידה תומא סלימאן: למשל זה עוד נושא של הערכאות הפורנזיות שטיפלנו בו לאורך שנים בקדנציה או בכנסת ה-20, פיקחנו כאשר התחילו בתי החולים לזרוק את הערכאות אחרי תקופה מסוימת בגלל חוסר מקום לאחסון, ואנחנו פיקחנו על זה והוצאו נהלים שישמרו את הערכאות הפורנזיות בבתי חולים, ועכשיו יש חקיקה בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: ואני שמחה שמכינים את זה לקריאה שניה ושלישית, כאשר תהיה בכנסת אפשרות להמשיך בעשיית החקיקה כמו שצריך אחרי שכולם יבריאו מהקורונה.

עאידה תומא סלימאן: טוב, תודה רבה פרופסור נעמי חזן.

עאידה תומא סלימאן: דוקטור אורית רישפי, יו"ר עמותת "כן", בבקשה גבירתי.

אורית רישפי: יופי תודה על ההזדמנות ותודה על הבמה החשובה הזאת.

אורית רישפי: אני מסתכלת מסביב ואני רואה שהמוני המחוקקים והמחוקקות הגיעו לדיון החשוב הזה, וחבל.

עאידה תומא סלימאן: אל תטעי את הציבור, הם לא רואים מה שאת רואה.

אורית רישפי: אין, אין, אין, יש פה נציגות של כמה ארגונים - - -

עאידה תומא סלימאן: חייבים להגיד שבזום נמצאת איתנו חברת הכנסת נעמה לזימי שנמצאת בבידוד, לכן היא הצטרפה דרך הזום, וחברת הכנסת גבי לסקי עזבה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהוועדה לא מבורכת בהרבה נוכחות של הח"כים, כי גם אנחנו במצב של קורונה ורבים נמצאים בבידוד.

עאידה תומא סלימאן: אבל באופן כללי, הסברתי את זה, עדיין אין לי, איך אומרים, מניין מלא של הוועדה בגלל הבעיות בין אופוזיציה וקואליציה.

אורית רישפי: אז א' אנחנו פה תמיד לעזור לך לקדם את העניינים.

אורית רישפי: אז שמי דוקטור אורית רשפי, אני ממלאת מקום של יושבת הראש בעמותת "כן", עמותה שמקדמת נשים למוקדי קבלת החלטות ופוליטיקה.

אורית רישפי: אני אהיה קצרה כי אנחנו בדיון כזה עמוס, ויש הרבה דברים חשובים להגיד.

אורית רישפי: אני ממש אדבר בכותרות אבל אני חושבת שאני אהיה מאוד ברורה ואולי אפילו בוטה.

אורית רישפי: קודם כל נתחיל מזה שבאמת מדד המגדר והנתונים מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה וכל המקורות האחרים, דאטה היא קריטית בשבילנו ואנחנו חייבות אותה, ותודה לכל העושות במלאכה וחשוב להמשיך וחשוב כמובן בפריזמה מגדרית לכל אורך הדרך.

אורית רישפי: הדבר השני שאני רוצה להגיד במיוחד לאור מה שאנחנו כאן שומעים, שומעות ורואים, זה שהתהליכים המנומסים שלנו שנמשכים כבר בערך 100 שנה ובעצימות גבוהה ב- 10-20-30 שנים הנאורות האחרונות שלנו, לא הובילו אותנו כל-כך להישגים של שוויון מגדרי.

אורית רישפי: ראינו את העלייה שם בפרומילים ובאחוזים בודדים, אם כבר שלא לדבר על הידרדרות אחורה ברגעים של משבר, שזה כמובן לא מפתיע לאור המצב שאנחנו נמצאות בו.

אורית רישפי: אז מבחינתנו חד משמעית חקיקה היא מחייבת אותנו ככלי עבודה.

אורית רישפי: זה נכון שיש תהליכים אבל בסופו של דבר אנחנו, לפחות בעמותה, מבינות ואומרות שאנחנו רוצות חקיקה, ולא סתם חקיקה, אלא חקיקה שתהיה אפקטיבית.

אורית רישפי: איך היא תהיה אפקטיבית?

אורית רישפי: היא תהיה אפקטיבית כשיהיה לה שיניים, זאת אומרת כל מיני אמצעים של MONITORING כמו שאמרה יושבת ראש הוועדה, כלים לפיקוח ולבקרה ולהתערבות בתוך התהליכים.

אורית רישפי: דוגמה, מינויים לדירקטוריונים בחברות הממשלתיות, כשנעשה שינוי וחוייבו להכניס גם נשים, זה בא יחד עם ועדה בראשות שופטת בדימוס.

