ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 152, 2022-01-18 09:00

מיכאל ביטון: בוקר טוב.

מיכאל ביטון: אנחנו ממשיכים את הדיונים בהצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2018-2017) (תיקון מס' 7) (הארכת תוקף הוראת מעבר), התשפ"ב-2022.

מיכאל ביטון: הוראת המעבר הזאת כבר הגיעה אל הכנסת ולא עברה במליאה.

מיכאל ביטון: היא נידונה בוועדה שלנו.

מיכאל ביטון: לפנים משורת הדין אנחנו עשינו דיון כללי מחדש נוסף והיה דיון אחד, והיום נמשיך דיון כללי לזמן מוקצב ומשם נעבור להצבעות.

מיכאל ביטון: ההוראה הזאת עניינה עיגון מצב ביניים של התחשבנות בין שני גופים עסקיים בהעברת תוכן ביניהם.

מיכאל ביטון: ההסכמים הללו היו קיימים בין הגופים העסקיים הללו עוד טרם כניסת הוראת השעה הזאת לתוקף.

מיכאל ביטון: התחייבו במשרד התקשורת להציג חקיקה כוללנית שמבטלת את הצורך בהוראת השעה הזאת.

מיכאל ביטון: רפורמה בעולם התכנים והתקשורת נדרש ומתבקש.

מיכאל ביטון: שוק התקשורת משתנה, יש בו שחקנים חדשים לשיטת העברת מידע, נתונים ושירותים בכלים טכנולוגיים מגוונים ביחס למה שהיה בעבר, בעיקר יס והוט בכבלים, ועכשיו העולם הדיגיטלי על בסיס אינטרנט הופך להיות הדבר המרכזי, והעולם הזה משתנה.

מיכאל ביטון: כאמירה אחת ראשונית אנחנו שומעים את קולות היזמים, האמנים ואנשי המקצוע שעוסקים בהפקות מקור בישראל, ואנחנו נשמיע את קולם ברפורמת תקשורת שתעסוק בתכנים, והרפורמה הזאת נדרשת להגיע בשנה הקרובה, לפי ההתחייבות של שר התקשורת להביא אותה לשולחן.

מיכאל ביטון: החקיקה הזאת שתעסוק בתכנים ובהסדרת כל עולם הספקים בתחומי התוכן והתקשורת לא תעבור כאן ללא מענה להפקות מקור וללא גיבוי לעולם הזה של יוצרים מקומיים.

מיכאל ביטון: אנחנו נקדם את הוראת השעה הזאת אבל רפורמה כללית לא תעבור כאן ללא התייחסות להפקות מקור ושמירה על ההזדמנויות לאמנים ישראלים ויוצרים ישראלים להיות חלק מהצמיחה של התחום הזה ולעגן את הזכויות שלהם בתחום הזה.

מיכאל ביטון: מעבר לכך כל רפורמה בתקשורת ורפורמה בתוכן תעסוק ותיבדק לפי הפגיעה שלה בחלשים ביותר, והאם בסופו של דבר הרפורמות האלה מסייעות ומוזילות את יוקר המחיה.

מיכאל ביטון: מבחינתי מה שאנחנו עושים היום זה פתרון טלאי, לא פתרון איכותי, והוא המשך ישיר של ממשלות קודמות ולא מדיניות אמיתית.

מיכאל ביטון: אנחנו תוחמים את זה בזמן.

מיכאל ביטון: לדעתנו, הרפורמה צריכה להגיע אלינו בתוך שנה.

מיכאל ביטון: שר התקשורת ביקש לקבל סמכות לשנה נוספת.

מיכאל ביטון: אני לא בטוח שניתן לו את זה, יכול להיות שניתן לו חצי שנה.

מיכאל ביטון: אבל מי שרציני יודע להביא רפורמה בשנה ולא תהיה סיבה להארכות מיותרות ולגרירת רגליים.

מיכאל ביטון: אז אנחנו נעשה דיון כללי מוקפד שיאפשר לחברי הכנסת לדבר.

מיכאל ביטון: אנשי המקצוע והגופים דיברו כבר בעבר.

מיכאל ביטון: אין טעם לחזור על עצמנו.

מיכאל ביטון: ומיד לאחר מכן נעבור להצבעה.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת יריב לוין, בבקשה.

יריב לוין: תודה, אדוני היושב-ראש, אני אומר כבר בפתח הדברים, שבעיניי, הצעת החוק הזאת – ואני אומר את זה דווקא לך, אדוני, מאחר שאני מכיר את יושרתך המוחלטת שאין עליה חולק, ואין לי שום ספק שאתה לו היית רואה את הדברים כפי שאני רואה אותם גם לא היית נותן יד לעניין הזה.

יריב לוין: החוק הזה – אין דרך אחרת להגדיר אותו, אלא כהצעת חוק מושחתת שנעשית בדרך שאני לא זוכר תקדים מן הסוג הזה, לפחות בכל השנים שאני נמצא בכנסת.

יריב לוין: יש שורה של שאלות, אדוני היושב-ראש, שמוסתרות באופן שיטתי מחברי הכנסת ומהוועדה.

יריב לוין: התשובה להן מוסתרת ללא שום הצדקה וללא שום היגיון בניגוד למה שנעשה תמיד.

יריב לוין: בעצם באים אלינו לכנסת ואומרים לנו, תחוקקו על עיוור, על בליינד, חוק שעל פניו מחייב תשובות למה הכנסת בכלל צריכה להידרש לו.

יריב לוין: אני שואל שאלות פשוטות ואני חוזר עליהן, ואני מבקש שאולי אתה תוכל לסייע לי כדי שנקבל עליהן תשובות.

יריב לוין: קודם כול, אני שואל, מי יזם את החוק?

יריב לוין: איפה הרעיון הזה נולד?

יריב לוין: במשרדים של איזושהי חברה מסחרית או בלשכה של שר או אולי בעקבות פגישה של שניהם?

יריב לוין: או איש מקצוע שחלם על זה בלילה?

יריב לוין: הגיע הזמן שנדע.

מיכאל ביטון: אתה מתכוון להוראת השעה?

יריב לוין: להארכת השעה.

יריב לוין: הרי מלכתחילה - -

מיכאל ביטון: יש הבדל בין ההיסטוריה של החקיקה הזאת שהיא בסביבות 2016 - -

יריב לוין: לא, אני מדבר על עכשיו.

יריב לוין: אני לא נכנס לארכיאולוגיה.

מיכאל ביטון: אבל היסוד של כל דבר הולך אחורה.

מיכאל ביטון: פה יש המשכיות של פתרון.

מיכאל ביטון: הנימוקים והרציונל הולכים רברס.

מיכאל ביטון: אם רוצים לדעת איך נולד דבר כזה הולכים למקור.

יריב לוין: אני לא מתנגד לשמוע גם על המקור.

מיכאל ביטון: אבל, בסדר, אני אשתדל לעזור לך לקבל תשובות עד כמה שאפשר.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אני לא מתנגד לשמוע על המקור אבל אני אומר דבר פשוט: המקור הוא פשוט וכולנו יודעים מהו.

יריב לוין: היו שינויים מפליגים בשוק הטלוויזיה.

יריב לוין: כתוצאה מהם הייתה החלטה שהתקבלה אז אחרי שהדברים נבדקו לעומק גם במשרד התקשורת וגם כאן בוועדה, לקבוע הסדר לחמש שנים שהיה איזון כלכלי נכון, כפי שראו אותו אז, וכל חריגה ממנו היא בניגוד לציפייה הסבירה של כל השחקנים בשוק שכולם ידעו שיש הסדר לחמש שנים, לא לשש ולא לארבע.

יריב לוין: לאף אחד לא הייתה אמורה להיות לא ציפייה ולא דרישה וגם לא סיבה לבקש שהדבר הזה יוארך.

יריב לוין: אם השתנו הנסיבות, ופתאום חמש שנים לא מספיקות אנחנו צריכים לקבל הסבר מי יזם את העניין, מי העלה את הצורך בהארכת הוראת השעה הזאת ומדוע.

יריב לוין: השאלה השנייה שאני מבקש לשאול: למה מוסתר המידע הבסיסי והחשוב ביותר – בכמה כסף מדובר.

יריב לוין: ומה שעוד יותר חשוב, אדוני היושב-ראש, כמה זה עולה לכל אחד ואחת מאזרחי ישראל שמחוברים לערוצי הטלוויזיה ומקבלים את השירות הזה?

יריב לוין: אני אסביר גם מדוע: משום שהמבנה הבסיסי של שוק הברודקסט נעשה באופן כזה שהמדינה החליטה לתת ולהקים ערוצים מסחריים שיוכלו לשדר פרסומות ויהיו פתוחים לציבור הרחב חינם.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, לדעתי, זאת נקודה קריטית, ואתה גם התייחסת אליה בפתח הדברים שלך שאנחנו לא רוצים שבסוף החלשים הם אלה שישלמו את המחיר, והלווייתנים הגדולים הם אלה שיבלעו את הכסף.

יריב לוין: המודל הזה נעשה מסיבה מאוד פשוטה: כדי לאפשר לציבור הרחב לקבל שירותי טלוויזיה חינם, והשידורים האלה ימומנו מפרסומות.

יריב לוין: עכשיו מה עושים כאן?

יריב לוין: באים בדלת האחורית ומאפשרים לערוצים שאמורים להתקיים מפרסומות לקבל הכנסה נוספת בהיקף שמוסתר מאתנו – להערכתי, עשרות מיליוני שקלים, אבל אני באמת אומר שאני לא יודע כי מסתירים מאתנו את הכול.

יריב לוין: כאשר לצורך העניין יס משלמת עשרות מיליוני שקלים האלה לערוצי השידור שמשדרים פרסומת – אז מאיפה היא מקבלת את הכסף כדי לשלם להם?

יריב לוין: הרי היא לא מקבלת אותו לא מהמדינה וגם לא מהשמים.

יריב לוין: היא מקבלת אותו רק ממקור אחד – מכסף שהיא גובה ומעלה את מחיר החבילה למנויים שלה.

יריב לוין: כלומר לכל אחד מהבתים, כולל החלשים יותר.

מיכאל ביטון: אני יכול לשאול אותך שאלת ביניים?

מיכאל ביטון: הרי אם אתה מטיל על מי שמעביר לתוכן כמו רשת וקשת את האחריות לתת את זה חינם, ואתה אומר שאתה מניח שהם מתפרנסים מפרסומות הרי גם לסלקום טי.

מיכאל ביטון: וי או כל אחד אחר, גם לו יש הכנסות מאותו סוג.

מיכאל ביטון: אז למה אחד ייתן חינם, ואחד יפרסם ולא ישלם וייהנה מתוכן של מישהו אחר?

