ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 168, 2022-01-31 12:00

מיכאל ביטון: שלום לכולם, אני מתנצל על העיכוב, סיימנו דיון ארוך ומורכב בסוגיית הקנאביס הרפואי.

מיכאל ביטון: גילינו שם עולמות שלמים וקשים.

מיכאל ביטון: עכשיו אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק איסור פרסומת והגבלת השיווק של מוצרי טבק ועישון (תיקון - ביטול החרגת העיתונות המודפסת), התשפ"א-2021, של חבר הכנסת מוסי רז ולצידה הצעת חוק איסור פרסומת והגבלת השיווק של מוצרי טבק ועישון (תיקון - ביטול החרגת העיתונות המודפסת), התשפ"א-2021, של חברי הכנסת עופר כסיף, איימן עודה, סמי אבו שחאדה וחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מיכאל ביטון: החוק הזה קיים בכנסת ישראל שנים רבות ומטעמי בריאות הציבור הגדיר את איסור הפרסום במדיות השונות, אבל החריג את העיתונות המודפסת.

מיכאל ביטון: נשמח לשמוע מנציגי הממשלה על הסיבות להחרגה במקור, מה היו השיקולים?

מיכאל ביטון: מה היו הקריטריונים?

מיכאל ביטון: כיצד נתקבלה ההחלטה להחריג את העיתונות המודפסת.

מיכאל ביטון: הטענה היסודית שאני מניח שיוזמי החוק יעלו כשידברו ראשונים, הטענה שאם זה לא בריא, זה לא בריא באינטרנט, זה לא בריא בכל מקום אחר וגם בעיתונות הכתובה.

מיכאל ביטון: לצד זה נאפשר לשמוע בקשב רב גם את הנפגעים הפוטנציאליים מתיקון החוק הזה, העיתונות המודפסת, היצרנים וכל אחד שירצה לומר את דברו יזכה לומר את זה פה, כך אנחנו נוהגים.

מיכאל ביטון: בתהליך חקיקה לא עושים מחטפים ולא עושים חקיקה פזיזה.

מיכאל ביטון: אני מעריך שהיום בעיקר נקדיש להתדיינות ושמיעת הצדדים.

מיכאל ביטון: ככל שנסיים את הדיון, הדיון הבא ייקבע להצבעות ואם הדיון לא יסתיים נמשיך דיון בפעם הבא ונשאיר את האופציה להצבעות בדיון הבא.

מיכאל ביטון: היום לא תהיינה הצבעות, אז אפשר להירגע להיות ממוקדים ולדבר לעניין.

מיכאל ביטון: נתחיל עם יוזמי החוק, חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

מוסי רז: תודה אדוני יושב הראש.

מוסי רז: ראשית אני רוצה למען הגילוי הנאות, חשוב שידעו, נפגשתי עם נציגי פיליפ מוריס ונפגשתי עם שני נציגים של העיתונות הכתובה, אם צריך אוכל גם לתת שמות.

מוסי רז: בוודאי שאינני רוצה שהעיתונות הכתובה תיפגע.

מוסי רז: חופש העיתונות חשוב לי מאוד, מדובר בעצמאות העיתונות והמשך קיומה של העיתונות, כולל העיתונות הכתובה.

מוסי רז: לגבי פילים מוריס אין לי שום חשיבות בחברה, מצדי הם יכולים לסגור מחר בבוקר, לדעתי זה עדיף מצד מדינת ישראל ומצד אזרחי מדינת ישראל.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, פטרת מראש את הצורך להצביע היום אבל אני מבקש שתקבע פגישה בהקדם כי הפגרה מתקרבת.

מיכאל ביטון: אני לא רוצה לייצר מצב שמישהו יחשוב שעשינו דברים במהירות.

מוסי רז: אינני מעוניין במחטף, דברתי גם עם נציגי הנפגעים וחשוב שנשמע אותם פה, אני בעד לתת להם כל זמן שירצו להשמיע.

מוסי רז: אבל אני חושב שצריך לקבוע לוח זמנים מהיר כי מדובר בחיי אדם.

מיכאל ביטון: אמרתי, אם נסיים דיון, פעם הבאה תהיינה הצבעות.

מיכאל ביטון: אם לא נסיים את הדיון, יהיה המשך דיון והצבעות בפעם הבאה.

מוסי רז: אבל הפעם הבאה צריכה להיות קרובה מאוד משום שהפגרה מתקרבת.

מיכאל ביטון: אתה רואה שהתייחסנו לזה ברצינות ולא מסמסנו את הנושא, אתה יודע כמה הוועדה הזאת עמוסה.

מיכאל ביטון: למרות שהחוק הזה רגיש ויש כוחות שמופעלים עליו, אנחנו לא פוחדים מאף אחד ועושים את מה שנכון.

מוסי רז: לגבי הצעת החוק שלי, הגשתי הצעה דומה בכנסת ה-15 בשנת 2000 והיא עברה בכנסת בקריאה טרומית וראשונה בשנת 2002.

מוסי רז: הצעת החוק הזו אוסרת את הפרסום בעיתונות הכתובה.

מוסי רז: הצעה דומה ניסחה העמותה לדמוקרטיה מתקדמת, הגישה אותה חברת הכנסת יעל גרמן, גם את ההצעה שלי הגיש בזמנו חבר הכנסת חיים אורון, יש הצעה דומה לחבר הכנסת כסיף וקבוצת חברי הכנסת שידברו עליה.

מוסי רז: כשניסחתי את ההצעה עוד לא הייתה אמנת האו"ם למניעת עישון, 106 מדינות בעולם מגבילות פרסום על סיגריות ומוצרי טבק.

מוסי רז: כל מדינות אירופה, לא כולל שווייץ שאינה נמצאת באיחוד האירופי, אוסרות פרסום בעיתונות הכתובה מזה יותר מ-25 שנה.

מוסי רז: זה לא דבר חדש.

מוסי רז: עיתונים שמחשיבים את עצמם בעולם, למשל הניו יורק טיימס בארצות הברית שם אין איסור פרסום, באופן וולונטארי כבר יותר מ-20 שנה לא מפרסמים סיגריות.

מוסי רז: אם יש עיתון כזה בארץ שלא הוזכר, הוא כמובן ראוי לשבחים.

מוסי רז: מדוע?

מוסי רז: הסיגריה היא הרוצחת הכי גדולה בהיסטוריה.

מוסי רז: רק בישראל לבדה מתים בשנה 8,000 איש מעישון.

מוסי רז: כולנו פה עם מסיכות בגלל הקורונה ואנשים חוששים לבוא לפה בגלל הקורונה, מעישון מתים כל שנה כמו שמתו בקורונה בשנתיים.

מוסי רז: בשלוש שנים מתו מעישון כמו שמתו בכל מערכות ישראל.

מוסי רז: על זה אנחנו מדברים.

מוסי רז: לא מדברים פה על משחק ילדים.

מוסי רז: מחקרים מראים שאיסור הפרסום מוריד את מספר המעשנים.

מוסי רז: ראיתי מחקר שהראה ירידה של 4%.

מוסי רז: תארו לכם שנוריד באיסור הפרסום את מספר המתים ב-4%.

מוסי רז: נציל ממוות 320 ישראלים בשנה, על זה אנחנו מדברים.

מוסי רז: לא מדברים על משהו שמישהו לא רוצה שיפרסמו דבר כזה או אחר.