אורית רישפי: והוועדה אכן, גם מניסיון אישי, גם אני עברתי את זה, אני כיהנתי בנת"ע הרבה שנים, שם באמת יש ועדה ולא נתנה להכניס גברים עד שלא היו מספיק נשים בכל דירקטוריון ודירקטוריון.

אורית רישפי: חקיקה עם שיניים, זה מה שאנחנו צריכות.

אורית רישפי: והדבר השני לגבי חקיקה, היא חייבת להיות רוחבית.

אורית רישפי: לי באופן אישי, הרבה שנים בעסק הזה, נמאס לשמוע שעכשיו נעשה חקיקה לתאגידים, לחברות ממשלתיות, לגרד בראש ובעוד עשר שנים אולי נצליח להביא לסיטואציה שיהיה לנו חקיקה לחברות ציבוריות.

אורית רישפי: אנחנו אגב על החברות הציבוריות עכשיו יושבות, אגב, פרסום הדירקטורים והדירקטוריות היה לנו חלק בשינוי ובתיקון האומלל מ"נבחרת הדירקטורים" ל"נבחרת הדירקטורים והדירקטוריות" לפחות את זה רצינו לראות, עשינו גם את הסבב הזה.

אורית רישפי: והדבר השני אני רוצה פה לציין אני מניחה שכל מי שמעורבות תוכלנה גם להתייחס לזה, הקריטריונים בנבחרת החדשה לדירקטורים והדירקטוריות הם קטסטרופליים לנשים, מחסומים וחסמים, אני שומעת את זה בהרבה מקומות, עוד לא פתחתי בעצמי, אבל מה שאני ראיתי כבר - בעייתי, ואנחנו צריכות לטפל בזה ומהר.

עאידה תומא סלימאן: אז אני מציעה שאם אתן רוצות לטפל בזה, תפתחי את זה, תבדקי את זה, אם יש צורך נקיים על זה דיון לפני שזה יהיה מאוחר מידי.

הדס בן אליהו: שלא תפספסו פה, אני אומרת את זה בשבילך, שבשנתיים האחרונות יש ירידה דרמטית בייצוג של נשים בדירקטוריונים של חברות ממשלתיות.

אורית רישפי: נכון, כי עזבו, אבל לא ניכנס לזה.

הדס בן אליהו: זה לא פשוט, זה משהו שהוא בחוק.

אורית רישפי: נכון אבל פשוט כי לא היו מינויים.

אורית רישפי: אני בעצמי נשארתי אישה יחידה בנת"ע כדירקטורית ברכבת הקלה, במשך כמעט שלוש שנים החזקתי על הכתפיים שלי לבד כמעט את נת"ע, כי גם לא הכניסו אף אחד חדש, במקרה הייתי שם - - -

הדס בן אליהו: אבל זה לא במקרה.

אורית רישפי: יכול להיות, בסדר.

אורית רישפי: אוקיי, בכל אופן החקיקה שאנחנו דורשות ויש לנו רשימה של דברים, היא חקיקה עם שיניים, וחקיקה רוחבית.

אורית רישפי: זאת אומרת למשל יש את חוק שיווי זכויות האישה, אפשר לגשת אליו, לרענן אותו, להסדיר אותו, להרחיב אותו ולא לשחק איתנו - "תאגידים עירוניים בעוד שנה, תאגידים ציבוריים נראה מה מצב הבורסה" וכזה, אלא באמת לעשות חקיקה אחת ולתמיד.

אורית רישפי: נשים צריכות להיות, ברור מה זה ייצוג הולם, ייצוג הולם צריך להיות מובהר, לטעמנו ייצוג הולם הוא לא פחות מכחלקנו באוכלוסייה - 50-51 אחוזים, לא יודעת, תספרו כמה יש עכשיו, ככה צריך להיות.

אורית רישפי: הנושא השני הוא מעבר לחקיקה, כמו שאני אומרת חקיקה רוחבית ואפקטיבית.

אורית רישפי: הדבר הנוסף הוא שאנחנו צריכות להכנס ל- MOOD ולפעולה של אקסלרציה.

אורית רישפי: לא תהליכים, מספיק תהליכים, אני חושבת שמספיק אנשים מבינים בכל המגזרים מה צריך לעשות, אנחנו צריכות כרגע לבוא בגישה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מתפעלת מהאופטימיות שלך.

עאידה תומא סלימאן: את מאמינה שיש אנשים שמבינים - - -

אורית רישפי: לא, לא, לא.