אבתיסאם מראענה: אני גם אשמח להסביר.

יריב לוין: אני אסביר.

יריב לוין: הרי לפי החלטה שהתקבלה לפני שנים השוק מורכב מפלטפורמות שידור כמו יס והוט, ולצורך העניין, פלטפורמות שעובדות היום דרך האינטרנט, ומערוצי תוכן.

יריב לוין: אגב, יש הפרדה ברורה, ונאסר על פלטפורמת השידור להחזיק ערוצי תוכן.

יריב לוין: זה גם דבר שנעקף היום על-ידי אותם ערוצי תוכן שנכנסים לעולם של להפוך למערכות של הפצה דרך האינטרנט – דבר שלגביו אין פה שום רגולציה, והוא חותר תחת כל ההסדר הקיים, והוא גם מאוד מסוכן.

יריב לוין: עכשיו באים ואומרים מראש – יש עולם של רגולציה למפיצים, ואם אדוני חושב שאם למפיצים יש תוכן מקורי אסור שתהיה להם פרסומת – יכול להיות שאדוני צודק.

יריב לוין: אני לא נכנס בכלל לשאלה הזאת.

יריב לוין: אני, בוודאי, חושב שאם המודל הזה צריך לעבוד בצורה שהם גובים רק דמי מנוי ולא יעשו פרסומות – אני מסכים.

יריב לוין: אני הראשון שאתמוך בדבר הזה.

יריב לוין: אבל דבר אחד ברור לחלוטין: לא יכול להיות שערוץ שמקבל כסף מפרסומות ואמור להיות משודר לאזרחי ישראל חינם, ובסוף כל אזרח ישראלי – אגב, אני אומר יותר מזה:

יריב לוין: לפחות בוא נקבע בחוק הזה שמי שלא רוצה לקבל את אחד הערוצים האלה יוכל לוותר ולשלם פחות מגובה הסכום שהם מקבלים.

יריב לוין: אתה מחייב אותם.

מיכאל ביטון: אבל הוראת השעה הזאת היא המשך החוק הזה.

יריב לוין: נכון, אבל החוק הסתיים, אדוני.

יריב לוין: אז צריך להאריך אותו?

מיכאל ביטון: Must carry?

יריב לוין: למה זה must carry?

נגה רובינשטיין: גם לא חייבים להתקשר עם הערוצים.

מיכאל ביטון: סליחה, אם את תתפרצי שוב אני אוציא אותך.

מיכאל ביטון: פעם אחרונה שלך.

מיכאל ביטון: אין התפרצויות בוועדה הזאת.

מיכאל ביטון: כל אחד יקבל את זכות הדיבור.

מיכאל ביטון: במקור יש בחוק הזה שאתה חייב לתת את הערוץ הזה.

מיכאל ביטון: זאת ההיסטוריה של זה.

מיכאל ביטון: ככה קראתם לזה – must carry?

קריאה: Must carry no pay.

מיכאל ביטון: Must carry no pay – ככה זה התחיל.

מיכאל ביטון: ואז אמרו, אבל יש בינינו הסכמים מסחריים, מה אתם מתערבים בהסכמים?

מיכאל ביטון: ואז נתנו את הוראת השעה הזאת.

מיכאל ביטון: ואז אמרו, עד שנעשה סדר בברדק.

מיכאל ביטון: הסדר לא הגיע גם בגלל ממשלות קמות ונופלות וכנסת לא מתפקדת וכולי.

מיכאל ביטון: אם אתה רק תוכל לסיים את דבריך, בבקשה.

יריב לוין: אני רוצה לומר בעניין הזה עוד דבר וגם להתייחס לסוגיה שאדוני העלה שנוגעת להפקות המקור.

יריב לוין: א', מי שמממן את הדבר הזה זה אזרחי ישראל, שלא תהיה טעות.

יריב לוין: עכשיו, מה עוד עושים פה?

יריב לוין: עושים כאן מעקף לכל ההסדר שנוגע לעולם הפקות המקור.

יריב לוין: מדוע?

יריב לוין: מכיוון שכל ההכנסות האלה שמגיעות לערוצים אינן באות בחישוב של הסכומים שהם צריכים להפריש לטובת הפקות מקור.

יריב לוין: כלומר הן מקבלות נתח של סכומי כסף עצומים שמהם היוצרים לא נהנים משקל בניגוד מוחלט לכל ההסדר, לכל ההיגיון ולכל מה שנעשה כאן כל הזמן.

יריב לוין: אדוני, כשאתה מחבר את כל הדבר הזה ביחד – לוקחים כסף מאזרחי ישראל, נותנים לערוצים מסחריים, מסתירים כמה האזרח משלם, מסתירים כמה הם משלמים, מסתירים מי בכלל יזם את הדבר הזה, מאריכים הסדר שמלכתחילה נקבע כהוראת שעה לא במקרה; כי הבינו שעושים פה הסדר שנועד לסגור פער כספי כזה או אחר וליישר קו אחרי שנים, וגוזלים את הכסף שמגיע להפקות המקור.

יריב לוין: אני שואל את אדוני – למה?

יריב לוין: מה פתאום הכנסת נזעקת לדבר הזה?

יריב לוין: והוא כבר נופל במליאה ומחזירים את זה לוועדה, ולפני שורה ארוכה של חוקים חשובים שמחכים לדיון בוועדת הכלכלה החוק הזה מקבל קדימות וכבר מקבל דיון שני רצוף תוך שבועיים ומוזנק לראש התור.

מיכאל ביטון: אנחנו לא אוהבים להפסיד במליאה.

יריב לוין: אדוני, תפקידנו לא לשרת לא את ערוץ 12 ולא את דומיו.

מיכאל ביטון: אתה צודק.

יריב לוין: תפקידנו לשרת את אזרחי ישראל, ולצערי הרב, לפחות שנהיה בטוחים שאנחנו לא עושים הפוך.

יריב לוין: שייתנו לנו מידע.

מיכאל ביטון: יריב, אתה איש הגון, נכון?

יריב לוין: אני מקווה, אני לא יודע.

יריב לוין: אני לא אעיד על עצמי.

מיכאל ביטון: אני חושב שאתה איש הגון.

מיכאל ביטון: ההוגנות אומרת שהוראת השעה הזאת והתיקון הזה התבצעו בממשלת הליכוד לפני כמה שנים.

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: אבל, היושב-ראש - -

מיכאל ביטון: אל תפיל עלינו את כל החטאים.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אני לא מפיל עליך שום דבר.

יריב לוין: אני מבקש רק תשובות.

מיכאל ביטון: אל תפיל עלינו את כל החטאים הכלכליים.

מיכאל ביטון: - - - הדדיות.

מיכאל ביטון: אנחנו רק פה מתקנים אי תפקוד ישן.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אני אענה לך על העניין הזה בשתי תשובות.

יריב לוין: האחת, רצינית ועניינית, והיא אומרת דבר מאוד פשוט: נעשה בשעתו הסדר.

יריב לוין: יכלו לקבוע הוראה קבועה.

יריב לוין: יכלו לקבוע הוראה לשלוש שנים ויכלו לקבוע לשבע שנים.

יריב לוין: החליטו לקבוע לחמש שנים, ועשו את זה אחרי שבדקו את הדברים עד תום ולעומק.

יריב לוין: לא קיבלנו אף הסבר מניח את הדעת מה נשתנה עכשיו שהיה צריך לרוץ ברגע האחרון לפני תום חמש שנים כדי להאריך את הדבר הזה.

מיכאל ביטון: כמעט כל דבר.

מיכאל ביטון: אתה היית יושב-ראש הכנסת.

מיכאל ביטון: אנחנו מקבלים מאות הוראות שעה ותיקוני חקיקה יומיים לפני פקיעתם, כולל ענף ההטלה, כולל אין-סוף עניינים.

מיכאל ביטון: זה אופייה של הכנסת, לצערי.

מיכאל ביטון: היא מגיעה לרגע האחרון.

יריב לוין: אני לא יודעת אם זה אופייה של הכנסת.

מיכאל ביטון: כל ההצבעות החשובות הן ביום האחרון.

יריב לוין: יש לא פחות הצעות חוק ולא פחות חקיקה בהוראת שעה שלא מאריכים.

יריב לוין: אז אנחנו צריכים הסבר למה זה דרוש.

מיכאל ביטון: אנחנו יכולים לשנות.

יריב לוין: אבל אני אומר לאדוני עוד דבר: נניח שמישהו יטען שזה נעשה פעם – אז מה, אז כל מה שנעשה פעם מחייב אותנו עכשיו?

יריב לוין: א', חובתנו לבחון כל דבר כזה.

יריב לוין: אני בכלל חשבתי שאתם, לפחות, באים עם איזה דגל שאתם רוצים לעשות שינויים.

יריב לוין: אבל, לגופו של עניין, אני מוכן להשתכנע – תנו לי את המידע.

יריב לוין: כשמסתירים את המידע מהכנסת ומשתמשים בה לצרכים מסחריים של חברה אחת מול חברה אחרת זה דבר חסר תקדים, בעיניי, שלא יעלה על הדעת.

יריב לוין: אני מבקש כחבר כנסת לקבל את המידע הבסיסי הזה כדי שאפשר יהיה לקבל החלטה מושכלת ולהבין מי בדיוק מרוויח, מי נפגע, ולמה אנחנו צריכים להתערב בעניין הזה.

מיכאל ביטון: תודה על הדברים, הם נשמעו והם ברורים.

מיכאל ביטון: אני אגיד רק משפט ואבקש תשובות.

מיכאל ביטון: טוב לה להוראת השעה הזאת שלא באה לעולם.

מיכאל ביטון: עכשיו כשבאה לעולם נפשפש במעשיה.

מיכאל ביטון: אבל לפשפש במעשיה, זה לא יכול לקרות כשחרב מונחת על צוואר הרציפות וההמשכיות ושיבוש של הסכמים עסקיים שאנחנו לא רוצים להיות חלק מההתערבות הזאת.

מיכאל ביטון: כשם שטוב לה שהיא לא באה לעולם, אם אנחנו לא נותנים למשרד שנה לבדוק מה הוא עושה אז אנחנו מתערבים הפוך במקום שלא רצינו להתערב, ומבטלים הסכמים עסקיים בין גופים, ולא טוב לכנסת להתערב בדבר הזה.

מיכאל ביטון: אני מבקש ממשרד התקשורת וממשרד האוצר, תנו לנו סקירה של הרציונל של החוק, ולמה בחמש השנים הללו לא עמדתם ביעד של עצמכם, ואיך כן תעמדו השנה ביעד של רפורמה בתקשורת ובתכנים והסדרת כל הגופים החדשים?