מוסי רז: ב-2005 ישראל חתמה על האמנה למלחמה בעישון של האו"ם, שקובעת שכל מדינה חתומה תאסור פרסום בשטחה לסיגריות ומוצרי טבק.

מוסי רז: בלי מגבלות ובלי החרגות.

מוסי רז: מאז עברו 17 שנה, מאז ההצעה הזאת עברה בקריאה ראשונה עברו 20 שנה.

מיכאל ביטון: תכף נשמע גם מה הייתה הסיבה.

מוסי רז: יושב לידי חבר הכנסת לשעבר יהודה גליק שיכול לספר לכם פוליטית מה היה בוועדה הזאת לפני שלוש שנים בדצמבר 2018, כשעברה ההצעה החשובה לאיסור הפרסום ומדוע הוחרגה העיתונות הכתובה.

מוסי רז: כשהתחילו לשוחח אתי על זה אמרו לי שבגלל שהייתה הסכמה והייתה הבנה.

מוסי רז: לא הייתה הסכמה ולא הייתה הבנה.

מוסי רז: הייתה סיבה פוליטית שמנעה את זה באותו זמן.

מוסי רז: מי שהיה שר הבריאות מנע באותו זמן את העברת החוק מסיבה פוליטית.

מוסי רז: כשאמרתי בוועדה שאני מציע להחריג רק את "יתד נאמן", כולם הבינו את הבדיחה וכולם תחקו משום שאף אחד לא חשב שזה בסדר שיפרסמו סיגריות בעיתונות הכתובה.

יהודה גליק: רק שהוא קשור ל"מודיע" לא ל"יתד נאמן".

מוסי רז: לא תיקנו אותי.

מוסי רז: כך או אחרת, אני מכיר את הטיעונים שיגידו - - -

מיכאל ביטון: אגב, יש עיתון חרדי לדעתי שמסרב לפרסם סיגריות למיטב זיכרוני.

מיכאל ביטון: קיבל החלטה עקרונית, אז לא להשמיץ את כולם.

מוסי רז: אם מתקבל דבר כזה מעצמו אני חושב שזה מבורך.

מוסי רז: יבואו ויגידו מה אתם רוצים, הצעירים לא קוראים עיתונים.

מוסי רז: חברות הטבק והסיגריות שמפרסמות בעיתונים לא עושות את זה כי הם החליטו שהן רוצות לתת ל"מודיע" או ל"ידיעות אחרונות", או "הארץ", או "ישראל היום", או כל שם אחר ששכחתי, תרומה.

מוסי רז: לא זו הכוונה שלהן.

מוסי רז: הן עושות את זה משום שזה משפיע.

מוסי רז: זה משפיע גם על אחוז המעשנים וגם כמה מעשן כל אחד.

מוסי רז: אני שותה קפה ומפרסמים קפה בעיתונים.

מוסי רז: למה עושים את זה?

מוסי רז: עושים כי אולי ראיתי את המודעה ואני אכין עוד כוס קפה.

מוסי רז: אותו דבר לגבי סיגריות, ככה זה עובד וכמובן שככל שמעשנים יותר, עולה מספר המתים, כולל מתים מעישון פאסיבי שגם עליהם צריך לדבר.

מוסי רז: זה לא כמו שנאמר מזיק לבריאות, זה הורג.

מוסי רז: על זה אנחנו מדברים.

מוסי רז: אני רוצה להיות קצר ותכליתי אנחנו צריכים להכין את זה כמה שיותר מהר.

מוסי רז: אנחנו צריכים לקחת בחשבון שאיננו רוצים לפגוע באף עיתון במדינת ישראל.

מוסי רז: לאחר שההצעה תעבור לקריאה ראשונה נצטרך לבדוק אפשרויות של מתן פיצויים, או כל אפשרות אחרת לכל פשרה שתעלה פה היום, אפשר לדבר עליה אחרי הקריאה הראשונה.

מוסי רז: זה צריך לעבור דחוף קריאה ראשונה על מנת שנוכל, אם יהיה צורך, להחיל דין רציפות.

מוסי רז: רק דבר אחד אני מבקש שלא יעלה היום, שלא יגידו לא היה לנו זמן לחשוב על זה, לא היה לנו זמן לדבר על זה.

מוסי רז: ההצעה הזו על השולחן 22 שנים אדוני היושב-ראש, הגיע הזמן שהיא תעבור בשבועות הקרובים קריאה ראשונה בכנסת, נשתווה למה שהיינו ב-2002 כדי שתוכל לעבור שנייה ושלישית בקרוב גם.

מיכאל ביטון: מ-2002 עד 2018 היא עברה שנייה ושלישית?

מוסי רז: לא, ב-2002 היא כללה איסור פרסום בעיתונות.

מיכאל ביטון: תודה לך.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת עופר כסיף בבקשה.

עופר כסיף: תודה רבה אדוני היושב-ראש ותודה לחברי חבר מוסי רז.

עופר כסיף: לא אחזור על הדברים שכבר נאמרו, רק אומר כמה דברים ואתייחס לנקודה אחת שלא עלתה.

עופר כסיף: קודם כל אני מסכים עם מה אמר קודמי, בעיקר לגבי הנושא של חופש העיתונות ופיצוי לעיתונים, אבל צריך לחכות עם זה קודם כל שתעבור הצעת החוק בקריאה ראשונה ובדיון המעמיק יותר בקריאה השנייה אפשר וראוי יהיה להתייחס לנקודה הזאת.

עופר כסיף: הזכיר חבר הכנסת רז את האמנה FCTC שישראל חתמה עליה.

עופר כסיף: ישראל אשררה את האמנה שעוסקת בפיקוח על הטבק ומוצרי עישון.

עופר כסיף: ישראל אשררה את החתימה שלה על האמנה הזאת ב-2005.

עופר כסיף: בסעיף 13 לאותה אמנה נקבע שהמדינות החברות באמנה, כאמור ישראל אשררה את החברות באמנה, תיישמנה איסור גורף על פרסום, קידום וחסות של מוצרי טבק ועישון תוך חמש שנים מאז האישור.

עופר כסיף: מאז עברו כאמור 17 שנה.

עופר כסיף: ישראל מחויבת על פי האמנה הזאת, עוד לפני שאנחנו מדברים על הדברים הערכיים החשובים כשלעצמם.

עופר כסיף: על פי המחויבות לאמנות בין לאומיות, לפי סעיף 13 לאמנת המסגרת לפיקוח על הטבק, ישראל מחויבת הייתה ב-2010 ליישם איסור גורף, אני מדגיש את המילה "גורף", על פרסומים, קידום וחסות של מוצרי טבק וזה לא נעשה.

עופר כסיף: לכן החוק מוצדק והכרחי גם על הבסיס של מחויבות בין לאומית של מדינת ישראל.

עופר כסיף: דבר נוסף, לפי מחקר שנערך ב-2016 של פרופסור לוי וד"ר רוזן, סליחה שאין מולי את שמותיהם הפרטיים, איסור גורף על פרסום של מוצרי עישון וטבק יקטין באופן משמעותי את שכיחות העישון למעלה מ-4% בתוך חמש שנים.

עופר כסיף: מבחינה מספרית לפי המחקר, זה יוריד בעשרות אלפים, בין 30,000 ל-40,000 את מספר המתים מעישון.