אורית רישפי: אני חושבת אבל שאנחנו צריכות לשנות את השיח להיות פחות טולרנטיות לתהליכים, כמובן שאיפה שצריך תהליכים ימשכו התהליכים.

אורית רישפי: יש הרבה מקומות שצריך תהליכים וזה לא קשור לא לכסף, דרך אגב, וגם לא כל כך למגזרים.

אורית רישפי: אלא זה קשור לזה שהחברה היא עדיין שוביניסטית, כל החברה.

אורית רישפי: אני אגיד במלוא הכנות - - -

עאידה תומא סלימאן: אז איך את תעשי את השינוי?

אורית רישפי: כנראה גם אני נופלת לפעמים לסוג של שוביניזם אולי מגברים.

אורית רישפי: אנחנו תכף נכנס ל- - -

עאידה תומא סלימאן: אין לנו הרבה זמן, אני מבקשת.

אורית רישפי: הדבר הנוסף הוא, אני מציעה לעצמנו בצורה חזקה מאוד ואנחנו עושות את זה בעמותת "כן", אקסלקציה.

אורית רישפי: אנחנו רוצות האצה, לא כל דבר צריך להיות תהליכי.

אורית רישפי: מה שהבנו מה אנחנו רוצות, אנחנו צריכות להגיד מה אנחנו רוצות.

אורית רישפי: וזה גם עלה פה דווקא באזור של העצמה פוליטית וכלכלית, ראינו גם בנתונים כאן זה אזור מאוד חלש וגם אותו צריך לחזק.

אורית רישפי: זאת אומרת המציאות החברתית שלנו גם כפי שאמרה פרופסור חזן, אנחנו בעצם צריכות פה שינוי חברתי, זה לא בעיה של אנשים, אני לא מחדשת.

אורית רישפי: הנושא של חוסר שוויון מגדרי הוא לא רק הבעיה של הנשים אלא הוא באמת צריך לבוא כביטוי כשינוי חברתי, אנחנו נושאות בעול כי אנחנו אלה שסובלות מזה, אבל זה לא צריך להיות ככה ואנחנו צריכות לפעול גם בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: עוד משפט.

אורית רישפי: ועוד משפט אחד, יש לנו תוכנית במגירה שלא יכולנו להוציא אותה מזה שאנחנו עמותה קטנה ולא ממומנת יותר מידי, תוכנית שקראנו לה בזמנו "שוויון מגדרי דמוקרטיה ואזרחות פעילה" כי בעצם זה מה שצריך - - -

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, זה משפט מאוד ארוך בואי נסיים אותו.

אורית רישפי: - - בתוך הדברים האלה אז זהו, ומזל תגיד איך אנחנו עושות את זה בפועל.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, שניה חברות.

עאידה תומא סלימאן: קודם כל אני חושבת שאמרת דברים שבתיאוריה כולנו מסכימות איתם, אבל אני חושבת שאנחנו גם הגיע הזמן לסמן את הנסיגה שקורית בחברה הישראלית.

עאידה תומא סלימאן: אני כבר שנים מזהירה שנסיגה בכיוונים של זכויות אדם תעשה נסיגה בזכויות נשים.

עאידה תומא סלימאן: זה לא יכול להיות שאנחנו תהיה לנו אשליה שאנחנו נשיג יותר כנשים בזמנים שיש בהם התדרדרות של ערכי דמוקרטיה וזכויות אדם.

עאידה תומא סלימאן: אני רואה מה שקורה בשנים האחרונות, אני ראיתי כאשר דיברנו והשרה, לא פחות ולא יותר, לא איזה חברת כנסת מהצד, הביאה את ההצעה של אלימות כלכלית.

עאידה תומא סלימאן: אני ראיתי מה קרה בבית הזה, איך התנפלו עליה והתנהלו באלימות נגדה, חברי כנסת.

עאידה תומא סלימאן: אני רואה איך מתנהלים גם כן כאשר מדברים על נושאים שקשורים לחזקת הגיל הרך, על ההתחזקות של ארגונים שוביניסטים שפועלים בצורה מאוד ברורה בתוך הכנסת, ועושים LOBING גם בתוך המפלגות כדי לדרדר את העניין של שוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו צריכות להיות עירניות לדברים האלה, וזה מתבטא גם כן כאשר אין עין פקוחה על הייצוג של נשים נגיד בחברות הממשלתיות, אפילו אם יש חוק.