מיכאל ביטון: בכמה כסף מדובר – אני מניח שהתשובה תהיה הסכמים עסקיים בין חברות, סודיות עסקית.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת מרגי נמצא פה – אחת הבעיות של ועדת הכלכלה היא שמישהו שולף לנו את התשובה הזאת מדי פעם.

מיכאל ביטון: יש ועדה בכנסת שיודעת כמה סודות, נכון?

מיכאל ביטון: איזו ועדה זאת, מרגי?

יעקב מרגי: יש ועדות משנה לנושאים חסויים גם בחוץ וביטחון וגם בביקורת המדינה.

מיכאל ביטון: לנו אין ועדה.

מיכאל ביטון: אז אולי נקים ועדת משנה קטנה?

מיכאל ביטון: שנדע על סודות עסקיים ונראה שאפשר להסתכל.

יריב לוין: אפשר להכריז על החלק הזה חסוי.

מיכאל ביטון: אם אנחנו יודעים כמה סודות מדינה בכנסת בוועדת חוץ וביטחון אפשר לסמוך עלינו שנדע גם כמה סודות עסקיים.

יריב לוין: נכון.

מיכאל ביטון: אבל אולי קבוצה קטנה יותר.

יריב לוין: נכון.

מיכאל ביטון: אז תביאו הצעת חוק.

מיכאל ביטון: אני מאיץ בכם.

מיכאל ביטון: לימור מגן תלם ויריב לוין, תביאו הצעת חוק משותפת לוועדת משנה לדיון בסוגיות סודיות ועסקיות שלא נחשפות לציבור ושחברי הכנסת שנחשפים אליהם, יש להם חובת סודיות.

מיכאל ביטון: ואז הם יוכלו להגיד: "נחה דעתנו" או "לא נחה דעתנו".

יעקב מרגי: אתמול חתמתי על הצעת חוק פרטית עם חבר הכנסת חיים ביטון למציאה להקים גוף שכשבא משרד האוצר או משרד ממשלתי אחר ואומר שחקיקה תעלה כך וכך, שתוך זמן מסוים אם החוק יאושר ייבדקו הנתונים, והתוצאות יובטחו בהצעת החוק.

יעקב מרגי: גם העלות שנאמרת - -

מיכאל ביטון: שלא ייתנו לנו יותר תשובות – סודיות עסקית.

מיכאל ביטון: אם זאת סודיות עסקית נעשה פה דיון בוועדת משנה.

מיכאל ביטון: אבל תביאו הצעת חוק בעניין הזה.

מיכאל ביטון: אני יודע ששלמה קרעי בעד העניין הזה.

מיכאל ביטון: אז אולי צריך פה קואליציה ואופוזיציה.

יריב לוין: אבל, אדוני, אי אפשר לבוא אלינו ולהגיד, תאריכו לנו את ההסדר, אבל אנחנו לא מוכנים לתת לכם את המידע.

יריב לוין: איפה זה נשמע?

יריב לוין: בעיקר כשמי שמשלם את זה זה הציבור, זה אנשים פרטיים.

מיכאל ביטון: לא יעלה על הדעת שמישהו יטען שקולך לא נשמע, נכון?

מיכאל ביטון: פתחת את הישיבה הזאת ודיברת רבע שעה, ואמרת את הדברים.

אבתיסאם מראענה: אנחנו גם נשמח להשמיע דברים.

מיכאל ביטון: חברים - -

אבתיסאם מראענה: חברות.

מיכאל ביטון: - - הוא היה פה לפני כן, והדיבור פה הוא לפני זמן ההגעה לוועדה הזאת.

מיכאל ביטון: מי שבא בזמן מדבר ראשון.

מיכאל ביטון: תתאזרו בסבלנות.

מיכאל ביטון: עוד מעט תקבלו זכות דיבור.

מיכאל ביטון: תקשורת, תנו לנו הבהרות: הרציונל של החוק בראשיתו, למה הוא התעכב, ומה בכל זאת אפשר לדעת מבחינת המשמעויות הכלכליות והכספיות.

מיכאל ביטון: בבקשה.

עופר רז דרור: שלום לכולם, אני ד"ר עופר רז דרור, סמנכ"ל כלכלה במשרד התקשורת וגם חבר ועדת פולקמן שהעבירה את המלצותיה לשר התקשורת לא מזמן בנושאים הללו.

עופר רז דרור: אני לא הייתי פה לפני חמש או שש שנים כשהחוק חוקק אבל אני אסביר לכם את הבעיות הנוכחיות שלנו, ולמה אנחנו מבקשים את הארכת הוראת השעה שאנחנו מבקשים שהיא הארכה קצרה בלבד.

עופר רז דרור: מצב הרגולציה בשוק השידורים בכי רע.

עופר רז דרור: הרגולציה אנכרוניסטית ולא מתאימה להתפתחויות הטכנולוגיות שנעשו בעשור האחרון.

עופר רז דרור: האשם הוא גם ברגולטור שבצורה מבנית סובל מחולשה – בין הרגולטור העצמאים שלנו שהם קטנים מדי מלהתמודד עם השחקנים הגדולים בשוק, בין זה משרד התקשורת שלא עוסק בתחום הזה ביום-יום.

עופר רז דרור: הוא לא הרגולטור שאמון על התחום עקב הפרדת עצמאות הרגולטורים העצמאיים.

עופר רז דרור: לכן אנחנו מתערבים רק כאשר הדבר מגיע לחקיקה, וזה מייצר אצלנו פערי יכולת.

עופר רז דרור: אנחנו מבינים הרבה יותר בסלולר ובסיבים מאשר בשוק השידורים.

עופר רז דרור: בנוסף אנחנו רואים בשנים האחרונות את הקושי שלנו להעביר חקיקה שתביא לשינויים הנדרשים ברגולציה שלנו כדי שיתאימו לשינויים הטכנולוגיים המהירים מאוד בשוק הזה.

עופר רז דרור: השילוב של שני הדברים הללו מביאים לכך שהרגולציה לא מתאימה.

עופר רז דרור: בוועדת פולקמן שמו את הדגש, וגם בהמשך לוועדות קודמות, בין היתר ועדת השידורים שסיימה את עבודתה ב-2017 – אפשר להצביע על שלוש אנומליות מרכזיות: האחת, עודף רגולציה ובירוקרטיה על השחקנים הוותיקים בשוק.

עופר רז דרור: זאת רגולציה שנוצרה לפני 30-20 שנה שמקומה לא יכירינה יותר, אבל אנחנו לא מצליחים לעשות את ההפחתה הנדרשת, והשחקנים האלה הם שחקנים נכים בשוק.

עופר רז דרור: יש עליהם עלויות גדולות שאינן נדרשות כיום.

עופר רז דרור: השוק הוא תחרותי מספיק, והיינו רוצים מאוד לעשות הפחתה ניכרת ברגולציה.

עופר רז דרור: מהצד השני יש לנו התחום החדש – OTT – השידורים על גבי האינטרנט ששם אין בכלל רגולציה.

עופר רז דרור: זה אמנם מאפשר לשחקנים חדשים להיכנס ולהגביר את המגוון ולייצר מחירים תחרותיים גם של שחקנים מקומיים וגם שחקנים בין-לאומיים, אבל יש פה פגיעה בהפקות המקור.

עופר רז דרור: גם אני אולי לא חובב גדול של רגולציה אבל היינו רוצים לעשות רגולציה מינימלית פלוס על התחום הזה.

עופר רז דרור: בשנים האחרונות הדבר לא קרה.

עופר רז דרור: גם הוועדה הקודמת המליצה על זה, גם ועדת פולקמן ממליצה על זה, וכבר חמש שנים עברו ולא הצלחנו להביא את הדבר הזה לכדי הסדרה סבירה.

עופר רז דרור: בנוסף, וזה משהו שוועדת פולקמן התמקדה בו – משהו חדש שנכנס, מבחינתנו – סוגיית המודל הכלכלי שחבר הכנסת לוין נגע בו בקצרה.

עופר רז דרור: זאת בעצם הדיכוטומיה שקיימת בתוך עולם השידורים בין הפלטפורמות ובין ברודקאסט.

סמי אבו שחאדה: ד"ר, בוקר טוב, אני רק רוצה להבין אותך:

סמי אבו שחאדה: השאלה היא למה זה לא קרה, ולמה אם עכשיו אנחנו מאריכים את זה זה כן קורה?

מיכאל ביטון: בוקר טוב, חבר הכנסת אבו-שחאדה.

מיכאל ביטון: תודה, שאתה מבהיר את השאלות שלי.

מיכאל ביטון: אתה יכול להמשיך, עופר, בבקשה.

עופר רז דרור: אני הייתי ראש תת הצוות שעסק בסוגיית המודל הכלכלי הדיכוטומי הקיים היום שמפריד בין עולם הברודקאסט לבין עולם הפלטפורמות ומייצר דמי מנוי, פרסומות, חובת העברה במחיר אפס וכולי, והגענו למסקנה שהמודל הזה כבר לא מתאים לעולם החדש שנכנסנו אליו כבר לפני כמה שנים, ואנחנו כבר רואים את השינויים שעוד מגיעים באופק.

עופר רז דרור: אנחנו סבורים שהמודל הזה מטיל עלויות, קשיחויות, והוא פוגע בחופש הכלכלי, ובסוף הוא פוגע בתועלת של הצרכנים שמקבלים מהשוק הזה.

עופר רז דרור: כשאנחנו מסתכלים קדימה אנחנו רוצים לבטל אותו בצורה כזאת או אחרת.

עופר רז דרור: הביטול הזה הוא זעזוע מאוד קשה לשוק; כי השוק התבסס על מודלים כלכליים מסוימים שאולי הם אנכרוניסטיים.

עופר רז דרור: אולי הסיבה שאז חייבנו את כולם לשדר את אותה - -

יעקב מרגי: תסביר למה זה זעזוע.

יעקב מרגי: אנחנו האחרונים שרוצים לזעזע את השוק.

עופר רז דרור: יש היום מודל כלכלי שהתבסס ב-30-20 השנים האחרונות - -

יעקב מרגי: שהוא?

עופר רז דרור: - - של אותן - - - מסוימות.

עופר רז דרור: היו אנטנות והיו כבלים – לכל אחד הייתה הממלכה שלו, ואלה היו תשתיות במחסור.

עופר רז דרור: לכן הרגולטור והמחוקק קבעו מה שקבעו באותן שנים, ויצרו גנים נפרדים: לך יש עולם הפרסומות שאתה מתבסס עליו, לך יש עולם דמי המנוי שאתה מתבסס עליו, ובעצם נוצר חיץ בין שני העולמות האלה שממש השפיע על התחרות ביניהם.