עופר כסיף: יש פה עניין של חיים, "החיים ממש" כמו שאמר מישהו בהקשר אחר.

עופר כסיף: חייבים להזכיר שאנחנו לא מדברים רק על נזקי עישון שגורמים לתמותה, אלא גם על נזקי עישון שגם אם הם לא גורמים לתמותה, הם גורמים למחלות.

עופר כסיף: הם גורמים לנזקים ארוכי טווח.

עופר כסיף: אגב, כמובן שהדבר הכי חשוב הוא האדם ובריאותו בהקשר הזה, אבל בנוסף, זו גם עלות יותר גבוהה למשק שנגזרת מטיפולים רפואיים, תרופות, תלות, ירידה ביכולת העבודה.

עופר כסיף: אני מדגיש ואומר שוב, זה לא העיקר, העיקר הוא בריאותו של האדם והאדם.

עופר כסיף: בנוסף לזה יש גם נזקים כלכליים משמעותיים וגם על זה צריך לתת את הדעת.

עופר כסיף: דבר נוסף שחשוב להדגיש, מחקרים מראים שגם היום, בעידן הרשתות החברתיות, פרסום בעיתונות המודפסת משפיעה על התחלת עישון בקרב בני נוער.

עופר כסיף: בין השאר גם בגלל אופן הפרסום.

עופר כסיף: כלומר זה לא רק הפרסום עצמו זה גם אופן הפרסום.

עופר כסיף: אנחנו יודעים שמפרסמים בתחומים שונים, לא רק בתחומי עישון וטבק, זו הגדרת הפרסום, רוצים לפרסם בצורה אטרקטיבית.

עופר כסיף: כאשר פונים בעיקר לצעירים, בכל נושא שהוא ובכל סחורה שרוצים לפרסם, בטח בתחומי טבק ועישון, פונים לקהל היעד בצורה שמדברת אליו ומפתה אותו.

עופר כסיף: הדבר הזה נעשה, למי שעוקב אחרי הפרסומים בתחום שאנחנו מדברים בו, אנחנו רואים שהפנייה לצעירים נעשית על ידי האטרקטיביות של הפרסומות, כך שיוצא שלעשן זה "קול".

עופר כסיף: את זה גם צריך לקחת בחשבון וכאמור המחקרים מראים שלמרות הרשתות החברתיות, עדין בעיתונות המודפסת יש השפעה מכרעת על תחילתו של עישון בקרב צעירים.

עופר כסיף: דבר אחרון שארצה לומר, לא אאריך בו עכשיו אלא כאשר נדבר בנושא של התקשורת והפיצוי שאולי נזדקק לו בשלב של הקריאה השנייה, אני רוצה להזכיר משהו.

עופר כסיף: ידידי הטוב, המנוח והחסר כל כך שנדמה לי שלפני שבוע מלאו ארבע שנים למותו, משה נגבי, כתב בזמנו מאמר מצוין, כשהיה באוניברסיטת הרווארד, על מה שהוא מכנה צנזורה עצמית.

עופר כסיף: אחד מהדברים שהוא מתעסק בהם, לא היחיד, אחד מהם, זה איך אנשי תקשורת, בעיקר בתקשורת המודפסת, מצנזרים את עצמם כדי לא להכעיס את הספונסרים של החברות.

עופר כסיף: ככל שהחברה יותר גדולה וחזקה, כך הצנזורה העצמית גדלה.

עופר כסיף: אם אנחנו רוצים, ואנחנו רוצים, בוודאי חברי מוסי רז ואני, להגן ולחזק את חופש העיתונות, יש פה דווקא היבט של חיזוק חופש העיתונות משום שהוא יקטין את הצנזורה העצמית.

עופר כסיף: על זה אנחנו גם צריכים לתת את הדעת, אבל את זה נעשה בשלב הבא ואני אסתפק בכך, תודה.

מיכאל ביטון: תודה לך חברי הכנסת עופר כסיף.

מיכאל ביטון: נשמע עכשיו שני דוברים שיתמקדו בהיבט הבריאותי, זכות הצגה ראשונית למי שעלול להיפגע מהחוק ונעבור לגופים ציבוריים ככל שנספיק.

מיכאל ביטון: דנה פרוסט, האגודה למלחמה בסרטן, בבקשה.

דנה פרוסט: שלום לכולם, תודה על ההזדמנות לדבר.

דנה פרוסט: אני רוצה לחזק ולחדד את ההשפעה של הפרסום על בני נוער.

דנה פרוסט: מה שאנחנו רואים בשנתיים האחרונות בתקופת הקורונה בהגברת התנהגויות סיכון בקרב בני נוער, מחייבים אותנו להגביר את הצעדים שאנחנו נוקטים נגד התחלות עישון בקרב בני נוער.

דנה פרוסט: אנחנו יודעים שגם חשיפה לפרסומות בעיתונות הכתובה, אבל גם חשיפה לפרסומות, או תוכן מקודם בדיגיטל וברשתות החברתיות, לכל אלה יש היבטים והשפעה על התחלות עישון.

דנה פרוסט: התכנים שנמצאים, גם בעיתונות הכתובה וגם ברשתות החברתיות הן תכנים שגם עליהם צריך לשים את הדגש.

דנה פרוסט: תכנים שמציעים הטבות שונות, גם כאן צריך לחדד את ההנחיות.

דנה פרוסט: מעבר לעובדה שהקידום שנעשה בשנים האחרונות של חברות הטבק והניקוטין, זה בעצם של מוצרי העישון החדשים שמהווים התחלות עישון חדשות, דרך להתחלת עישון חדשה בקרב בני נוער, זה שער כניסה לעולם העישון.

דנה פרוסט: בני נוער מתחילים דרך סיגריות אלקטרוניות, דרך מוצרי עישון חדשים, עוברים למוצרי עישון בבערה ואנחנו מקבלים דור נוסף שמכור למוצרים מסוכנים, ממכרים, ממיתים.

דנה פרוסט: זה בסופו של דבר מה שצריך לעמוד בראש סדר היום.

דנה פרוסט: המטרה, אני מניחה, של כל ההתכנסות היא להגן על הדור הצעיר מפני מחלות, מפני תחלואה מרובה ומחלות שונות ומפני מוות.

דנה פרוסט: אני מצטערת שאני מדברת באופן בוטה אבל זה מה שצריך לומר.

דנה פרוסט: כי בן נוער שמתחיל לעשן בגיל צעיר, הסיכוי שלו להישאר כמבוגר מעשן הוא סיכוי הרבה יותר גדול, קרוב ל-90% מהמבוגרים המעשנים בארצות הברית התחילו לעשן לפני גיל 18.

דנה פרוסט: לכן אנחנו צריכים לקחת את זה בחשבון ואני מאוד מקווה שבסופו של הדיון, יוחלט על ביטול ההחרגה, כמו גם צעדים נוספים שיש לנקוט על מנת למנוע התחלות עישון בקרב בני נוער.

דנה פרוסט: תודה.

מיכאל ביטון: תודה לך דנה פרוסט מהאגודה למלחמה בסרטן.

מיכאל ביטון: חגי לוין, ההסתדרות הרפואית, בבקשה.

חגי לוין: תודה אדוני היושב-ראש.

חגי לוין: פרופסור גיא לוין, יו"ר איגוד רופאי בריאות הציבור.

