ועדת העבודה והרווחה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 72, 2022-01-24 12:44

אפרת רייטן: אני פותחת את הישיבה של ועדת העבודה והרווחה.

אפרת רייטן: היום 24 בינואר 2022, כ"ב בשב"ט התשפ"ב, השעה היא 12:45 בצוהריים.

אפרת רייטן: דיון נוסף בהצעת חוק התכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה) (תיקון מס' 7) (דמי בידוד לעצמאים), התשפ"ב–2022.

אפרת רייטן: הנוסח הובא אלינו לדיון נוסף להכנתו לקריאה השנייה והשלישית, ואני רוצה לפתוח ולומר שבמהלך הימים האחרונים קיימנו אין-ספור ישיבות, דיונים, שיחות, טלפונים – הכול, בין הוועדה, חברי כנסת, לאגף התקציבים במשרד האוצר, לארגונים, כדי לשפר ולהתאים את החוק החדש והמבורך, שנקרא "חוק דמי בידוד לעצמאים" – להתאים אותו בפעימה נוספת.

אפרת רייטן: אומנם הוא עבר תיקון עוד לפני חקיקתו לקריאה הראשונה ובמקום יום אחד כבר דובר על שלושה ימים, אבל כעת אנחנו מדברים על ארבעה ימים בתקופת הוראת השעה, שתיכף נדון גם בה, מתי היא מתחילה.

אפרת רייטן: אנחנו מדברים על הרטרואקטיביות של תשלום דמי הבידוד לעצמאים, אחורנית עד חודש יולי.

אפרת רייטן: היו כאן עוד מספר סוגיות שרצינו לדון בהן, וגם בהן חלה התקדמות גדולה.

אפרת רייטן: אחת מהן כבר פורסמה הבוקר, ההסכמה שהגענו מול שר האוצר בכל מה שנוגע לתעריף דמי הבידוד היומיים של העצמאים.

אפרת רייטן: כזכור, דובר על כך שהתעריף אמור לעמוד על סף של 430 שקלים ביום, כפי שהוסכם עם ארגוני העצמאים במבצע "שומר החומות".

אפרת רייטן: אנחנו סברנו שמדובר כאן במקרה אחר, ולא במבצע צבאי נקודתי, ולכן התעריף צריך להיות תעריף אחר.

אפרת רייטן: ולאחר "משא-ומתן", נקרא לזה, סגרנו והגענו להסכמה מול משרד האוצר שהתעריף של דמי הבידוד לעצמאי יעמוד על 570 שקלים ליום, וכאמור הסכום הזה יינתן לכל עצמאי אשר שהה בבידוד.

אפרת רייטן: וחשוב לומר, גם אם הוא שהה בבידוד מספר פעמים מאז חודש יולי האחרון.

אפרת רייטן: זאת נקודה ראשונה, חשובה מאוד.

תקווה אדיסון: גם אם הוא היה חולה?

אפרת רייטן: לגבי מחלתו של העצמאי.

אפרת רייטן: זאת הייתה סוגיה טעונה, נפיצה, עם השלכות רוחב, כמו שנוהגים לומר באגף התקציבים, ועוד השלכות כאלה ואחרות - - -

רועי כהן: אני לא מכיר עצמאי שעם כאב ראש יושב בבית.

אפרת רייטן: נכון, רועי.

אפרת רייטן: דיברנו על זה.

אפרת רייטן: תן לי להגיד.

אפרת רייטן: עניין תשלום יום מחלה לעצמאי הוא חלק מסוגיה של הצוות שיושב היום במשרד האוצר, שדן בדמי אבטלה לעצמאים וכו'.

אפרת רייטן: עם זאת, אנחנו סברנו, וזאת הייתה עמדת הוועדה, אתם יודעים את זה היטב, שבגין התקופה של הוראת השעה, שבה יש פה התפרצות גדולה של אומיקרון, ורבים רבים מהעצמאים נדבקים, שוהים בבית, ומדובר כאן באמת בתקופה מאוד חריגה, דרשנו שגם המאומתים, העצמאים, שנאלצים להישאר בבית ואסור להם מבחינה פלילית להפר את הבידוד – כמו שאמרת זה לא סתם כאב ראש, ואנחנו לא יודעים אם הם עובדים מהבית או לא, לא יודעים, אבל כרגע בשבילנו אסור להם לצאת מהבית - - -

רועי כהן: אתה לא יכול לעשות הדברה מהבית.

רועי כהן: אני לא מכיר שמישהו יכול לעשות את זה מהבית.

רועי כהן: אני גם לא מכיר את נהג המונית שיכול לעבוד מהבית.

אפרת רייטן: אתה צודק.

אפרת רייטן: יש את אלה, רועי, ויש גם אחרים.

תקווה אדיסון: גם הספרים, הקוסמטיקאיות, טכנאי מזגנים ואינסטלטורים.

אפרת רייטן: חברים, מה זאת ההתפרצות הזאת?