עופר רז דרור: כלומר לדוגמה זעזוע קשה שנוצר בשנים האחרונות היה הפרדת ערוץ 2 לשני גופים משדרים נפרדים – זה יצר זעזוע קשה, והיינו קרובים מאוד לאבד חדשות בישראל.

עופר רז דרור: זה היה קטסטרופה מבחינתנו.

יריב לוין: - - - מבטל את המגבלות על שידורי חדשות שקיימים היום?

יריב לוין: הרי זה אמור להיות הצד השני של המטבע של מה שאתה מתאר.

עופר רז דרור: המלצת הוועדה היא לייצר חופש כלכלי גדול יותר בעולם הכלכלי שהגופים פועלים בו.

יריב לוין: אני לא שאלתי על - - - כלכלי.

יריב לוין: אני שאלתי שאלה מאוד ספציפית שיש עליה תשובה של כן ולא – לבטל את ההגבלות על שידורי חדשות או לא?

יריב לוין: כי אחרת זה נשמע כמו ניסיון להסיר מהברודקסט את כל המגבלות אבל מצד שני לחסום כניסה של שחקנים חדשים לעולם החדשות.

יריב לוין: בוא נקרא לילד בשמו.

יריב לוין: אני שואל שאלה פשוטה: אתם מציעים להסיר את ההגבלות על שידורי חדשות או לא?

מיכאל ביטון: יכול להיות שזה לא סמכותו ולא גיבשו עדיין את המדיניות.

יריב לוין: אני שאלתי.

יריב לוין: שיענה לי.

מיכאל ביטון: אם הם מבקשים שנה - - בבקשה, אדוני, תשיב.

עופר רז דרור: המטרה היא להקטין את חסמי הכניסה בכלל לתחומי השידורים, ובין היתר לתחומי החדשות.

יריב לוין: אני שואל שאלה.

יריב לוין: אל תדבר איתי בסיסמאות.

מיכאל ביטון: אתה לא חייב לענות לו ב"כן" ו"לא".

עופר רז דרור: אין לי תשובה של "כן" ו"לא" אז אני לא אענה אותה.

יריב לוין: לא הבנתי.

יריב לוין: אתם מסירים חסמי כניסה מחדשות או לא?

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, זה כבר מעמדנו כחברי כנסת.

יריב לוין: הרי אנחנו כל הזמן מתמודדים עם הבעיה שבאים נציגי הממשלה ולא שמים לנו את כל המידע ואת כל האמת על השולחן.

מיכאל ביטון: אז הוא ענה לך שהוא רוצה להעביר רגולציה בתחום.

עופר רז דרור: אדוני, חבר הכנסת, אנחנו נשמח להגיע לכאן בתקווה בעוד כמה חודשים, ולהציג את המלצות ועדת פולקמן על כל השינויים והשיופים כרגע - -

מיכאל ביטון: זה לא וולונטרי.

עופר רז דרור: - - ובין היתר תהיה ביניהם גם סוגית החדשות.

מיכאל ביטון: זה לא וולונטרי שאתם תשמחו להגיע לכאן.

מיכאל ביטון: אתם תהיו חייבים להגיע לכאן.

מיכאל ביטון: אנחנו גם לא נעשה את זה שנתיים, אני אומר לכם.

מיכאל ביטון: אני אתן לכם שנה ואולי עוד חצי שנה.

מיכאל ביטון: ואם לא הבאתם רפורמה – לא יהיה - - אתה עושה לי תנועות ידיים עוד פעם אחת, אתה בחוץ.

איתמר אביטן: גומרים אותנו.

מיכאל ביטון: אדוני, אני לא יודע מי אתה - -

איתמר אביטן: אני מאיגוד עובדי הקולנוע והטלוויזיה.

מיכאל ביטון: אתה תקבל זכות דיבור, אבל פעם אחרונה שאתה עושה לי תנועות ידיים.

מיכאל ביטון: עוד פעם אחת אתה בחוץ.

מיכאל ביטון: שמעת את זה?

איתמר אביטן: סליחה, אני מצטער.

עופר רז דרור: על כולנו עברו שנים קשות מבחינת רגולציה בשנים האחרונות.

עופר רז דרור: אנחנו הגשנו תזכיר חקיקה כבר בדצמבר 2018 על בסיס המלצות ועדת השידורים שסיימה את עבודתה ב-2017.

מיכאל ביטון: מתי תביאו לכאן רפורמה?

עופר רז דרור: אני מקווה שנהיה מוכנים בעוד כחצי שנה.

מיכאל ביטון: חצי שנה.

מיכאל ביטון: יפה.

אבתיסאם מראענה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לשאול שאלה.

יריב לוין: אני לא מקבל תשובה לאף שאלה.

מיכאל ביטון: אני רוצה לתת זכות דיבור לאבתיסאם מראענה, בבקשה.

אבתיסאם מראענה: אני מודה לך.

אבתיסאם מראענה: אני שמחה שחזרת אלינו.

אבתיסאם מראענה: אני מקווה שהיה לך בידוד נעים וקל.

מיכאל ביטון: היה יום אחד קשה, יום אחד בינוני והשאר בסדר.

אבתיסאם מראענה: ואתה בסדר?

אבתיסאם מראענה: אתה יכול לעלות במדרגות?

מיכאל ביטון: בזכות אנשים טובים כמו לימור מגן תלם הוועדה הזאת עבדה רצוף.

מיכאל ביטון: אז ברוך השם.

אבתיסאם מראענה: נכון.

אבתיסאם מראענה: היא עשתה עבודה מצוינת בשבוע שעבר.

אבתיסאם מראענה: אני מאוד שמחה על הדיון הזה.

אבתיסאם מראענה: כמו שידידי חבר הכנסת יריב לוין אמר, לך יש יושרה, אדוני היושב-ראש, ואין לי ספק אחד שסוגיית ההארכה של הוראת השעה תהיה פגיעה קטלנית ביושרה שלך ושלנו.

אבתיסאם מראענה: מאוד נדיר שהליכוד ואנחנו יכולות להסכים על משהו.

מיכאל ביטון: מה זה "אנחנו"?

מיכאל ביטון: זה מפלגת העבודה או שאת אישית?

מיכאל ביטון: לפעמים כשאומרים "אנחנו" זה יכול להיות אני והחבר'ה.

מיכאל ביטון: זאת עמדתך או עמדת מפלגת העבודה?

אבתיסאם מראענה: אני אדבר באופן אישי.

אבתיסאם מראענה: אני שמחה שיש דברים שאפשר להסכים עליהם עם הליכוד למרות הפער הגדול מאוד ביני לביניהם.

אבתיסאם מראענה: בנימין נתניהו ב-2016 העביר את הוראת השעה הזאת שלא ברור בדיוק מה היה שם.

אבתיסאם מראענה: אני לא רוצה להגיד משפטים קשים.

אבתיסאם מראענה: הוא מעביר הוראת שעה שמאפשרת לקשת ורשת לקבל כסף מפרטנר וסלקום.

אבתיסאם מראענה: לא ברור למה כל כך הרבה מיליונים עברו במשך חמש השנים האלה לקשת ולרשת.

אבתיסאם מראענה: העוול הזה הסתיים.

אבתיסאם מראענה: קמה ממשלה חדשה, ואדוני יושב כאן, ואנחנו באות ואומרות – הסתיימה הוראת השעה אז בואו נאריך אותה בעוד שנה, בעוד שנתיים.

אבתיסאם מראענה: אני לא מצליחה להבין היגיון אחד: מה הקשר בין הרפורמה של משרד התקשורת שאני מברכת עליה מאוד – מה הקשר בין הרפורמה שאנחנו רוצות להסדיר את כל עולם התוכן באינטרנט לבין הארכת הוראת השעה?

אבתיסאם מראענה: מה הקשר?

מיכאל ביטון: לא נימקת את ההתנגדות שלך להוראת השעה.

אבתיסאם מראענה: קודם כול, אדוני, אנחנו לא יודעות ויודעים למה פרטנר וסלקום משלמות כסף לקשת ורשת.

אבתיסאם מראענה: למה?

אבתיסאם מראענה: קשת ורשת אמורות לשדר לאזרח חינם.

אבתיסאם מראענה: איך יכול להיות שהם משלמים כסף?

אבתיסאם מראענה: למה עוברים מיליונים ואנחנו לא יודעים כמה?

מיכאל ביטון: בחברות האלה היו הסכמים עסקיים משנת 2015 בלי קשר למחוקק, והם שילמו אחד לשני בהסכמה.

מיכאל ביטון: כנראה, ראו היגיון שהם צריכים לשלם.

אבתיסאם מראענה: אז מה קרה ב-2016 שבנימין נתניהו החליט - -

מיכאל ביטון: ב-2016 נחקק חוק והחוק הזה הפר את ההסכם הזה ביניהם.

מיכאל ביטון: ואז באו ואמרו, בואו נשמור על ההסכם ביניהם בהוראת שעה עד שנביא רפורמה על תוכן.

יריב לוין: אבל ההסכם הזה הוא בדיוק הפוך לכל היגיון - - -

מיכאל ביטון: אני בעד שכל אחד יגיד מה הוא חושב ולמה הוא מתנגד.

מיכאל ביטון: אבל העובדות חייבות להיאמר.

מיכאל ביטון: ההתחשבנות בין קשת ורשת לסלקום וכל מי שמשדר באינטרנט ועתיד לשדר, ההתחשבנות עם שתי החברות הראשונות היא באיזו שנה זה התחיל.

קריאה: הם לא יכולים לדעת.

אבתיסאם מראענה: שואלים אתכם באיזו שנה.

מיכאל ביטון: מישהו מקשת, רשת – באיזו שנה ההסכם הזה נחתם?

נגה רובינשטיין: אני לא אתייחס לנתונים עסקיים אבל כל הדיבור על הסכם הוא כל כך לא רלוונטי.

מיכאל ביטון: סליחה, אבל אנחנו שאלנו שאלה – מתי התחיל ההסכם הזה בין הגופים?

עופר רז דרור: סלקום T.

עופר רז דרור: V התחילה לפעול ב-2015.

עופר רז דרור: אני מעריך - - -

מיכאל ביטון: אז ב-2015 התחיל הסכם ביניהם.

מיכאל ביטון: אחרי זה המחוקק חוקק פה חוקים.

אבתיסאם מראענה: ב-2016.

מיכאל ביטון: בעצם החוקים הפרו את ההסכמות ביניהם.

מיכאל ביטון: החוק הפר הסכמות קודמות בין גופים עסקיים.

מיכאל ביטון: בא משרד התקשורת ואמר, אנחנו לא רוצים להפר את ההסכם הזה, ניתן הוראת שעה עד שנביא רפורמה כללית.

מיכאל ביטון: ברפורמה נגיד מי ישלם למי ועל מה וכולי.