עאידה תומא סלימאן: אני מדברת גם כן על השוויון בשכר, או אי השוויון בשכר, הפערים בשכר, זה לא מספק אותי שמשרד האוצר יעשה מחקר ויגלה לנו שיש פער בשכר, נו באמת, שנים כבר מדברות על זה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לראות משרד האוצר, שלא לוקח אחריות ומנחה את המשרדים איך לזלזל בניתוח המגדרי של תקציב המדינה, זה ההבדל.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא רוצות שהם ישקפו לנו את המצב, זה התפקיד שלנו, תפקיד של ועדות, תפקיד של ועדות פרלמנטריות, תפקיד של החברה האזרחית, ולא תפקידה של הממשלה.

עאידה תומא סלימאן: תפקידה של הממשלה לתקן את המעוות ולא להרחיב אותו.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו עוד לא התחלנו לגעת בנושא של הרפורמה לשוויון מגדרי בתקציב המדינה, שהסתכמה בעצם בהעלאת גיל הפרישה לנשים.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן גם לדבר על זה בצורה גלויה, כי אם אנחנו רוצים להבין למה אנחנו לא מתקדמות בסגירת הפער בשוויון, אנחנו לא נצליח להוביל מדיניות אחרת.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לגברת מזל שאול מנכ"לית עמותת "כן", בבקשה גבירתי.

מזל שאול: תודה רבה.

מזל שאול: אני לא אאריך, אני אצטרף לאמירה מאוד חדה שאני רוצה להגיד בבמה הזאת.

מזל שאול: יש לנו כבר נתונים, מעריכות מאוד, אנחנו כולנו עוסקות בנתונים האלה ובתמונת המצב, ואנחנו מכירות את תמונת המצב הזאת, העגומה, כבר מספיק שנים.

מזל שאול: אני בעסק של עמותת "כן" מ-2017, וזה מספיק.

מזל שאול: אני חושבת שמפה אנחנו צריכים לבוא ולקרוא לחברות הכנסת שיוצאות ביוזמות כאלה ואחרות, נקודתיות, לחבור יחד, ללחוץ, לבוא ולהגיד הגיע הזמן לצאת בתוכנית לאומית לשוויון מגדרי.

מזל שאול: מה צריך לעשות אנחנו יודעים, יודעות, אנחנו צריכות סוף סוף לראות תכנית לאומית שמדברת על שוויון מגדרי, שאומרת מה צריך לעשות, אני יכולה לבנות תכנית כזאת בכמה דקות, כולנו פה ארגוני חברה אזרחית שנמצאים איתנו בזום ופה בחדר, אנחנו יודעות להוביל תכנית לאומית לשוויון מגדרי.

מזל שאול: הגיע הזמן שממשלת ישראל, כנסת ישראל, בקואליציה הרחבה ויחד עם האופוזיציה ויחד עם הקואליציה, יציגו למדינת ישראל ולאזרחיה ואזרחיותיה תכנית לאומית לשוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

שרון בריק דשן: אני אשמח גם לקבל את רשות הדיבור, שרון בריק דשן, מנכ"לית "קולך".

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

שרון בריק דשן: תודה.

שרון בריק דשן: אז קודם כל אני מברכת את יו"ר הוועדה על הדיון הזה, ובוודאי על הצגת מדד המגדר ועל העריכה שלו, ואני מבקשת להצליב בין מגדר למגזר.

שרון בריק דשן: אני רוצה להיכנס להיבט של הנשים הדתיות, של הפמיניזם הדתי, ואם הפרסום של מדד המגדר הנפתח בחשש שהגדלת אי השוויון בהקשר הקורונה עלולה לפגוע אנושות בהישגים של עשרות שנים, אז אני רוצה להתייחס לאזור הכי קרוב לעבודות השקופות, אולי לקהילות, ולדבר רגע על מה שקרה לנשים במגזר הדתי בהקשר של בתי הכנסת והקהילות.

שרון בריק דשן: בעוד בעבר נשים דתיות ישבו מאחורי המחיצה, היו מעורבות מעט מאוד בבתי הכנסת, אם בכלל, הגיעו עם הילדים לחצר בית הכנסת, אולי השתתפו בקידושים, ב-20 שנה האחרונות חל שינוי משמעותי.

שרון בריק דשן: נשים מגיעות לבתי הכנסת, הן מעורבות, הן משפיעות, התעוררה פעילות של נשים סביב שמחת תורה, קריאה במגילת אסתר, בת מצוות, כמובן שאני לא מתייחסת על כלל הציבור הדתי, אבל זה איפשהו בתוך המנעד המאוד רחב הזה.