חגי לוין: ליווינו את הדיונים הקודמים, טוב מאוד שאתה מעלה את הנושא ואני בטוח שתקדם אותו במהירות.

חגי לוין: ההחרגה של העיתונות היא כתם על הכנסת בישראל.

חגי לוין: זה פשוט קלון, כי אנחנו מאפשרים את הקשר הטמא הזה.

חגי לוין: הכסף שמגיע מהמוות של 8,000 איש בישראל כל שנה זה לא כסף שראוי לגעת בו.

חגי לוין: זה לא כסף שהעיתונות הכתובה בישראל צריכה לגעת בו.

חגי לוין: אנחנו מדברים על הנורמה החברתית, המאבק לצמצום נזקי העישון זה מאבק על הנורמה החברתית.

חגי לוין: כל עוד בעיתונות שלנו יש מודעות למוצרים, שפשוטו כמשמעו הורגים אחד מכל שני משתמשים לפחות, אז יש פשוט קלון בהחרגת העיתונות.

חגי לוין: אנחנו חייבים בהקדם האפשרי לתקן את הליקוי החמור הזה.

חגי לוין: צריך להבין שמחקרים בעולם מראים שאותו כלי תקשורת שמקבל כסף מחברות הטבק, גם מסקר את הנושא בצורה מתונה יותר מאשר כלי שלא מקבל כסף מחברות הטבק.

חגי לוין: זה מעבר לעובדה שגם הילדים שלנו וגם בני הנוער חשופים לעיתונות.

חגי לוין: הם רואים את המודעות האלה, זה נותן לגיטימציה לדבר שהוא פשוט בלתי נסבל ויפה שעה אחת קודם, תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה לך פרופסור חגי לוין.

מיכאל ביטון: עורך-דין עמוס האוזר, יו"ר המועצה הישראלית למניעת עישון.

עמוס האוזנר: אני מלווה את החוק הזה מאז שנחקק ב-1983.

עמוס האוזנר: אני רוצה להביא לתשומת לבכם שהיוזמה המקורית יצאה בשנת 1972, של חברת הכנסת חייקה גרוסמן ממפ"ם ומלחמת יום הכיפורים ב-1973 עצרה את היוזמה ההיא.

עמוס האוזנר: מאוחר יותר ניסחתי עבור חבר הכנסת מרדכי ורשובסקי הצעת חוק לאיסור פרסום גורף ומוחלט ולצערי ההצעה אמנם עברה את הקריאה הטרומית אבל לא התקדמה מעבר לקריאה הראשונה.

עמוס האוזנר: בשנת 2018 עלה הרעיון של פשרה, שתאפשר פרסומת לסיגריות בעיתון ומאחוריה מודעה של עמוד שלם של נזקי העישון כפי שמשרד הבריאות ינסח.

עמוס האוזנר: הרעיון נראה על פניו כרעיון לא רע בכלל.

עמוס האוזנר: מצד אחד אמנם אנחנו מפרסמים את הסיגריות, אבל מצד שני אנחנו נותנים הזדמנות גם לפעול נגד זה.

עמוס האוזנר: הרעיון הזה, עד כמה שהוא נשמע יפה על הנייר ובארצות הברית הוא עבד יוצא מהכלל לגבי מכשירי טלוויזיה, כשהיה מותר לפרסם פרסומות לסיגריות ואז היה צריך לפרסם גם פרסומת נגד, בישראל זה פשוט לא עבד.

עמוס האוזנר: זה לא עבד מכמה סיבות: זה לא עבד קודם כל מפני שזה נוצל לרעה.

עמוס האוזנר: חלק מהעיתונים, במקום לעשות את הפרסומת שקבע משרד הבריאות פשוט לקחו את האזהרה הקטנה ועשו אותה עמוד שלם, כאילו זאת הפרסומת של משרד הבריאות.

עמוס האוזנר: זה לא היה שווה כמובן שום דבר.

עמוס האוזנר: דבר שני, לא היה גם שום מעקב אחרי הפרסומות, כך שלפרסומות הנגד יהיה קשר למודעה לסיגריות.

עמוס האוזנר: כך למשל פרסומות לסיגריות אלקטרוניות שאומרות עישון זה גרוע, עישון זה לא טוב, תעברו מיד לסיגריות אלקטרוניות.

עמוס האוזנר: מה אנחנו רואים מאחור?

עמוס האוזנר: עישון זה לא טוב.

עמוס האוזנר: זאת אומרת שמודעה של משרד הבריאות תמכה דווקא בעמדה של המפרסם, בדיוק ההפך ממה שהייתה הכוונה.

עמוס האוזנר: לצערנו, המטרה של ירידה בעישון עקב הגברת המודעות, עקב מודעות הנגד האלו שהיו חלק בסיסי ויסודי באותה פשרה של 2018, הדבר הזה פשוט לא מומש והמטרה הזו לא הושגה.

עמוס האוזנר: צודק חגי לוין כאשר הוא מפנה לך, שעיתון שמקבל פרסומת, הכיסוי שלו את נזקי העישון, נמוך יותר.

עמוס האוזנר: הדבר נבדק בשנת 1992 ב"New England Medicine", כתב עת מהמדרגה הראשונה בתחום הרפואה והיחס הוא בערך 1:3 לרעת הכיסוי התקשורתי ולראיה הניו יורק טיימס, שהחליט ביוזמתו ב-1996 לא לפרסם סיגריות, פתאום התחיל לכתוב בצורה מאוד מאסיבית עד פי 6 על נזקי העישון מאשר היה לפני כן.

עמוס האוזנר: זאת אומרת שיש לנו כאן נתון ודאי שלעיתונים יש היום תמריץ לא לכתוב על נזקי העישון.

עמוס האוזנר: לא רק לא לכתוב על נזקי העישון, העיתונים גם לא כותבים כאשר אדם נפטר כתוצאה מעישון והוא יכול להיות איש מוכר, הם לא יכתבו את נושא העישון באותו ההקשר.

עמוס האוזנר: כתבתי על זה מאמר בעין השביעית שיש כאן עיוות מציאותי מכיוון שאנשים שיודעים את הסטטיסטיקה ש-8,000 איש מתים כל שנה מעישון, לא רואים אדם מסוים שנפטר מהעישון, למה?

עמוס האוזנר: כי העיתונות מסתירה את העובדה הזאת.

עמוס האוזנר: העיתונות לא כותבת באופן חופשי על נזקי העישון.

עמוס האוזנר: יש איזושהי צנזורה פנימית שלא מאפשרת לציין שאדם נפטר כתוצאה מעישון ויש הרבה כאלה.

עמוס האוזנר: הניצול לרעה הגרוע ביותר לדעתי של החוק הקיים היה במה שנקרא תוכן שיווקי או תוכן קידומי.

עמוס האוזנר: אנחנו ראינו כתבות בעיתונים שברור לגמרי שהן ממומנות על ידי יצרני הסיגריות או החומרים המסוכנים האחרים, אבל הם לא נתנו מאחור בכלל את האזהרה הזאת כי הם אמרו זה לא פרסומת.

עמוס האוזנר: לכן אני מאוד מבקש כבר בשלב הזה של הקריאה הטרומית להכניס להגדרה פרסומת גם את המילים "תוכן שיווקי" ו"תוכן מקודם" כי אחרת רבותיי, החוק הזה לא יהיה שווה הרבה, תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה לך.