מיכאל ביטון: אבל הרפורמה לא הגיעה.

אבתיסאם מראענה: נכון, היא לא הגיעה.

אבתיסאם מראענה: אז למה אנחנו ממשיכות לשלם מס?

מיכאל ביטון: לא מפילים על משרד התקשורת את האחריות לזה שהייתה התחשבנות כספית בין קשת ורשת לסלקום.

מיכאל ביטון: זה היה, קודם כול, על בסיס הכרה עסקית ביניהם.

מיכאל ביטון: יש היגיון בדברים.

יריב לוין: אבל - - - דין וחשבון לאזרח, אדוני – מי משלם את הכסף?

יריב לוין: זאת לא התחשבנות עסקית.

מיכאל ביטון: אנחנו נעשה רפורמה ונדאג לאזרח יותר מכולם.

יריב לוין: אבל מה פתאום שנשלם את זה?

יריב לוין: מה פתאום?

מיכאל ביטון: אנחנו נעשה רפורמה ונדאג לאזרח יותר מכולם.

יריב לוין: אבל אנחנו לא דואגים לאזרח.

יריב לוין: האזרח עכשיו לא צריך לשלם, ואנחנו מחוקקים שהוא ישלם.

מיכאל ביטון: יריב, אבתיסאם תשלים את דבריה.

מיכאל ביטון: היא גם הקשיבה לך בצורה מכובדת.

אבתיסאם מראענה: שני דברים אני רוצה להגיד: קודם כול, להתקדם עם הרפורמה הכי מהר שאפשר; לא לגרור עוד רגליים ולשלם עוד מחירים.

אבתיסאם מראענה: דבר שני להסדיר את כל הסוגיה הזאת של האינטרנט, להסדיר את עולם התוכן.

אבתיסאם מראענה: אי אפשר להשאיר אותו פרוץ בלי שהסוגיה הזאת מוסדרת בחוק.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה להמליץ למשרד התקשורת: ועדת פולקמן, עם כל הכבוד שיש לי לפולקמן ולוועדה שלו, אני מבקשת שכל הסוגיות האלה כן יוסדרו מול היוצרים והאיגודים.

אבתיסאם מראענה: לא להשאיר את המקום הזה פרוץ וגם תישארו כל החיים שלכם תחת מתקפה שאתם לא עושים את העבודה שלכם.

אבתיסאם מראענה: יש פה ספקים של עולם התוכן, של הטלוויזיה, של הקולנוע ושל איכות אמיתית שמדינת ישראל כל כך גאה להציג בעולם, וזה אחד הדגלים הכי טובים שמדינת ישראל יכולה להתגאות בהם.

אבתיסאם מראענה: אחד הדברים זה עולם הקולנוע והטלוויזיה שעושה חיל בעולם.

אבתיסאם מראענה: העולם הזה מצליח כל כך, וצריך לתת ליוצרים ולאיגודים האלה את המקום ולא לסגור בפניהם את הדלתות, אלא כן לקחת אותם כאנשים שאפשר לשוחח איתם.

מיכאל ביטון: יפה.

אבתיסאם מראענה: הדבר השלישי והאחרון שאני רוצה לומר – אני עדיין לא מצליחה להבין מה הקשר בין הארכת הוראת השעה לבין הרפורמה.

אבתיסאם מראענה: תהרוג אותי, אדוני, יושב-ראש הוועדה – אני לא מצליחה להבין.

מיכאל ביטון: את לא רק לא מצליחה להבין, את אמרת את הדברים.

מיכאל ביטון: הוראת השעה הזאת עוסקת בבעיה קטנה של התחשבנות קודמת בין גופים עסקיים עוד לפני חקיקה.

מיכאל ביטון: היא מסדירה את ההסכם ביניהם עד שתהיה רפורמה.

מיכאל ביטון: ברפורמה אנחנו נטפל בתוכן וביוצרים.

אבתיסאם מראענה: מה מחיר הזעזוע הזה שאתם מדברים עליו אם אנחנו לא מאריכות את הוראת השעה?

מיכאל ביטון: אני מקשיב לך ולאט-לאט לוחות הזמנים מצטמצמים לי בראש, והבקרה על המשרדים שיעבדו מהר.

מיכאל ביטון: אנחנו נציע פה הצעה שהם לא יאהבו אבל היא מידתית והיא תבדוק אם כולם רציניים.

מיכאל ביטון: נציג התוכן, בבקשה.

מיכאל ביטון: עכשיו אתה לא צריך עם הידיים.

מיכאל ביטון: פשוט תגיד.

איתמר אביטן: אני מצטער, כבוד היושב-ראש.

איתמר אביטן: אני איתמר אביטן, מנכ"ל איגוד עובדי הקולנוע והטלוויזיה.

מיכאל ביטון: אני מסכים שאתה כואב ודואג.

מיכאל ביטון: אבל פה אפילו האופוזיציה – אנחנו מדברים לעניין.

איתמר אביטן: כבוד היושב-ראש, אתה תמצא אותי מסכים במקרים מאוד מעטים עם מפלגת הליכוד ועם מר יריב לוין.

איתמר אביטן: אפילו אולי רק בדיון הזה.

איתמר אביטן: הזעקה היא זעקה ברורה.

איתמר אביטן: אני פשוט מציע לפתוח פרוטוקולים של העבר ולראות כמה פעמים משרד התקשורת ומשרד האוצר – סליחה על הביטוי – שיקרו ליושבי ראש ועדת הכלכלה.

איתמר אביטן: אפשר להרים טלפון לאיתן כבל ולשאול אותו כמה פעמים נאמר לו שתוך שלושה חודשים זה אצלו, אפילו לא חצי שנה; אני מציע להרים טלפון לחבר הכנסת מרגי, ולשאול אותו איך אמרו לו – בפסח.

איתמר אביטן: כולכם מכירים את המערכון של הגשש שמגיעים למישהו בארצות-הברית ושואלים אותו מתי הוא עולה לארץ.

איתמר אביטן: אז הוא אומר – הילד מסיים תיכון בקולג' ואני עולה לארץ.

איתמר אביטן: בן כמה הילד?

איתמר אביטן: בן שלוש.

איתמר אביטן: ק

קריאה: עוד 20 שנה.

איתמר אביטן: חברים, אני אומר לכם, משרד התקשורת ומשרד האוצר מחסלים את היצירה הישראלית.

איתמר אביטן: נקודה.

איתמר אביטן: מה שיקרה פה – המפץ הגדול שמדבר עליו סמנכ"ל כלכלה – יקרה רק דבר אחד אם לא תאשרו: חברת המשקאות המולטי מיליארדרית לא תקבל מיליונים כי היא הבעלים של קשת, ועוד איזה טייקון שמחזיק ברשת לא יקבל כמה מיליונים.

איתמר אביטן: זה הזעזוע שיקרה אם לא תעבירו את זה, זה הסיפור היחיד.

איתמר אביטן: מחר בבוקר – לא תאשרו, לא יקרה כלום.

איתמר אביטן: קשת – בואו נדבר על המספרים: מכרו 22% מהמניות שלהם בתחילת השנה ב-226 מיליון שקל, 22%.

איתמר אביטן: להם אתם דואגים לכסף?

איתמר אביטן: הם סיימו עם רווח תפעולי של 100 מיליון שקלים את שנת 2020 אחרי שהם הפחיתו לעובדים בשנת 2020 על הקורונה 15% בשכר.

איתמר אביטן: להם אתם דואגים למיליונים?

איתמר אביטן: איפה נשמע הדבר הזה?

איתמר אביטן: אתה שואל מה המקור, כבוד היושב-ראש?

איתמר אביטן: אני אספר: עד המדינה מר שלמה פילבר – אנחנו יודעים – בשנת 2016 קרו הרבה דברים.

איתמר אביטן: שר התקשורת היה במקרה מישהו שמנסה להגיע להסדר טיעון בימים אלה.

איתמר אביטן: למה הוא דאג לגופי התקשורת?

איתמר אביטן: - -

מיכאל ביטון: בפרשנות הזאת אתה לא מסכים עם יריב לוין.

מיכאל ביטון: פה איבדת אותו.

מיכאל ביטון: אל תגיד שאתה לגמרי מסכים איתו.

איתמר אביטן: יריב לוין אמר שיש דברים שהוא מסכים ויש דברים שהוא לא מסכים, ואני מאמין שגם הוא לא מסכים עם חלק מהדברים שקרו בממשלה הקודמת.

מיכאל ביטון: מר אביטן, אני ממליץ לך להגיד מה שאתה יודע, לא דמיונות.

מיכאל ביטון: זה מאוד חשוב.

איתמר אביטן: זה לא דמיונות.

איתמר אביטן: שאלת מה המקור.

מיכאל ביטון: אני גם אומר ליריב.

מיכאל ביטון: יריב שאל, מי קידם.

מיכאל ביטון: אני אומר לו – מה שיודעים.

יריב לוין: אני לא יודע.

מיכאל ביטון: בסדר.

מיכאל ביטון: אתה רואה, זה אותו עניין.

יריב לוין: אתה יודע מה, אני לא רק שואל, אני גם חושב שבאופן רגיל על השאלה הזאת צריכים לענות בשמחה ובלי בעיה.

יריב לוין: אם מסתירים את התשובה זה מעלה שאלות.

מיכאל ביטון: לגבי הכסף נקים ועדת משנה, שלא ייתנו לנו יותר את התשובה - -

יריב לוין: אבל עכשיו אתה מטיל מס על האזרחים בחקיקה הזאת.

יריב לוין: אתה לא רוצה לדעת כמה מס?

מיכאל ביטון: לא, זה שימור מצב קיים.

יריב לוין: לא, אין מצב קיים.

מיכאל ביטון: יריב - -

יריב לוין: - - - לא צריך לשלם.

יריב לוין: אתה עכשיו מטיל מס.

מיכאל ביטון: אנחנו לא מטילים מסים.

מיכאל ביטון: גם את סל התוכן אנחנו נוזיל בעתיד.

מיכאל ביטון: כרגע אנחנו משמרים מצב קיים כדי לתת להם צ'אנס להביא רפורמה.

מיכאל ביטון: מר אביטן, נא לסיים.

איתמר אביטן: אני אמשיך.

מיכאל ביטון: לא להמשיך.

מיכאל ביטון: לסיים.

איתמר אביטן: יושבת-ראש הוועדה שהייתה פה בדיון הקודם הבטיחה לי שיהיה לי זמן לדבר.

איתמר אביטן: אז אני מבקש - - -

לימור מגן תלם: גם בוועדה הקודמת קיבלת זמן לדבר.

מיכאל ביטון: אני יושב-ראש ואתה בזבזת זמן על הגשש ועל ראש הממשלה הקודם.