שרון בריק דשן: וכשהגיעו מגבלות הקורונה הראשונות והגבלות בחללים, אז היה צריך באיזשהו שלב להצטמצם ל-50, אני לא יודעת אם אתן זוכרות שזה קרה, אבל היינו צריכים להצטמצם ל-50, אחר כך ל-20, אחר כך ל-10, וכדי לקיים תפילה בבית כנסת נדרש מניין של עשרה גברים, וככל שהיה צורך להצטמצם הראשונות לצאת היו הנשים.

שרון בריק דשן: אז בהתחלה הייתה איזו מין פלישה מעזרת גברים לתוך עזרת הנשים, אחר כך נשים באמת יצאו ולא נספרות וזה בגבולות ההלכה.

שרון בריק דשן: אבל יש לזה השלכות, ואמנם התפתחו מניינים בחוץ ברחוב, בחצרות, נוכחות של נשים לא מאוד גבוהה, וכשהיה שלב האופטימי והנשים התחילו לחזור לתוך בתי הכנסת, והילדים עוד לא היו מחוסנים, אז נשארו הנשים בבית עם הילדים.

שרון בריק דשן: וגם עד לפני חודש חודשיים כשהייתה חזרה נוספת כבר ילדים גם חזרו, בולטת מאוד אי החזרה של נשים, נשים נשארו מאחור ואני חושבת שזה מאוד מתכתב עם סיפור העבודות השקופות שאתן הצגתן.

שרון בריק דשן: נכון שגם יש אחוז מסוים של גברים שלא חזר לבתי הכנסת, אז אני אומרת שהצד הטוב בזה שזו בעיה חברתית ולא רק בעיה של נשים, כפי שגם אמרתן, הנושא בכלל אי השוויון הוא נושא של כלל החברה וגם בחברה הדתית הוא נושא של כלל החברה ולא רק של נשים.

שרון בריק דשן: אני רוצה ממש ככה בשתי מילים בהסתמך על המחקר של אריאל פינקלשטיין שהוא דוקטורנט בחוג למדעי המדינה באוניברסיטת בר-אילן, עשה מחקר על החברה הדתית, ככה פרסם אותה בתחילת השנה.

שרון בריק דשן: ואני אציג אולי שלוש נקודות קטנות שבהן אני רוצה לומר שהפער בין נשים לגברים הוא בולט יותר כשמדובר על החברה הדתית, כלומר נשים דתיות נמצאות בייצוג חסר ביחס לנשים שאינן דתיות ולצורך העניין ההגדרה הדתית תהיה בהצגה הזאת, בוגרות החינוך הממלכתי-דתי לעומת בוגרות הממלכתי.

שרון בריק דשן: אז ראשית, השירות הצבאי.

שרון בריק דשן: אמנם יש עליה ניכרת מהפכה של ממש בעשור האחרון, ועדיין רק כ-30 אחוזים מבוגרות החמ"ד משרתות בצה"ל ומהוות 9 אחוזים מכלל החיילות בצה"ל, ואלה שמתגייסות מתגייסות במוטיבציה גבוהה והן נמצאות דווקא בייצוג גבוה יחסית בנושא הקצונה, כלומר 10 אחוזים מהן יוצאות לקצונה.

שרון בריק דשן: דוגמה נוספת מתחום ההשכלה, 19.9 אחוזים מבוגרות החמ"ד לומדות חינוך לתואר ראשון, זה למשל 7.8 אחוזים מבוגרות החינוך הממלכתי, וכמובן שיש לזה השלכה גם בצד התעסוקתי.

שרון בריק דשן: אני כבר מתקדמת לתעסוקה, אז אני אומר ש- 25.8 אחוזים מכלל השכירות בוגרות החינוך הממלכתי-דתי עוסקות בחינוך.

שרון בריק דשן: יש פה הסללה חזקה מאוד מצד מערכת החינוך, זה לעומת 3.5 אחוזים בחינוך הממלכתי.

שרון בריק דשן: וגם במקצועות הבריאות והרווחה, 14.3 אחוזים מתוך בוגרות החינוך הממלכתי-דתי עוסקות במקצועות האלה לעומת 10 אחוזים מבוגרות הממלכתי.

שרון בריק דשן: ופה כמובן שהיינו רוצות לראות גם הכוונה גבוהה יותר למקצועות הטכנולוגיה.

שרון בריק דשן: והדברים האלה מתבטאים כמובן גם בשכר, יש פער של 15 אחוזים בין שכר של בוגרות החינוך הממלכתי לחינוך הממלכתי-דתי וכל אלה כמובן תוצאת הדברים הקודמים שאמרתי שאני מקווה שאנחנו נוכל להמשיך ולפעול ולשנות אותם בכל האמצעים, כלומר גם פה בעיצוב המדיניות, גם דרך עתירות משפטיות, גם דרך מערכת החינוך הפורמאלית והבלתי פורמאלית וגם באמצעות השיח הציבורי.