מיכאל ביטון: איתי, היועץ המשפטי של הוועדה בבקשה.

איתי עצמון: רציתי לומר כמה משפטים לגבי התיקון שמוצע כאן.

איתי עצמון: ליוויתי מקרוב את התיקון האחרון שהיה בחוק, התיקון המקיף מאוד שדברו עליו כאן חברי הכנסת, שאכן אושר סופית בינואר 2019 וקבע לראשונה למעשה איסור פרסומת בהגדרה מאוד מרחיבה, הגדרה שכוללת את כל סוגי הפרסומות, העקיפות, הישירות, המקוונות וכו'.

איתי עצמון: כחלק מהפשרות, פשרות פוליטיות בין היתר, שהיו בזמן הליך החקיקה, הוועדה קבלה את ההחלטה להחריג את העיתונות המודפסת, אבל הטילה מגבלות מאוד חמורות על פרסומות בעיתונות המודפסת, בין היתר לגבי הצורה של הפרסומת, מספר הפרסומות שמופיע בגיליון וכו'.

איתי עצמון: אני אדגיש בפני הוועדה שהתיקון הזה נבע גם מפשרות פוליטיות ואנחנו נתנו לו גיבוי משפטי וחשבנו שניתן להגן עליו, שאין מניעה משפטית לקבל תיקון כזה, בעיקר מאחר וראינו צורך להגן על העיתונות המודפסת ועל הכנסותיה מפרסום.

איתי עצמון: כמובן שבחלוף הזמן, עברו כשלוש שנים מאז - - -

מיכאל ביטון: זה עמד בעתירות של בג"ץ?

איתי עצמון: כן, הייתה עתירה של המיזם הרב מגזרי למיגור העישון, עתירה בין היתר נגד הכנסת ובית המשפט אמר: "הסוגיה של החרגה חלקית של העיתונות המודפסת נדונו ארוכות בדיוני ועדת הכלכלה והשיקולים להחרגה הוצעו גם פני מליאת הכנסת בעת אישור ההצעה.

איתי עצמון: ההחרגה נומקה כך מאחר שתכליתו העיקרית של החוק היא להגביל פרסומת למוצרי עישון העשויה לעודד צעירים וקטינים להתחיל שימוש במוצרי עישון ומאחר שצעירים חשופים פחות לעיתונות המודפסת, הרי שהחרגה החלקית של העיתונות המודפסת מאיסור פרסום לתוך הטלת מגבלות קשות תשפיע באופן מוגבל בלבד על תכלית החוק.

איתי עצמון: מאידך, נוכח המצב הקשה של העיתונות המודפסת, שאין חולק על חשיבותה בחברה הדמוקרטית, קיים חשש מפני פגיעה משמעותית לאיתנותה ככל שהאיסור יחול עליה באופן מלא, מה שיפגע את הכנסותיה מפרסום".

איתי עצמון: בית המשפט כתב בפסק הדין שגם נציגי משרד המשפטים וגם אנחנו, כאן בייעוץ המשפטי של הוועדה, נתנו גיבוי להחלטה הזאת.

איתי עצמון: בית המשפט גם פסק שהתיקון הזה לא מבסס כל פגיעה חוקתית.

איתי עצמון: כלומר הוא למעשה את התיקון הזה ולא פסל אותו.

עופר כסיף: התייחסתי גם לעניין הזה של חופש העיתונות ודווקא ההפך, מה שאני אומר, יש הוכחות במחקרים ובנתונים שככל שהעיתונות יותר שבויה בידיים של בעלי הון ושל עסקים גדולים, ככה היא פחות חופשית.

עופר כסיף: בהקשר הספציפי הזה זה בא לידי ביטוי.

איתי עצמון: הוועדה יכולה לקבל עכשיו כל החלטה אחרת כמובן, אני רק מציג את התמונה העובדתית כפי שעמדה אז, שהוועדה דנה בתיקון לפני כשלוש שנים.

מיכאל ביטון: האם יש פה נציג של הממשלה שהיה נוכח ומעורב בתהליך החקיקה?

מיכאל ביטון: נציג של המשרדים?

מוסי רז: חבר הכנסת לשעבר יהודה גליק היה מעורב יותר מכל המשרדים יחד.

מיכאל ביטון: אני מחפש נציג של הממשלה.

שי סומך: שי סומך ממשרד המשפטים.

שי סומך: אני אפתח בזה שוועדת השרים לענייני חקיקה תומכת בהצעת החוק בקריאה טרומית ולפני הקריאה הראשונה היא בקשה שהצעת החוק תובא שוב בפניה.

שי סומך: לא הייתי בזמן אמת, אבל טיפלתי בחוק בשלבים יותר מאוחרים.

מיכאל ביטון: האם כשנחקק החוק הייתה התייחסות למתווה רב שנתי או הייתה החרגה לצמיתות?

שי סומך: ועדת שרים התנתה את התמיכה שלה בהצעת החוק בכל שתוחרג - - -

מיכאל ביטון: בהצעת החוק הזאת?

מיכאל ביטון: החדשה?

מיכאל ביטון: תסביר בבקשה.

שי סומך: שוב, לא הייתי בזמן אמת, אבל ועדת שרים לענייני חקיקה התנתה את התמיכה בהצעת החוק מ-2018 בכך שתוחרג העיתונות המודפסת מאיסור הפרסומת.

שי סומך: כמו שאיתי ציין, מבחינה משפטית לא חשבנו שההחרגה לא עומדת במבחן חוקתי, זה גם מה שאמרנו בוועדה והפרקליטות הגנה בבג"ץ על התיקון ובית המשפט קיבל את העמדה.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת לשעבר יהודה גליק מיוזמי החקיקה, בבקשה.

יהודה גליק: אני רק אוסיף את עו"ד איתי שגם היה מעורה בחקיקה, גם קודמך, יושב-ראש הוועדה איתן כבל שבהחלט היה גורם משמעותי וגם חבר כנסת לשעבר איל בן ראובן.

יהודה גליק: קודם כל אני רוצה לברך את ההזדמנות ההיסטורית שאני מסכים עם הצעות החקיקה של חברי כנסת מוסי רז ועופר כסיף.

מיכאל ביטון: זו לא פעם ראשונה שהסכמת את חברים מהשמאל.

יהודה גליק: בעיקרון כל מה שקשור לחיי אדם, שהוא בעיני אחד הדברים הכי משמעותיים, בעניין הזה אני מסכים אתם.

יהודה גליק: אני גם מייצג את הנושא לא רק כחבר כנסת לשעבר אלא גם כנציג ארגון שנקרא "אמיצים" שזה ראשי תיבות של אלמנות, יתומים, צעירים.

יהודה גליק: אני רוצה לומר לך נתון, כ-60% מהאנשים בישראל שמתים לפני גיל 45 מתים מעישון.

יהודה גליק: זה אומר שכ-700 איש מתחת לגיל 45 נפטרים מידי שנה בישראל, 60% מהם זה סרטן ודום לב, זה מחמת העישון.

יהודה גליק: כשסיימתי את תפקידי בכנסת פנה אלי רופא בעל שם עולמי שאמר לי שבהצעת החוק הזו הצלתי יותר חיים ממה שהוא הציל.