מיכאל ביטון: אז יש לך שתי דקות למקד.

איתמר אביטן: אוקיי.

איתמר אביטן: מה הסיבה שחוקק החוק?

איתמר אביטן: כי בסופו של דבר הוט ויס לא היו צריכות לשלם לקשת ורשת עבור השידורים שלהם.

איתמר אביטן: בא משרד האוצר דאז ואמר, נכון, צריך גם לקרות ככה לסלקום ופרטנר, הכול צריך להיות שווה.

איתמר אביטן: ובסופו של דבר גם סלקום ופרטנר צריכים לשדר את קשת ורשת, והם לא צריכים לגבות מהם מיליוני שקלים.

איתמר אביטן: זה החוק – ללא תמורה.

איתמר אביטן: זה כתוב בצורה ברורה.

איתמר אביטן: זה ההיגיון שעומד בצד המסחרי, כפי שאמר חבר הכנסת יריב לוין בנושא של פרסומות שמהן מקבלים את הכסף.

איתמר אביטן: במשך שנים, מ-2016, אנחנו פונים למשרד האוצר והם אומרים לנו שאם סלקום ופרטנר יצטרכו להשקיע אפילו מיליון שקל ביצירה הישראלית – אני שמעתי אפילו חדלות פירעון.

איתמר אביטן: הם גומרים.

איתמר אביטן: הם לא יכולים להוציא שקל אחד על הפקות מקור.

איתמר אביטן: פתאום אנחנו מגיעים היום – וסליחה, אני לא ידעתי שזה קיים חמש שנים – ואין שום בעיה שסלקום ופרטנר יזרימו מיליוני שקלים, וכנראה אולי עשרות מיליוני שקלים לטייקונים.

מיכאל ביטון: זה יהיה בחקיקה.

מיכאל ביטון: זה יחול על כולם, אתה מבין?

מיכאל ביטון: מה שקורה פה זה שיש כל מיני סוגים של שידורים לטלוויזיה שלנו ועל כל אחד יש כללים אחרים.

מיכאל ביטון: זה צריך להיגמר.

מיכאל ביטון: זה המצב הקיים.

איתמר אביטן: כבוד היושב-ראש, החוק לא אומר שיש כללים אחרים.

איתמר אביטן: הוא כבר חוקק ב-2016 ואמר שכולם שווים בעניין ה-must carry.

מיכאל ביטון: אבל הרגולציה על כל אחד מהם שונה והזכיינות שונה, וההסכמים שלו עם המדינה שונים.

מיכאל ביטון: אין סיבה שחברות ענק שנכנסות לנו לטלוויזיה לא יהיו שותפות בהפקות מקור.

מיכאל ביטון: אם זה חל, זה חל על כולם.

איתמר אביטן: מה עשו ברגולציה השונה?

איתמר אביטן: דאגו לקשת ורשת אבל לא אמרו שפרטנר וסלקום צריכים להשקיע ביצירה הישראלית.

איתמר אביטן: מה קרה מאז?

איתמר אביטן: קרוב ל-100 מיליון שקלים ירדו מהיצירה הישראלית במדינת ישראל בגללם.

מיכאל ביטון: משפט אחרון.

איתמר אביטן: אני מסיים.

איתמר אביטן: אני מבקש מחברי הכנסת: אנחנו פונים אליכם בתחינה להתנגד לדבר הזה.

איתמר אביטן: משרד האוצר ומשרד התקשורת עושים פלסתר ברפורמה כי הם לא יעבירו רפורמה בחיים.

איתמר אביטן: משרד האוצר מתנגד להעברת רפורמה.

איתמר אביטן: היה פילבר, היה שכטר, היה פולקמן – כל הזמן ממציאים לנו ועדות כדי לחסל את היצירה הישראלית במדינת ישראל.

איתמר אביטן: אתם נותנים להם עכשיו זמן נוסף שלא יהיה עליהם לחץ נוסף מהטייקונים.

איתמר אביטן: כי אם לא תעבירו את זה, מה יקרה?

איתמר אביטן: הטייקונים ילחצו שתהיה רפורמה.

איתמר אביטן: למה סלקום לא עולה לפה ומתנגדת?

איתמר אביטן: תחשבו – סלקום ופרטנר לא עולים ומתנגדים להעביר מיליוני שקלים לקשת ורשת – למה?

איתמר אביטן: אני אגיד לכם למה: כי סלקום ופרטנר יודעים דבר אחד: אם לא יהיה לחץ שלהם לא תהיה רפורמה והם לא יצטרכו להשקיע בהפקות מקור.

איתמר אביטן: אז בכמה מיליונים הם קונים מצב שהם נשארים חופשיים מהכול.

איתמר אביטן: תבינו שמי שלא נמצא תחת חוק הפצת השידורים לא חל עליו חוק שידורים מזיקים.

איתמר אביטן: אני מבקש מכם להוסיף לחקיקה בצורה ברורה שכל ספק תוכן חייב להירשם גם בנושא שידורים מזיקים; וכל ספק תכנים במדינת ישראל חייב להפיק השקעה בהפקות מקומיות.

איתמר אביטן: אתם צריכים להבין ש-50% מהמנויים של יס עברו כבר לאינטרנט.

איתמר אביטן: אנחנו בחיסול התעשייה.

איתמר אביטן: הם העבירו לאינטרנט.

איתמר אביטן: אם 50% מיס היו משקיעים 140 מיליון שקל בתעשיית התוכן במדינת ישראל, היום הם פחות מ-50%.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: אביטן, הזעקה שלך נשמעה.

מיכאל ביטון: אתה צודק שהבדיחה שלך מהגשש היא בדם לבך כי שנים אתם זועקים על הפקות המקור.

מיכאל ביטון: הוועדה הזאת תהיה הבית שלכם והגב שלכם, ולא תהיה רפורמה בעולמות התוכן בתקשורת בלי מענה להפקות מקור.

מיכאל ביטון: זאת התחייבות שלי לך, ולכל מי שעוסק בהפקות מקור.

מיכאל ביטון: דע את זה, ותראה שאנחנו גם יודעים לעבוד ולקדם את הדברים.

מיכאל ביטון: עוד מעט אנחנו זזים לכיוון של הצבעה.

מיכאל ביטון: בבקשה, תציגי את עצמך.

נגה רובינשטיין: אני עורכת הדין נגה רובינשטיין, אני מייצגת את קשת ואת רשת.

נגה רובינשטיין: אני מלווה את התהליך הזה מהצד הזה במשך כמה שנים.

נגה רובינשטיין: אז עכשיו נדבר רגע על עובדות מכיוון שהרבה מאוד מהדברים שנאמרו כאן הם חסרי קשר להצעת החוק, והדברים כתובים.

מיכאל ביטון: אני עוד מעט זז להצבעות.

מיכאל ביטון: אני לא רוצה התנגחות.

מיכאל ביטון: אני רוצה תשובות לשאלות.

נגה רובינשטיין: עלו כאן חמש טענות, אני אתייחס לכולן בתמצית.

מיכאל ביטון: בבקשה.

נגה רובינשטיין: בעצם מה ששמענו מחבר הכנסת לוין זה שאין מקום לאפשר התקשרות בין גופים מסחריים.

נגה רובינשטיין: הוא נתן כדוגמה את חברת יס.

נגה רובינשטיין: אני מזכירה שחברת יס היא חלק מקבוצת בזק.

נגה רובינשטיין: בשנת 2020 ההכנסות שלה היו קרובות ל-9 מיליארד שקל.

נגה רובינשטיין: עכשיו הוא אמר שאם יס תצטרך לשלם לקשת ורשת או לתאגיד או למי שלא יהיה זה מיד יתגלגל אל הצרכן.

נגה רובינשטיין: זאת לגיטימציה שבעיניי היא מופרכת.

נגה רובינשטיין: מכיוון שאם גוף שהכנסותיו קרובות ל-9 מיליארד שקל, נכס של גורם אחר הוא שיגרום להעלאת המחיר לצרכן – זה בעיניי קושי.

נגה רובינשטיין: יש גם קושי במתן הלגיטימציה לזה.

נגה רובינשטיין: זאת המשמעות של אי תיקון החקיקה עכשיו – המשך של הפקעה של תוכן.

נגה רובינשטיין: אני אסביר למה מלכתחילה הייתה הוראת השעה - -

מיכאל ביטון: אני תוחם אותך בשלוש דקות.

מיכאל ביטון: זה מצבך.

נגה רובינשטיין: בסוף יש כאן עניינים עובדתיים חשובים - -

מיכאל ביטון: גברתי, אנחנו כבר היינו במליאה והצבענו, וחלק מהנאומים האלה נשמעו בפעם הקודמת.

מיכאל ביטון: אז שלוש דקות לחדד ולהמשיך הלאה.

נגה רובינשטיין: אפשר להמשיך ולומר שיש מקום להפקיע תוכן של גופים פרטיים.

נגה רובינשטיין: השאלה היא למה ולטובת מי צריך לעשות את זה.

נגה רובינשטיין: למה מלכתחילה נקבעה הוראת השעה למשך חמש שנים?

נגה רובינשטיין: היא נקבעה מכיוון שהיה צורך לאפשר לפלטפורמות חדשות, על OTT, שאין להם שום מניעה לפרסם.

נגה רובינשטיין: זה החוק.

נגה רובינשטיין: החוק אומר שמה שב-OTT באינטרנט, לא אמורות להיות עליו מגבלות, ואולי טוב שכך.

נגה רובינשטיין: החוק אמר ככה: היה צריך להבטיח שפלטפורמות חדשות של OTT, לא יהיה להם החסם הזה מול הוט ויס של שידור ערוצים שהם מאוד במיינסטרים עם שיעורי צפייה גבוהים, בטח בפריים-טיים, ולכן אנחנו נחייב את הערוצים המסחריים ואת התאגיד לתת את התוכן שלהם.

נגה רובינשטיין: לכן אין כאן must carry.

נגה רובינשטיין: הגופים האלה לא היו חייבים לקבל את התוכן הזה, ולכן זאת טעות עובדתית משפטית שנאמרה כאן גם על-ידי חברי מצד שמאל וגם על-ידי חלק מחברי הכנסת.

נגה רובינשטיין: אין כאן must carry, זאת לא הסיטואציה.

נגה רובינשטיין: לגופם של דברים: חלפו חמש שנים.

נגה רובינשטיין: במהלך 2016 ו-2017 הובטח על-ידי גורמי הממשלה אז שתוך חמש שנים תהיה רפורמה שמסדירה את הכול כי אף אחד לא חשב שהפקעה של תוכן של גורמים פרטיים זה הדבר הנכון.

נגה רובינשטיין: אני מניחה שגם חברי הכנסת כאן חושבים שזה לא נכון.