אפרת רייטן: אני רק מחזקת את מה שאתם אומרים, אז אין צורך.

אפרת רייטן: מה שאני אומרת וחוזרת על כך בצורה ברורה, זה עמדת הוועדה שנידונה בישיבות שקיימנו עם משרד האוצר, ומשרד האוצר אכן קיבל את עמדתנו.

אפרת רייטן: ולכן הבשורה השנייה, שהיא חשובה לטעמי מאין כמוה, זה שהחוק יכלול את ההוראה שתיתן לעצמאים שהיו בבידוד, כי הם מאומתים לקורונה, גם להם את דמי הבידוד.

רועי כהן: יפה מאוד.

אפרת רייטן: תודה רבה על הציון.

אפרת רייטן: יפה מאוד זה יותר טוב מיפה.

רועי כהן: נכון.

רועי כהן: זה הכי טוב.

רועי כהן: סוף כל סוף המדינה לוקחת אחריות על ציבור העצמאים.

אפרת רייטן: מאה אחוז, לפעמים כשקורים דברים טובים אפשר גם להגיד אחלה.

רועי כהן: אחלה.

אפרת רייטן: יופי.

אפרת רייטן: אני שמחה שכולנו מרוצים בעניין הזה.

אפרת רייטן: אני לא חושבת שאפשר להקל ראש, רועי - -

רועי כהן: זה צעד גדול מאוד.

אפרת רייטן: - - אולי אנחנו מדברים בצורה קצת מבודחת, אבל זה צעד, כמו שאתה אומר, גדול מאוד.

נעה בן שבת: חדשני.

אפרת רייטן: חדשני.

אפרת רייטן: תודה.

רועי כהן: מהפכני.

אפרת רייטן: מהפכני.

אפרת רייטן: עוד מישהו?

אפרת רייטן: אני רוצה להגיד תודה גם לכל אנשי המקצוע שיושבים כאן מאגף התקציבים וגם לשר האוצר כמובן בעצמו, שהלך על המהלך הזה, שזה מהלך אמיץ ולא טריוויאלי.

אפרת רייטן: באמת יישר כוח לכם, גם על העבודה, גם על הסבלנות שהשקעתם בכל הדיונים האלה ששיגענו אתכם, ואני חושבת שמדובר כאן ברגע אחד חשוב מאוד, ואני שמחה שהיה לנו חלק מרכזי גם בהובלה של התיקון הזה.

אפרת רייטן: יש עוד מספר סוגיות שנרצה לדון בהן, אולי תוך כדי הקריאה של הנוסח.

אפרת רייטן: אתם יודעים שהיו בינינו פערים גם לגבי העצמאים שנוסעים לחו"ל במסגרת עבודתם, כרגע זה לא נמצא בנוסח.

אפרת רייטן: אני חוזרת על עמדתי ונעמוד על כך שזה ייכנס לנוסח החדש, שעצמאי שנסע במסגרת עבודתו לחו"ל, כפי ששכיר נוסע, נשלח על ידי מעסיקו, ונאלץ לחזור ארצה לימי הבידוד שלו, גם העצמאי הזה יקבל את דמי הבידוד בגין הישיבה שלו בבית.

רועי כהן: קל וחומר, זאת ההכנסה של אותו עצמאי, זאת הפרנסה שלו.

אפרת רייטן: זה תיקון שהוועדה מבקשת לתקן היום בדיון הזה.

אפרת רייטן: לא בכדי ביקשתי ממשרד הבריאות את נציגו, אני מבינה שהם בזום, תיכף נדבר.

אפרת רייטן: אני רוצה לשמוע ממשרד הבריאות לגבי הוראת השעה, כי הדיון נסוב, בין היתר, בישיבה הקודמת על המועד של כניסתה לתוקף של הוראת השעה.

אפרת רייטן: על פי האמור בחוק, עכשיו מדובר על ה-1 בינואר 2022, ואני העליתי את הטענה שגל האומיקרון החל עוד קודם לכן, ואני רוצה לראות את הנתונים שמשרד הבריאות מציג.

אפרת רייטן: שוב, אני מזכירה שהוראת השעה מרחיבה, לא רק על המאומתים כאמור אלא גם על מספר הימים, ארבעה ימים שיקבלו כאן העצמאים, ויש לזה חשיבות גדולה.

אפרת רייטן: אני רוצה שהם יהיו הראשונים.

אפרת רייטן: יש עוד נקודות יותר קטנות, תיכף ניגע בהן בהמשך.

אפרת רייטן: חבר הכנסת ולדימיר בליאק רוצה להתייחס, בבקשה.

ולדימיר בליאק: תודה גברתי, קודם כול, אני מברך אותך ואת אגף התקציבים על הסיכום.

ולדימיר בליאק: אני חושב שזה צעד ענק גם לגבי ה-570 שקלים וגם לגבי ההחלה על מאומתים.