יהודה גליק: במקרה הרופא הזה הוא אבא שלי.

מיכאל ביטון: אבא שלך הוא פרופסור גליק, ממייסדי בית החולים סורוקה שהקים את המיון בסורוקה וניהל אותו עשרות שנים.

עופר כסיף: ויש עוד דברים טובים להגיד עליו.

מיכאל ביטון: ברגע שחבר הכנסת כסיף ראה שהוא תומך בחוק הוא שקל למשוך אותו אבל הוא חזר בו.

יהודה גליק: אני רוצה לומר קצת לגבי ההיסטוריה.

יהודה גליק: ניסיתי להעביר את החוק שאוסר פרסום באופן גורף.

יהודה גליק: לפני כן רציתי להעביר חוק אחר שמעלה את גיל העישון לגיל 21.

יהודה גליק: כשהגשתי את הצעת החוק, עמדת משרד הבריאות הרשמית, שאני יוצא מתוך הנחה שזו הייתה גם עמדת השר, הייתה שיש להחריג את העיתונות מפאת כבוד העיתונות הכתובה.

יהודה גליק: בעצמי גם נפגשתי עם ינון אנגל ועמוס שוקן וגם אמרו לי, תשמע לי, אנחנו באים עם הצעה יותר טובה, אנחנו נפרסם כל יום בכל העיתונים בארץ מודעות נגד העישון.

יהודה גליק: זו המצאה גאונית נפלאה וקשה לעמוד מולה.

יהודה גליק: אלא מה, המציאות טפחה על פנינו.

יהודה גליק: ממשלת ישראל ומשרד הבריאות קבלו מתנה, שווי של מות מיליוני שקלים, תעשו חשבון של שלוש שנים, כל יום, בכל העיתונים בישראל, יש דף פרסום.

יהודה גליק: הם לא ניצלו את זה, לא פרסמו שם לא גמילה מעישון, לא אתה אפשרויות שיש, כלום.

יהודה גליק: פשוט בזבזו את הדבר הזה.

יהודה גליק: גם הנימוק המרכזי שהסבירו את החרגת העיתונות, היא נדחית.

יהודה גליק: גם זה שהציעו פיצוי צריך להיזהר - - -

מיכאל ביטון: אתה אומר שבהסכם הקודם היו שטחי פרסום בחינם לממשלה לקמפיינים של מניעה ולא השתמשו בזה?

יהודה גליק: השתמשו בזה בצורה מאוד לא רצינית.

יהודה גליק: גם מר אנגל אמר לי קודם שלא ניצלו את זה באופן הגיוני, לא לקחו אדם שמומחה בפרסום, לא כלום.

לימור מגן תלם: אתה אומר שלא ניצלו בצורה מיטבית, אבל כן ניצלו את זה?

יהודה גליק: בצורה מאד לא מיטבית.

יהודה גליק: למשל אמרו שיפרסמו שם את אפשרויות הגמילה, את מספרי הטלפון לגמילה, לא עשו כלום.

יהודה גליק: כאילו ישב שם פקיד ואמר תשימו שם ככה וככה מתים, לא הייתה שם חשיבה פרסומית , קבלו מתנה של מאות מיליוני שקלים ולא ניצלו אותה.

יהודה גליק: שתי הערות לסיום: הראשונה, לא זכור לי שפיצינו את הרדיו ואת הטלוויזיה ואת שאר הגורמים כשאסרנו את הפרסום, זו תהיה בעיה אם נפצה את העיתונות הכתובה.

יהודה גליק: יותר מזה, העיתונות הכתובה היום, המודפסת, חשופה היום גם באינטרנט.

יהודה גליק: היום אתה יכול להיכנס לאינטרנט ולהוריד את הגרסה המודפסת.

יהודה גליק: כלומר, ברגע שהחקיקה אוסרת על פרסום באינטרנט, אז היא אוסרת גם את הדבר הזה.

יהודה גליק: הערה נוספת, קשה לי להאמין על עיתונים חרדים שמפרסמים סיגריות.

יהודה גליק: לא מכיר אף עיתון חרדי שהיה מסכים לפרסם חזיות.

יהודה גליק: אני לא מכיר אף רב חרדי שמתיר להתאבד.

יהודה גליק: מכיוון שאנחנו מדברים על גורם המוות הכי נורא, פי שתיים מהקורונה, הפרסומת בעיתונות יוצרת אווירה כאילו זה משהו לגיטימי וטוב.

יהודה גליק: נתנו צ'אנס אבל המציאות מחייבת לאשר את הצעת החוק המבורכת של חברי הכנסת מוסי רז ועופר כסיף.

יהודה גליק: הפה שהתיר צריך להיות הפה שיאסור.

יהודה גליק: תודה.

מיכאל ביטון: זה עיקרון הלכתי.

יהודה גליק: נכון, ועדת הכלכלה היא הפה שהתיר, הגיע הזמן שהיא גם הפה שיאסור.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: נשמע את עמוס שוקן, המוציא לאור של עיתון "הארץ", בבקשה.

עמוס שוקן: שלום לכולם.

עמוס שוקן: אני מתפלא על חבר הכנסת לשעבר יהודה גליק שלא מכיר את החוק שהוא חוקק.

עמוס שוקן: אף פעם לא הייתה הבטחה לפרסם כל יום מודעה נגד עישון.

עמוס שוקן: כן הייתה התחייבות של העיתונים כנגד כל מודעה של טבק, לתת שטח מקביל ושווה למודעה ללא תשלום של משרד הבריאות, שיעשה בה מה שהוא רוצה ויפרסם נגד עישון.

עמוס שוקן: הדבר הזה, בעיתונים שאני רואה, אני לא רואה הרבה אבל רואה כמה כל יום, הדבר הזה מתקיים באופן קבוע ואין מצב שתתפרסם אצלנו בעיתון, או בידיעות אחרונות או מעריב או גלובס או ישראל היום, מודעה של עישון, של טבק, של יצרני סיגריות, כאשר אין באותו גיליון מודעה מנוגדת לעישון של משרד הבריאות, לדעתי זה לא קיים.

עמוס שוקן: מהבחינה הזו, העיתונות המודפסת עומדת בהתחייבות שלקחה על עצמה כשנחקק החוק.

עמוס שוקן: מתעוררת אצלי שאלה, הדיון הוא במאה אחוז בפרסום בעיתונות המודפסת, אבל לעיתונות המודפסת, גם בשלוש השנים האלה קרו כמה דברים ואחד מהם זה שחלקת הפרסום במשק הישראלי הוא לדעתי אולי פחות מ-10%, כשפעם, לפני המון שנים הוא היה 40%.

עמוס שוקן: החוק שעבר לפני שלוש שנים הוא חוק ש - - - כל כך הרבה פרסום לטבק, כל כך הרבה נוכחות של טבק בחנויות, היום אתה לא רואה סיגריות כשאתה הולך לחנויות, אלא אתה רואה קופסאות סגורות בלי שום זום אין, שלא יקרה מקרה שתראה פתאום קופסת סיגריה בחנות ותקנה אותה.

עמוס שוקן: כמובן, באמצעי הפרסום המאסיביים ברשתות החברתיות שהיום הם חלק ניכר מתקציב הפרסום, אין פרסום טבק, גם לא אצלנו בדיגיטל.

עמוס שוקן: המידה שאפשר לראות את העיתון המודפס בדיגיטל היא מאוד מצומצמת.