שרון בריק דשן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שמה שהעלית דומה או מסביר יותר את מה שאמרתי מקודם בעניין המגזרי ומוקדי הכוח, כאשר אמרתי איך אתם מודדים בחברה הערבית, כי אני חושבת שבקבוצות שונות בתוך האוכלוסייה מדדי הכוח ועמדות הכוח בתוך האוכלוסייה הם שונים מבאופן כללי בחברה הישראלית.

עאידה תומא סלימאן: כך שאולי יש ארגונים, אולי יש מוסדות, אולי יש עמדות שהן פנימיות של האוכלוסייה, שנשים נמצאות בהן או לא נמצאות והן יכולות ממש לשקף את איפה נמצאות הנשים בתוך המגזר הזה או אחר.

עאידה תומא סלימאן: וזאת בדיוק הייתה הדגמה מאוד טובה של איך משפיע המרחב שהוא לא בהכרח יכול להיכנס להגדרה של מוקד כוח, באופן כללי בחברה הישראלית, איך נכנס המקום הזה שזה בית כנסת או תפילה בבית כנסת, להבנה של נשים שנמצאות או במרחב הציבורי או במוקדי הכוח.

עאידה תומא סלימאן: אז תודה על ההסבר הזה.

עאידה תומא סלימאן: דוברת אחרונה, בבקשה גבירתי כי אנחנו נצטרך לסכם.

יפית אלפנדרי: אוקיי, טוב.

יפית אלפנדרי: יפית אלפנדרי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אני עוסקת כבר שנים רבות בכל הנושא הזה של סטטיסטיקה מגדרית, אני אדבר על שלוש נקודות מרכזיות, לצערי הרב הדיון הבא לא יתקיים בנושא פערי שכר מגדריים.

עאידה תומא סלימאן: נכון את כבר העלית את זה בשידור ישיר.

יפית אלפנדרי: נמשיך להעלות את זה כל פעם מחדש.

עאידה תומא סלימאן: נצטרך לבטל בגלל הקורונה את הישיבה הבאה.

יפית אלפנדרי: טוב, אז כנציגת הלמ"ס אני אפתח ואומר שנתונים מגדריים יש לנו, כל ניתוח שאנחנו מוציאים מהלמ"ס הוא בפילוח מגדרי.

יפית אלפנדרי: יש שתי חולשות שלנו בלמ"ס, אנחנו לא מקוננים סקר תקצוב זמן וסקר אלימות במשפחה, חוץ מזה - - -

עאידה תומא סלימאן: ואתם לא סוקרים את הנגב, האוכלוסייה הערבית בנגב.

יפית אלפנדרי: לא באופן מודע, כי אנחנו לא מוצאים סוקרים שיגיעו - - -

עאידה תומא סלימאן: אני כבר שש שנים שומעת את התשובה הזו שלא מוצאים סוקרים.

עאידה תומא סלימאן: אני אצא לחפש לכם.

יפית אלפנדרי: אני אשמח לקיים על זה דיון עם פתרונות, כי באמת אנחנו לא מוצאים, אבל אנחנו - - -

עאידה תומא סלימאן: אז נעשה פגישת עבודה על זה.

יפית אלפנדרי: מה שהתחלתי להגיד אבל, שיש שני נושאים שאנחנו באמת לא מודדים אותם, סקר תקצוב זמן, סקר אלימות במשפחה.

יפית אלפנדרי: אבל בואו אני אגלה לכן סוד, אנחנו לא נגלה איזה משהו שאנחנו לא יודעות.

יפית אלפנדרי: אז נתונים יש, נתונים זמינים יש, נתונים לפי פילוח מגדרי יש, וצריך להתקדם הלאה ואני מסכימה מאוד עם מה שעמותת "כן" אמרו שבאמת צריך לפרוט את זה ממש לפעולות.

יפית אלפנדרי: אני יכולה להגיד שאני נמצאת בצוות בין-משרדי לקדם את החלטה 1325 של האו"ם, לקדם את כל הנושא של שוויון מגדרי במשרדי ממשלה, וממש קריאה לפעולה, הפגישה הבאה תהיה עם החברה האזרחית ולראות איזה פעולות ACTION ITEAMS ממש פורטות אותם כדי לקונן אותם לנושא של שוויון מגדרי, גם כל הנושא של אמנת איסטנבול שעלה פה.

יפית אלפנדרי: ודבר אחרון לפני הישיבה פה, ולפני הדיון שלי שלא התקיים, קצת הסתכלתי על כל מיני קריטריונים ותקרת הזכוכית, ואני מברכת מאוד את יושבת הראש ואת "כן" שהעלו את כל הנושא הזה של הדירקטורים.