נגה רובינשטיין: לכן מכיוון שהייתה הצהרה של גורמי הממשלה שתהיה רפורמה הייתה קציבה של התקופה הזאת.

נגה רובינשטיין: אני אומר עוד משפט אחד, ברשותך - -

מיכאל ביטון: בסדר.

נגה רובינשטיין: - - שמה שאמרת לגבי הפקות המקור הוא הפוך לחלוטין.

נגה רובינשטיין: כל שקל שעובר ל-OTT, למשל לחברת הוט או יס, הוא לא כזה שמחויב להפקות מקור; לעומת זאת כל שקל שמגיע לערוצים המסחריים בתמורה לשידור שלהם ב-OTT – 15% הולך להפקות מקור בגלל תיקון 44 לחוק הרשות השנייה שהעביר בזמנו יואב קיש שאומר שהערוצים המסחריים צריכים לשלם 15% מההכנסות שלהם להפקות מקור.

נגה רובינשטיין: לכן הכול הפוך ממה שאמרת.

יריב לוין: אני רוצה לשאול אותך שתי שאלות כי היושב-ראש לא ייתן לי יותר.

יריב לוין: יש לי הרבה הערות למה שאמרת, אבל אני אסתפק רק בשתי שאלות.

יריב לוין: היושב-ראש, תראה איזה אבסורד – מדברים על הפקעת תוכן של גורם פרטי ואומרים שצריך לשלם לו כסף.

יריב לוין: אבל בתוך ההסדר הזה מעבירים גם כסף לתאגיד השידור הציבורי.

יריב לוין: גם שם יש הפקעת תוכן של גורם פרטי?

יריב לוין: או שם יש שידור ששייך לכל הציבור שאנחנו משלמים עבורו מכספי המיסים, ועכשיו רוצים לקחת אותו, ובשביל לשדר אותו לשלם לתאגיד עוד כסף בניגוד לחוק שקובע מה סכום הכסף שיעמוד לרשות התאגיד?

מיכאל ביטון: אבל לערוץ כאן יש הכנסות, ואתה לא רוצה שהוא יהיה רשות השידור, אלא שיתנהל כלכלית ואחראית.

יריב לוין: אני לא הבנתי – יש לו הכנסות כי נקבע בחוק מה הסכום שיהיה לו כדי לפעול.

מיכאל ביטון: יש הכנסות מפרסומות - -

יריב לוין: לא - -

מיכאל ביטון: למה?

מיכאל ביטון: יש לו הכנסות מפרסומות.

יריב לוין: אבל לא נקבע בחוק שעכשיו הוא יגבה מאזרחי ישראל עוד כסף.

מיכאל ביטון: הוא לא גובה - - -

צבי האוזר: יריב, זה היה בהוראת שעה קודמת?

יריב לוין: זה מה שהוא עושה.

מיכאל ביטון: אתה לא היית פה בפרקים הקודמים.

מיכאל ביטון: אתה צריך לעשות בינג' על הדיון.

יריב לוין: הוראת השעה נגמרה.

צבי האוזר: אם האבסורד קיים למה הוא היה בהוראת שעה קודמת?

צבי האוזר: הרי אם אתה צועק כל כך לשמים, למה זה היה קיים?

צבי האוזר: מלכתחילה ראית שזה תקין?

מיכאל ביטון: האוזר, האוזר, שאלנו אותו את השאלה הזאת.

מיכאל ביטון: אתה צריך לעשות בינג' בפרקים הקודמים.

מיכאל ביטון: אל תחזור לפרקים הקודמים.

מיכאל ביטון: כבר עשינו את זה.

מיכאל ביטון: יריב, תשאל, בבקשה.

יריב לוין: אני רוצה לשאול עוד שאלה אחת, והיא השורה התחתונה הכי בעייתית בכל האירוע הזה.

יריב לוין: הרי מה את בעצם אומרת?

יריב לוין: את אומרת שהכסף הזה נגבה מהצרכן, והשאלה היחידה, לשיטתך, היא מי ירוויח את הכסף הזה: האם זה יהיה הוט ויס או אתם?

יריב לוין: כי, לשיטתך, אם נבטל את ההוראה הזאת אז הכסף יישאר בכיסים של הוט ויס.

יריב לוין: זה רק מראה כמה חשוב שנדע את התשובה לשאלה הפשוטה: כמה זה עולה לצרכן?

יריב לוין: הרי כולנו מבינים שאם יהיה לנו המידע הזה אז ברור לגמרי שגם הוט וגם יס וגם גופים אחרים יצטרכו להוריד את המחיר לצרכן מידית, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: למה?

יריב לוין: כי כולם יידעו כמה כסף הם חוסכים עכשיו שהם לא צריכים לשלם לכם.

מיכאל ביטון: יריב, אמרת את הדברים.

מיכאל ביטון: הדברים נשמעו.

יריב לוין: זה הכול.

יריב לוין: זה כל כך פשוט.

מיכאל ביטון: תשיבי מה שאת יכולה להשיב ואחרי זה יבגני סובה, ואחרי זה אנחנו עוברים להקראה ולהצבעות.

נגה רובינשטיין: באופן כללי אם הייתי הולכת לפי העיקרון שאמר חבר הכנסת לוין הייתי מפקיעה את כל התכנים שקיימים בעולם.

נגה רובינשטיין: מכיוון שככל שנפקיע יותר תכנים, לפי ההיגיון הזה, הצרכנים ישלמו פחות.

נגה רובינשטיין: לדעתי, הצורך להגן על הוט ועל יס כדי שהמחיר לצרכן שלהם יהיה יותר נמוך, לא יגיע דרך זה שלא ישלמו כסף דווקא על תוכן ישראלי.

יריב לוין: זה אמור להיות חינם לכולם.

נגה רובינשטיין: אם עידן פלוס היה פועל כמו שצריך זה מה שהיה קורה.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך.

מיכאל ביטון: יבגני סובה, בבקשה.

יבגני סובה: תודה, אדוני היושב-ראש, כאחד שעבד כמעט 15 שנה בתחום התקשורת אני מבין שהדאגה להפקה, לטכנאים, לבמאים ולמפיקים – זה מחלחל.

יבגני סובה: אתה גם לא יכול להמשיך לעבוד בצורה נורמלית כי כל פעם אתה מרגיש את הלחץ הזה מהמעסיק; אתה מרגיש שאתה צריך לנהל את כל הערוץ למרות שהתפקיד שלך הוא להביא אייטם חדשותי או לעשות כתבת צבע או כל דבר אחר בתחום שלך.

יבגני סובה: אבל מה לעשות, זה מחלחל.

יבגני סובה: אני מבין לגמרי את החשש שלכם.

יבגני סובה: אני גם נפגשתי איתכם, ולדעתי, מדובר בסך הכול על דחייה של שנה מקסימום כדי להעביר רפורמה משמעותית.

יבגני סובה: פה אני מסכים לגמרי איתך שאנחנו בוועדת הכלכלה לא רק נפקח, אלא גם נהיה מאוד מעורבים בסיפור של הרפורמה כי שר התקשורת לא יוכל להעביר את הרפורמה בלי שהוא יצטרך את אישורה של ועדת הכלכלה.

יבגני סובה: אני מבין את הדאגה שלכם, לבי איתכם, אבל אתם צריכים להבין שבמצב הזה לפני הרפורמה זה לא פרודוקטיבי לעשות מה שאתם מציעים ולשנות את הדברים לפני ששר התקשורת מביא רפורמה.

יבגני סובה: אז, בואו ניתן, לפחות, צ'אנס למשרד התקשורת ולשר התקשורת, וכמובן, בעזרת מעורבות שלכם ועוד גופים אחרים – לא רק אתם, אלא כל מי שדואג לכך שההפקה הישראלית לא תיפגע.

יבגני סובה: מצד שני אני גם בעד הורדת המחיר לצרכן.

יבגני סובה: גם, לדעתי, המחירים של החברות הגדולות לצרכן גבוהים.

יבגני סובה: לכן גם שירותים באינטרנט הם הרבה יותר זולים.

יבגני סובה: אנשים גם מוותרים היום על הוט ויס והולכים לפלטפורמות באינטרנט.

יבגני סובה: אין ספק שהסיפור הזה צריך להדאיג אתכם וגם אותנו כי אם הכסף לא ילך להפקה כפי שזה הולך היום אין ספק שאתם תיפגעו.

יבגני סובה: לכן, לדעתי, צריך שישה חודשים ועוד שישה חודשים בהנחה שיצטרכו את התקופה השנייה.

יבגני סובה: זה זמן סביר ואפשר לתת צ'אנס למשרד התקשורת.

יבגני סובה: בכך תדעו שיש לכם פה אוזן קשבת בוועדת הכלכלה.

מיכאל ביטון: יפה.

מיכאל ביטון: לימור, בבקשה.

לימור מגן תלם: צריך לזכור שמדובר בהוראת שעה שהייתה קיימת בממשלה הקודמת ולא הבאנו אותה לפה יש מאין.

לימור מגן תלם: היא הייתה קיימת חמש שנים בממשלה הקודמת.

לימור מגן תלם: אכן, משרד התקשורת היה צריך לעשות את הרפורמה ולהסדיר את הכול באופן כולל.

לימור מגן תלם: צריך לזכור שהממשלה התפרקה, והיו בחירות ארבע פעמים.

לימור מגן תלם: אני רוצה לבקש מפה שתנצלו את הזמן ותביאו רפורמה כמה שיותר מהר.

לימור מגן תלם: שמענו כאן את הקולות של כולם, וצריכים להתחשב בכל הצדדים, להריץ את העניינים ולקדם את הכול כמה שיותר מהר, אבל בסופו של דבר, לזכור שזאת הוראת שעה שהייתה קיימת קודם.

לימור מגן תלם: אנחנו רק באים ומבקשים להאריך אותה כדי לאפשר להחזיר את כל הרפורמה הכוללת.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: מתוך כל הדיון הזה וגם מתוך קשב גם למה שאמרו יריב ואבתיסאם ואחרים זה מה שאנחנו הולכים להצביע עליו.

מיכאל ביטון: זה קצת שונה ממה שביקשתם אבל אתם תדעו לחיות עם זה ולפעול.

מיכאל ביטון: זה גם יציג בפניכם אתגר של יעילות.

מיכאל ביטון: הוועדה תאריך את הוראת השעה בתשעה חודשים, והיא תאפשר לשר עוד חצי שנה אבל עם התניה: עד יולי הקרוב הוא יידרש לשים פה את נוסח החוק של רפורמת התוכן בתקשורת.

מיכאל ביטון: אם לא נראה אפקטיביות שהממשלה הניחה עד יולי, פלוס החוק לרפורמת תוכן בתקשורת לא נאריך בעוד חצי שנה.