עמוס שוקן: יש מעט אנשים שעושים את זה והם בדרך כלל אנשים מבוגרים.

עמוס שוקן: אבל בכל זאת מספרם קטן.

עמוס שוקן: צריכה להישאל שאלה, חוק הטבק שעבר לפני שלוש שנים היה לדעת כל מחוקקיו הישג עצום.

עמוס שוקן: יש שאלה ששווה לבדוק, באיזו מידה הוא השפיע על עישון בישראל?

עמוס שוקן: בכל זאת זה כבר שלוש שנים שהוא קיים.

עמוס שוקן: גם מעניין לבדוק את ההשפעה של המודעות של משרד הבריאות נגד עישון בעיתונות המודפסת על ירידה בעישון, שאני חושב שזה גם קרה.

עמוס שוקן: דובר קודם על זה שהעיתונים מקבלים פרסום ותוכן שיווקי לטבק, זה פשוט לא נכון.

עמוס שוקן: אני לא רואה באף עיתון שיש תחליף.

עמוס שוקן: אם זה היה קורה זו הייתה הפרה של החוק על ידי עיתון שהיה מתייחס לתוכן שיווקי שמקדם עישון כדבר שהוא מחוץ לחוק.

עמוס שוקן: אני פשוט לא חושב שמי שאמר את זה יכול להראות ראיה שזה קיים.

עמוס שוקן: אולי בעיתון זניח שלא שומר גם על חוקים אחרים, אז גם זה יכול לקרות לו.

עמוס שוקן: אני לא מכיר עיתון כזה.

עמוס שוקן: המקום של העיתונות בפרסום הוא מאוד מינורי היום בשוק הישראלי.

עמוס שוקן: אנשים רואים פרסומת בטלוויזיה וברשתות החברתיות הרבה יותר ממה שהם רואים בעיתונות המודפסת.

עמוס שוקן: לפני שמחוקקים את זה צריך לבדוק אם אנחנו צודקים שהאפשרות שנתנו למשרד הבריאות לפרסם ללא תשלום בפעם הראשונה, קמפיין משמעותי נגד עישון, אם היא לא הביאה תועלת יותר מאשר הנזק שהביאו המודעות של הטבק שמתפרסמות אצלנו.

עמוס שוקן: יכול להיות שיראו שבקרב קוראי העיתונים יש ירידה בעישון.

עמוס שוקן: גם לפני שלוש שנים ועוד יותר עכשיו, העיתונות נסוגה כל הזמן בהכנסות שלה מפרסום בסופו של דבר זה יכול להשפיע על היכולת שלה לתפקד כגורם עצמאי.

עמוס שוקן: העניין אם אתה עושה עיתון שמשרת את המפרסמים הגדולים, אני חושב שזה לא תלוי בשאלה אם הם קיימים או לא קיימים, זה באופי של העיתון.

עמוס שוקן: אני לא נתקלתי בשום מקרה של הקלה בכיסוי של ענין העישון כתוצאה מכך שהחברות יכולות לפרסם אצלנו.

עמוס שוקן: אחד הדברים שאפיינו את הליך החקיקה של החוק כפי שהוא היום, כל פעם שהייתי בא לישיבה של ועדת הכלכלה כדי לדון בחוק הזה, אז היה אומר שם מישהו, הנה בדיוק היום עמוס בא הנה לדבר בעד החרגת העיתונות, מצד שני כותבת נגד איזה שהוא שינוי שמישהו רוצה להכניס לחוק והיא כותבת בעד מניעת הפרסום ובעד החוק הזה.

עמוס שוקן: אז שאלו אותי מה אתה אומר על זה?

מוסי רז: לצערנו זה נכון רק לגבי "הארץ" ו"דה מרקר".

עמוס שוקן: אולי זה נכון, אבל בכל אופן ב"הארץ" וב"דה מרקר" זה ככה.

עמוס שוקן: העיתונאים כותבים את מה שהם חושבים שנכון וברור שאין שום מעורבות של צדדים עסקיים ונתנו מספיק דוגמאות במשך השנים לנזקים שגרמנו לעצמנו בכתיבה על טייקונים וכן האלה.

עמוס שוקן: בכל אופן, ההצעה שלנו היא שלא תבטלו את הפרסום בעיתונות המודפסת, אבל שנגדיל את היקף השטח, נכפיל את היקף השטח שאנחנו נותנים למשרד הבריאות כדי לקדם את הקמפיין נגד עישון.

עמוס שוקן: שנעשה את זה לתקופה ונראה את ההשפעות של זה בסוף התקופה.

עמוס שוקן: אפשר לעשות את זה גם עכשיו על התקופה שחלפה, אבל גם קדימה.

עמוס שוקן: אם נראה שאנחנו מורידים את העישון בקרב קוראי העיתונים, שזה לדעתי מה שיהיה, אז מה טוב.

מיכאל ביטון: תודה רבה לעמוס שוקן.

מיכאל ביטון: ינון אנגל, חבר הנהלה בידיעות אחרונות.

ינון אנגל: אני קצת נפעם ממה ששמעתי פה.

ינון אנגל: אם מישהו חושב שעיתון במדינת ישראל ירצה לקבל כספים מגורם ממשלתי כדי לפצות אותו על זה שהוא לא מפרסם מודעות של סיגריות, זה פשוט חלום באספמיה.

ינון אנגל: זה לא יקרה, זה לא קורה וזה לא ראוי בכלל שזה יעלה על סדר היום.

ינון אנגל: לגופו של עניין, אני חושב שכולם מבינים את המצב הכלכלי שהעיתונות הכתובה נמצאת בו.

ינון אנגל: כולם יודעים שמודעות ברחו לגוגל ולפייסבוק שאפילו לא משלם מס הכנסה במדינת ישראל.

ינון אנגל: כל העניין של הפרסום של העיתונים, הפרסומים בעבר היו מאוד שיווקיים, היו שחקני קולנוע, אנשים חשובים, יושבים בערב ליד מדורה ומדליקים סיגריות.

ינון אנגל: זה נעלם לגמרי.

ינון אנגל: המודעות שהיום יש בעיתונים הן מאוד מצונזרות, תעקבו אחר המודעות עם אנשי שיווק, בעצם לא מעודדים שם לעשן סיגריות, הם שמים רק את המותג והמחיר שלו.

ינון אנגל: מה שאתם מדברים, שזה דוחף, הפרסום שלפני עשר שנים כבר לא קיים היום.

ינון אנגל: בהמשך למה שאמר עמוס, הסכמנו לתת שטח פרסום חליפי, אני מסכים עם חלק מהדוברים שלא ניצלו את זה מספיק מבחינה שיווקית.

ינון אנגל: אני לא מומחה שיווקי, אבל זה עובד בצורה כזו שמשרד הבריאות מעביר דרך האינטרנט מודעה לחודש מסוים וכל הזמן המודעה הזאת רצה.

ינון אנגל: אני חושב שיש מקום ליותר קריאטיביות וכמו שבארצות הברית, המועצה למניעת עישון ב-2013 כתבה, שבארצות הברית, דווקא המודעות הנגדיות גרמו להורדת העישון ולא לתוספת העישון.

ינון אנגל: אנחנו מוכנים כעיקרון להוסיף עוד שטחים בחינם למשרד הבריאות כדי שתהיה להם אפשרות לפרסם יותר טוב.