יפית אלפנדרי: עשיתי איזה סקירה ממעוף הציפור באמת מה הקריטריונים להיכנס לנבחרת הזאת, ומה שאפשר לראות שמלכתחילה יש הדרה של נשים רק בקריטריונים של להיכנס לתוך הנבחרת.

יפית אלפנדרי: כלומר זה מועדון סגור שאין יותר מידי משחקים, אז נכון.

יפית אלפנדרי: עכשיו זה מאוד מתקשר להטיות המגדריות, כי כנראה שמי שהחליט מה הקריטריונים פחות מודע מגדרית, או יודע שצריך לעשות חמישים-חמישים.

יפית אלפנדרי: אבל מבחינת הכניסה, כלומר יש כבר מחסום לנשים להיכנס מעצם הקריטריונים עצמם.

יפית אלפנדרי: אז אני מברכת באמת על הדיון שהתקיים בנושא, אני מקווה מאוד שנפגש ואני אציג את המחקר שלי.

עאידה תומא סלימאן: אני גם רוצה שנשב ונעשה את הישיבה שהייתה אמורה להתקיים תכף, עוד מעט, בנושא פערי שכר ואנחנו נקיים אותה.

עאידה תומא סלימאן: אבל לצערי בגלל המצב, כל חצי שעה יש לנו כנראה מאומת חדש בבניין, אז נצטרך לבטל את הישיבה.

עאידה תומא סלימאן: אני גורמת לכן הרבה נחת עם מה שאני אומרת, אני יודעת.

עאידה תומא סלימאן: אבל זאת המציאות במדינה כולה, בואו נודה, הכנסת היא רק דוגמה ממה שקורה במדינה.

עאידה תומא סלימאן: וזה שלא עושים סגר וזה שנותנים לנו את האמון המלא, פתאום המדינה מאמינה לנו, "לכו תבדקו את עצמכם, תחליטו אם אתם צריכים להיות בבידוד או לא", זה לא אומר שהמצב הוא לא מדאיג.

עאידה תומא סלימאן: ואני באמת רוצה לנצל את ההזדמנות שאנחנו בשידור לפנות לציבור ולהגיד, שלא לזלזל.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, יכול להיות שההתנהלות של הממשלה מול המגיפה עכשיו נותנת לנו הרגשה שנחליק ככה בשקט את המגיפה, היא מוטעית.

עאידה תומא סלימאן: אל תתבדו.

עאידה תומא סלימאן: אני היום בבוקר שמעתי על המסמך של קבוצה של רופאים מאוד בכירים וסטטיסטיקאים ומדענים, שפנו לממשלה והודיעו שנכון, שההדבקה היא הרבה יותר רחבה ומהירה, והמחלה כאילו יותר קלה, האומיקרון, אבל זה לא מונע בגלל שההדבקה רחבה.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו האפשרות של לקבל חולה במצב קשה היא 1/500 במקום 1/100 שזה המצב הכללי של הקורונה, זה אומר שאנחנו יכולים בעוד שבוע שבועיים להיות עם 100,000 אנשים מאומתים ביום.

עאידה תומא סלימאן: זה אומר שאנחנו יכולים להגיע למצבים שבהם מערכת הבריאות לא תוכל לשאת את המספר של החולים, וגם של החולים במצב קשה.

עאידה תומא סלימאן: לכן, אני חושבת שכדאי מאוד לפנות לציבור להתנהל בצורה מאוד חכמה, לשמור על עצמכם, לבדוק ואם מתברר שאתה או את חולה, לא לזלזל, להיות בבידוד, וכן לחכות עד להחלמה מהירה.

עאידה תומא סלימאן: את השיעור בבריאות ושמירה על עצמנו נתנו לציבור, אבל אני חושבת שהממשלה גם כן צריכה לקבל על עצמה את האחריות ולא לגלגל אותה על הציבור.

עאידה תומא סלימאן: לא כל הציבור ידע להתנהל, ובסופו של דבר יהיו השלכות, השלכות כלכליות, בריאותיות וגם נפשיות.

עאידה תומא סלימאן: לא יכול להיות שלא מצהירים על סגר כי לא רוצים לקחת על עצמנו את הנטל הכלכלי, אבל עובדה, הרבה עסקים כבר, כולל הכנסת, לא מצליחים להתנהל בצורה טובה, והרבה עסקים נסגרים בגלל שהבעלים שלהם או העובדים שלהם או חולים או נמצאים בבידוד.