מיכאל ביטון: יש לכם אפשרות לעבוד שנה ושלושה חודשים, ובלבד שעד יולי נוסח החוק אצלנו להתחלת דיונים.

מיכאל ביטון: אם נצטרך לדון עליו שלושה חודשים או חצי שנה זה בסדר כי הוראת השעה תהיה בתוקף, ונאריך בעוד חצי שנה.

מיכאל ביטון: אז אנחנו מאשרים את הדבר הבא: תשעה חודשי הארכה להוראת השעה, אפשרות לפנות אלינו לעוד שישה חודשים, ובתנאי שביולי יונח לפנינו נוסח חוק.

מיכאל ביטון: התאריך הזה הוא בחקיקה ולא בהוראת השעה, אבל הוא התנהלות.

מיכאל ביטון: אם תביאו את זה ב-1 באוגוסט אנחנו נסלח לכם.

מיכאל ביטון: אבל אם לא תביאו נוסח חוק לרפורמה בתכנים בתקשורת תהיו מוכנים נפשית שבאוקטובר פגה הוראת השעה הזאת.

מיכאל ביטון: זה מה שמוטל עליכם.

מיכאל ביטון: זה נראה לי מידתי וסביר, ועל זה אנחנו הולכים להצביע.

מיכאל ביטון: נא להקריא עם התיקונים הבאים ולהצביע.

סמי אבו שחאדה: אפשר רק הערה, אדוני, כי אני לא קיבלתי את רשות הדיבור?

מיכאל ביטון: בטח.

סמי אבו שחאדה: תודה לך.

סמי אבו שחאדה: אנחנו אפילו לא קיבלנו תשובה למה שאתה שאלת, ומשום מה אני מרגיש שאנחנו עובדים בחשכה.

סמי אבו שחאדה: לא ביקשנו סודות עסקיים ולא ביקשנו לדעת יותר מדי דברים – ביקשנו להבין למה לא תפקדו, ולמה בכמה החודשים האלה יתפקדו.

סמי אבו שחאדה: עכשיו אנחנו מקבלים את ההחלטה, והולכים להצביע - -

מיכאל ביטון: אבל זה עד יולי.

מיכאל ביטון: זה מידתי.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, אפילו לדבר הבסיסי הזה לא קיבלנו תשובה.

סמי אבו שחאדה: זה מה שאני רוצה להגיד.

מיכאל ביטון: התשובות היו - -

סמי אבו שחאדה: לא היו תשובות, אדוני.

מיכאל ביטון: - - שהוראת השעה הזאת - -

סמי אבו שחאדה: אדוני, אתה יכול לתת להם את ההזדמנות כמו שאתה רואה לנכון, אבל בוא נהיה כנים.

מיכאל ביטון: השאלה ששאלת וגם אנחנו שאלנו עוד לפני - -

סמי אבו שחאדה: שנהיה לפחות כנים יחד, אני ואתה.

מיכאל ביטון: רגע, אבו-שחאדה, כשמגיע חבר כנסת לפה העולם מתחיל ברגע שהוא נכנס לוועדה.

מיכאל ביטון: אבל לפני שהגעת שאלנו אותם למה זה התעכב חמש שנים, למה לא ביצעתם את הרפורמה הזאת.

מיכאל ביטון: התשובות היו: הכנסת, ארבע פעמים, חילופים, הרגישות, הפוליטיקה של משרד התקשורת והקדוש-ברוך-הוא וגם אללה היה מעורב בנושא.

מיכאל ביטון: כולם זה אותו אחד, לידיעתך, אבו-שחאדה.

מיכאל ביטון: כי מי שמאמין באל אחד לא יכול לארגן שניים.

מיכאל ביטון: אז יש רק אחד.

מיכאל ביטון: אז, אתה צודק, זה תירוצים.

מיכאל ביטון: לכן בגלל התירוצים אנחנו מכווצים את לוחות הזמנים.

סמי אבו שחאדה: אם כבודו השתכנע מהתירוצים - -

מיכאל ביטון: אני לא השתכנעתי.

מיכאל ביטון: אני גם אמרתי – אני לא יודע אם היית כאן – שטוב לה להוראת השעה הזאת שלא הייתה באה לעולם.

סמי אבו שחאדה: נכון.

מיכאל ביטון: עכשיו אנחנו ממזערים נזקים ועושים בקרות מהירות.

מיכאל ביטון: נא לעבור להקראה, בבקשה.

איתי עצמון: אדוני, אני אקרא את הנוסח עם התיקונים.

איתי עצמון: אני מקריא מתוך נוסח שהופץ לקראת הדיון.

איתי עצמון: הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018) (תיקון מס' 5)(הארכת תוקף הוראת מעבר), התשפ"ב-2022

איתי עצמון: בסעיף קטן (1) – בסעיף קטן (ג) נאריך במקום לשנה עד 1 באוקטובר.

איתי עצמון: סעיף (2) היא סמכות ההארכה.

איתי עצמון: במקום הארכה בשתי תקופות נוספות, כפי שביקש משרד התקשורת אנחנו נאפשר הארכה בתקופה אחת של שישה חודשים.

מיכאל ביטון: אני לא מעגן את יולי בתוך הנוסח אבל אני אומר את זה לפרוטוקול.

מיכאל ביטון: אם לא תביאו נוסח רפורמה של תוכן עד יולי לא תקבלו הארכה של חצי שנה נוספת.

מיכאל ביטון: בנוסף הרפורמה הזאת תהיה חייבת להיות משמעותית ונותנת את הדעת לעידוד ולהגנה על היצירה המקומית.

מיכאל ביטון: כמובן, לא לפגוע באוכלוסיות מוחלשות ברפורמה הזאת וכמובן הוזלת המחירים או מגמה או מעשים או הפחתת רגולציות או כל הקלה אחרת שהממשלה עושה שתוביל להוזלת חבילות התוכן מסוגים שונים שהאזרחים יכולים לקנות.

מיכאל ביטון: הערת ביניים: אחד הדברים שהוועדה עדיין לא דנה בהם, ואנחנו רואים שם אינפלציות ומניפולציות זה עולם שידורי הספורט שהיה זול יותר והתייקר, והתחילו כל מיני סוגים של ערוצים.

מיכאל ביטון: הרפורמה הזאת תידרש לתת תשובות טובות יותר מהמצב הקיים גם בנוגע לשידורי הספורט.

מיכאל ביטון: אנחנו עוברים להצבעה.

איתי עצמון: אדוני, יש עוד סעיף.

יריב לוין: היושב-ראש, מה בעניין הסתייגויות?

מיכאל ביטון: מקריאים אותן.

איתי עצמון: ההסתייגויות נומקו.

מיכאל ביטון: נומקו בפעמים הקודמות.

איתי עצמון: חבר הכנסת מקלב הגיש חמש הסתייגויות בשם כל סיעות האופוזיציה ונימק אותן.

יריב לוין: יש גם הסתייגויות אישיות של חבר הכנסת קיש.

איתי עצמון: נכון.

מיכאל ביטון: הוא היה פה והציג אותן?

איתי עצמון: הוא דיבר.

מיכאל ביטון: לפנים משורת הדין תכלול אותן.

מיכאל ביטון: מה עוד?

איתי עצמון: יש חמש הסתייגויות נוספות, כפי שאמרנו, של חברי הכנסת: פינדרוס, קרעי, רוטמן וקיש.

איתי עצמון: הן לא בשם כל סיעות האופוזיציה.

מיכאל ביטון: בסדר גמור.

מיכאל ביטון: הן נרשמות ויאפשרו את זמן הנאום במליאה.

מיכאל ביטון: מה עוד?

צבי האוזר: אפשר זכות דיבור ללא הסתייגויות?

מיכאל ביטון: לא צריך.

מיכאל ביטון: בהצבעה.

צבי האוזר: במליאה.

מיכאל ביטון: בקשת רשות דיבור במליאה.

מיכאל ביטון: אנחנו מצביעים על ההסתייגויות.

איתי עצמון: על כל עשר ההסתייגויות.

מיכאל ביטון: מי בעד ההסתייגויות?

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: לא אושר.

מיכאל ביטון: ההסתייגויות לא התקבלו.

מיכאל ביטון: מי בעד הצעת החוק כפי שהוקראה?

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: בעד – רוב

מיכאל ביטון: נמנעים – אין

מיכאל ביטון: חברי הכנסת שחאדה ומקלב נגד.

מיכאל ביטון: הצעת החוק והוראת השעה אושרה.

איתמר אביטן: רציתי להגיד עוד משהו קטן לפרוטוקול.

מיכאל ביטון: תגיד משפט.

מיכאל ביטון: זה לא נהוג, אבל תגיד.

איתמר אביטן: תודה, כבוד היושב-ראש.

איתמר אביטן: דבר ראשון, אנחנו מודים לך מאוד כי אתה מציב פה לוחות זמנים ואני מקווה שהדבר הזה סוף-סוף יקרה.

איתמר אביטן: שנית, אנחנו מבקשים שעוד דברים בתוך הרפורמה לא יובאו.

איתמר אביטן: אנחנו מבינים שהולכים להביא עוד דברים מהרפורמה - -

מיכאל ביטון: יש לי הצעה בשבילך, איתמר – היא יותר טובה, תאמין לי, אתה תרוויח.

מיכאל ביטון: אני מבקש ממשרד התקשורת ומשרד האוצר לעשות סדרת פגישות עם הנציגות הרשמית של עולמות התוכן וספקי המקור בישראל כדי לנסות להקשיב להם ולכלול את הדברים ברפורמה שתביאו אלינו.

עופר רז דרור: כבוד היושב-ראש, אני רק אציין שפגישות כאלה - - -

איתמר אביטן: הולכים להביא בשבועות הקרובים חקיקה של מה שנקרא, ברית המועצות.

איתמר אביטן: זה חלק מהרפורמה – שעושים פלסטרים.

איתמר אביטן: אני מבקש מהוועדה לא להמשיך עם הפלסטרים האלה.

מיכאל ביטון: אנחנו הולכים למבט כולל על עולמות התוכן.

צבי האוזר: זה פלסטר שהוצע על-ידי ועדת פלד שזכיתי לרכז אותה ב-1997.

צבי האוזר: אני מציע מתישהו לשים פלסטר.

מיכאל ביטון: זה בנפילת החומות, לא?

צבי האוזר: מ-97' ברית המועצות מתגלגלת.

איתמר אביטן: אתה צודק, אבל זה צריך להיות ברפורמה.

צבי האוזר: אני מסכים איתך, אבל זה צריך להיות מתישהו.

מיכאל ביטון: תודה רבה, חברים, אני נועל את הישיבה.