ינון אנגל: אני לא איש שיווק אבל אני חושב שיש מקום לשפר את המודעות, היום זו מודעה אחת לכל החודש, זה בכלל לא מה שמדובר פה.

ינון אנגל: מדובר פה על השיווק שהיה בעיתונות הכתובה ובמגזינים לפני הרבה שנים וזה לא נכון להיום.

ינון אנגל: אני מאוד מברך על המחשבה שצריכים להגן על העיתונים במקרה הזה.

ינון אנגל: אנחנו מוכנים לשבת סביב השולחן ולהידבר.

ינון אנגל: אני אומר, הפתרון, כמו שאנחנו חשבנו, להגדיל את השטח ובמקום עמוד אחד לתת שני עמודים.

ינון אנגל: להגדיל את מודעת האזהרה מ-30% ל-50%.

ינון אנגל: תיקחו בחשבון שאם יש שלושה עמודים שלמים בעיתון שמפרסמים - - -

מיכאל ביטון: אני רוצה להבין, אתה מציע פה הצעות אופרטיביות לפשרה מול מציע החוק?

מיכאל ביטון: מציעי החוק, כדאי שתקשיבו.

מוסי רז: אמרתי שקודם כל צריך להעביר את החוק כפי שהוא בקריאה ראשונה.

מיכאל ביטון: אבל קודם צריך להקשיב, אחרי זה תחליטו מה שאתם רוצים.

מוסי רז: הקשבנו, נמשיך להקשיב ונגיב אחרי הדברים.

מיכאל ביטון: אני רק מבקש שהפשרה שהוא מציע, תישמע.

ינון אנגל: המחשבה שלנו, גם של עיתון הארץ וגם של ידיעות אחרונות הייתה שנגדיל את השטח שניתן למשרדי הפרסום, במקום עמוד אחד ניתן שני עמודים.

ינון אנגל: נאפשר לו לפרסם כל מה שהוא רוצה, אולי גם בענייני קורונה ולאו דווקא רק בטבק.

ינון אנגל: הדבר הזה, עם שכלול שיווקי של משרד הבריאות, נותן תרומה מדויקת.

ינון אנגל: דווקא הניסיון בארצות הברית הראה שכשה

ינון אנגל: פסיקו את המודעות האלה, העישון עלה.

ינון אנגל: אני חושב שצריך לקבוע תקופה לבחון את העניין הזה ולא להפיל על העיתונות הכתובה גרזן כי זה חלק מהדמוקרטיה הישראלית.

ינון אנגל: תודה.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת אוסאמה סעדי בבקשה.

אוסאמה סעדי: תודה אדוני היושב-ראש, טוב שחזרת בריא.

אוסאמה סעדי: חבריי עופר כסיף ומוסי רז הגישו את ההצעה ותמכנו והצבענו בעד ההצעה החשובה הזאת, כי קודם כל מעניינת אותנו בריאות האזרחים וחייהם, זה קודם לכל ולכן תמכנו.

אוסאמה סעדי: אבל אי אפשר לבטל ולהתעלם מהמצוקות של העיתונות הכתובה.

אוסאמה סעדי: לא רק העברית, יש פה נציגים של "הארץ" ו"ידיעות אחרונות", אבל גם עיתונות בערבית, אנחנו יודעים מה מצבם הכספי לאחר כל העניין הדיגיטאלי, הם במצב כלכלי קשה והעניין הזה יביא עכשיו עוד מכה.

אוסאמה סעדי: לכן, כמו שאמר מוסי, אני בעד לחשוב על פיצוי, אולי המדינה צריכה לתת פיצוי, יש פה הצעות גם מצד העיתונות, גם מצד העיתונות בערבית שחלק גדול מההכנסות שלהם זה הפרסום הזה.

אוסאמה סעדי: צריך לראות איך אפשר בראש ובראשונה לשמור על הבריאות ועל חיי האזרחים, אבל לחשוב על דרך לפצות את העיתונות ואולי לבחון את הצעות העיתונות.

אוסאמה סעדי: מכיוון שזה עדיין בטרומית, אני מציע שננצל את הזמן בין הקריאה הראשונה לשנייה והשלישית לבחון את כל ההצעות האלה ומכיוון שמדובר בהצעות חוק פרטיות, צריך להזמין גם את משרדי הממשלה ובעיקר את משרד האוצר אם יש עלויות תקציביות.

מיכאל ביטון: משרד האוצר אמור להיות בדיון הזה, אבל מכיוון שמראש לא ייחסנו עלויות, ניתן לו בהמשך.

מיכאל ביטון: תודה לך חבר הכנסת סעדי.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת כסיף בבקשה.

עופר כסיף: תודה רבה אדוני.

עופר כסיף: אני שב ואומר, גם חברי מוסי אמר, שאנחנו בהחלט בעד דיון בנושא הפיצוי, אבל אחרי שהקריאה הראשונה תעבור, אין סיבה לדחוס את זה עכשיו.

עופר כסיף: יותר חשוב שהקריאה הראשונה תעבור, בוודאי לפני הפגרה ורצוי שהרבה לפני.

עופר כסיף: אני רוצה להגיד משהו לאדון אנגל, כל מי שמכיר קצת את הפסיכולוגיה של הפרום יודע שההצעה הזאת היא הצעה מופרכת לאו דווקא בנושא של העישון, זה יכול להיות גם בנושאים אחרים.

עופר כסיף: ברגע שיש חשיפה לדבר מה, גם אם אתה באותו זמן חושף את הציבור הרלוונטי לביקורת, עצם החשיפה שכבר נעשה, היא הבעיה.

עופר כסיף: זה לא נותן מענה, לא בנושא של עישון ולא בנושאים אחרים.

עופר כסיף: לכן, אני אישית לא מקבל את ההצעה הזאת ודוחה אותה כהצעה לדיון והצבעה, או כחלופה למה שאני הצעתי.

עופר כסיף: אני אומר שוב, עצם החשיפה היא הבעיה וצריך להפסיק את החשיפה הזאת.

עופר כסיף: לא לפצות עליה לכאורה על ידי כך שמאזנים את זה ביקורת חלופית.

עופר כסיף: לכן אני אישית, כל עוד מדובר בהצעה שלי, לא מקבל את האלטרנטיבה הזאת.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: שירה כסליו מנכ"לית המיזם הרב מגזרי למיגור העישון יצאה, אז נסגור את הדיון הזה.

מיכאל ביטון: יהיו מספר דוברים שידברו ראשונים בדיון הבא: שבי גטניו – מנכ"ל העמותה לדמוקרטיה מתקדמת ידבר ראשון, אחריו שירה כסליו – מנכ"לית המיזם הרב מגזרי למיגור העישון, אחריה רחל גור מלובי 99, אחריהם ד"ר יעל בר זאב – יו"ר החברה הרפואית למניעה ולגמילה מעישון.

מיכאל ביטון: ארבעה דוברים שידברו בדיון הבא, אם לא יהיו ביקושים לדוברים נוספים בדיון הבא, לאחר ארבעת הדוברים הללו, נעבור מיד להצבעה בדיון הבא.

מיכאל ביטון: הדיון יקבע בעוד חודש מהיום במושב הזה.

מיכאל ביטון: תודה רבה לכולם, אני נועל את הישיבה.