עאידה תומא סלימאן: מי יפצה את הציבור על זה?

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהממשלה חייבת לקחת אחריות על המצב הזה, לא לעשות את האומיקרון מחלה שקופה, או מגיפה שקופה, כי היא לא.

עאידה תומא סלימאן: כי היא נוגעת בנו, היא נוגעת בחיים שלנו, בעסקים שלנו, במצב הכלכלי שלנו.

עאידה תומא סלימאן: והמדד המגדרי יצליח בעוד כמה שנים למדוד את התוצאות של המדיניות הזו, אבל אנחנו לא יכולים ולא יכולות לחכות עוד כמה שנים.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שההצהרות שהיו והכיוון שאתן נתתן והמלצתן עליו, שהממשלה והמדינה חייבת לקחת אחריות יותר גם בנושא של אי שוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: זאת באמת מחלה שקופה עד עכשיו בחברה, וכמה שאנחנו מנסות למשוך את אור הזרקורים על המציאות הזו, לא יתכן שכל הצרות על ניסיון לקדם שוויון מגדרי מסתכמות בפרומיל אחד.

עאידה תומא סלימאן: לא יכול להיות, כל שנה בפרומיל אחד.

עאידה תומא סלימאן: וחלק מזה לא באחריות של המדיניות המובלת, בנושא של מוקדי הכוח.

עאידה תומא סלימאן: אם יש צד טוב לעניין של החוק הנורבגי, ולא תבינו אותי לא נכון, אני נגדו, החוק הנורבגי העלה את מספר הנשים הפעם, זה לא אומר שיש שינוי מגמתי.

עאידה תומא סלימאן: ובנושא הכלכלי הקצבאות או המענקים שנתנו לציבור בתקופת הקורונה, נותנות את האשליה כאילו יש סגירת פער שכר, לא, יש או אם בעניין ההכנסה של הציבור, לא.

עאידה תומא סלימאן: זה לא הרבה מהשינויים האלה וחלק מהשינויים לצערי הם לא מגמתיים, הם לא מושכלים והם לא תוצר של מדיניות רגישת מגדר.

עאידה תומא סלימאן: והגיע הזמן לשנות את זה, והגיע הזמן לשנות את זה שאני חושבת שהדרישה של תכנית לאומית לשוויון מגדרי זה מה שאנחנו רוצות שתהיה התוצאה של הקבינט לשוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: העבודה של הקבינט של שוויון מגדרי שאני שוב אומרת, לצערי, ישב רק פעם אחת עד עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: אני מפצירה ואני קוראת לשרה מירב מיכאלי האחראית על הקבינט לשוויון מגדרי, לכנס, ואנחנו יכולות לעזור בהרבה מהמידע שיתאסף מולנו.

יפית אלפנדרי: הרשות לקידום מעמד האישה מובילה את הצוות הבין משרדי.

עאידה תומא סלימאן: את הצוות הבין-משרדי, לא לשוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: הצוות הבין-משרדי בעניין 1325, עד כמה שידוע לי, 1325 לא מתייחס לשוויון מגדרי באופן כללי, אלא מתייחס לנושא שאף אחד במדינה הזו לא רוצה להתייחס אליו, זה תפקידן של נשים באיזורי קונפליקטים מזויינים.

עאידה תומא סלימאן: המדינה לא רוצה להתייחס, מכניסה את הראש מתחת לחול, גם הממשלה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא במצב של קונפליקט כזה, אנחנו לא במצב של המשך כיבוש, אז אני רוצה לראות על מה ידונו, אולי על ייצוג נשים בדירקטוריונים הממשלתיים.

עאידה תומא סלימאן: לצערי שאני נשמעת ככה צינית, אבל המציאות גורמת לי את זה.

עאידה תומא סלימאן: עדיף מאשר לבכות, לא?

עאידה תומא סלימאן: הנושא השני שאני חושבת שאנחנו בירכנו תמיד על העבודה המאומצת של "שוות" בנושא המדד הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני אשמח, כפי שאמרתי, שאנחנו נשב ונדון על הייחודיות של המגזרים ובדיקת התוצאות, המדד והקריטריונים, מדדים שאתם מחליטים עליהם.

עאידה תומא סלימאן: ואני קוראת לכולן באמת, אנחנו נבדוק את הקריטריונים שדיברת עליהם בעניין ייצוג נשים בדירקטוריונים הממשלתיים של חברות ממשלתיות, ואנחנו נבדוק את זה, אנחנו נקיים את הדיון על פערי שכר ונקווה רק בריאות לכולם.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה ואני נועלת את הישיבה.