ולדימיר בליאק: גם את היית עצמאית, אז אני הייתי עצמאי 15 שנה, וכשהייתי חולה עם חום עד 38 הייתי בא למשרד, במקרה של בידוד אין אופציה כזאת.

ולדימיר בליאק: לכן אנחנו לא משלמים על ימי מחלה, אנחנו משלמים על ימי בידוד.

ולדימיר בליאק: החידוד הזה הוא נכון.

ולדימיר בליאק: אנחנו עושים פה צעד מאוד צודק כלפי עצמאים.

ולדימיר בליאק: יש לי שאלה למוסד לביטוח עצמאי, שאלת חידוד.

ולדימיר בליאק: יש שוני בין עצמאי שכן עומד בהגדרות ולא עומד בהגדרות מבחינת המוסד לביטוח לאומי.

ולדימיר בליאק: העצמאי שלא עומד בהגדרות זכאי לפי החוק ל-25% מהתעריף.

ולדימיר בליאק: הרי מה קורה?

ולדימיר בליאק: עצמאי בתחילת השנה מכריז על ההכנסה הצפויה שלו למוסד, ויכול להיות שבתחילת השנה הוא לא עומד בהגדרות, ובסוף השנה הוא חורג מתקרת ההכנסה וכן מחייבים אותו בדיעבד בדמי הביטוח הלאומי.

ולדימיר בליאק: השאלה אם הוא יהיה זכאי במקרה הזה, או בדיעבד ב-100% ולא ב-25%?

אפרת רייטן: אני לא בטוחה שהבנתי את השאלה.

קריאה: תוך כדי השנה הוא יכול לשנות את הסטטוס שלו.

ולדימיר בליאק: עצמאי שלא עומד בהגדרות, יש לו תקרה נמוכה של הכנסה.

ולדימיר בליאק: יכול להיות שבדיעבד הוא חורג, ואז הלכה למעשה הוא הופך לעצמאי שכן עומד בהגדרות.

ולדימיר בליאק: יודעים את זה רק אחרי השומה בדיעבד.

אפרת רייטן: יש לכם התייחסות לזה, אורי?

ולדימיר בליאק: האם הוא יוכל לדרוש בדיעבד 100% ולא 25%?

אופיר כץ: יש פה שתי רמות.

אופיר כץ: הזכאות של החוק שלנו היא לפי ההגדרה של הביטוח הלאומי, שהיא הגדרה שרלוונטית לא רק לחוק שלנו, היא רלוונטית לכל הזכאויות של עובד עצמאי, כן או לא.

אופיר כץ: החוק שלנו מסתכל על המעמד שלו בתקופת הבידוד.

אופיר כץ: אני לא נכנס להגדרות של הביטוח הלאומי.

אופיר כץ: להבנתי ההסתכלות היא שנתית, הבנתי שכן יכול להיות שינוי במהלך שנה של הסטטוס.

אופיר כץ: אני לא נכנס להגדרה של הביטוח הלאומי.

ולדימיר בליאק: יכול להיות שהוא מכריז שהוא הולך להרוויח 3,000 שקל בחודש או 2,000 שקל בחודש, ואז הוא לא עומד בהגדרות, ואז בדיעבד הוא הרוויח 5,000 שקל.

אופיר כץ: החוק הזה הוא תוצאתי להגדרה של ביטוח לאומי, שהיא הגדרה שרלוונטית גם לדברים אחרים בביטוח הלאומי.

אופיר כץ: יכול להיות שאפשר לשאול את נציגי הביטוח הלאומי האם אפשר לשנות הגדרה באמצע שנה, באיזה תנאים וכו' וכו', אבל ברגע שהמוסד לביטוח לאומי החליט לפי הכללים שלו שהעצמאי נמצא בסטטוס כזה או אחר, אז תהיה לו הזכאות לפי אותו סטטוס - - -

ולדימיר בליאק: זמן הבידוד.

ולדימיר בליאק: סוגיה נוספת הבנתי שעלתה לגבי הרטרואקטיביות.

ולדימיר בליאק: הרי השכירים זכאים מה-1 באוקטובר 2020.

ולדימיר בליאק: האם אפשר להחיל גם על עצמאים מה-1 באוקטובר 2020, כמובן רק על עצמאים שלא קיבלו מענק?

אפרת רייטן: שהפסידו פחות מ-25%.

מאיר שפיגלר: חד-משמעית.

אפרת רייטן: בבקשה, אגף התקציבים.

מאיר שפיגלר: שהפסידו יותר מ-25%.

אפרת רייטן: לא, מי שהפסיד יותר, קיבל מענקים.

ולדימיר בליאק: שלא היו זכאים למענקים.

נועה שוקרון: כפי שהסברנו גם בדיון הקודם, בסופו של דבר המענקים ניתנו על 25% של ירידה במחזור ומעלה.

נועה שוקרון: אנחנו גם מדברים על תקופה שבמהלכה הבידוד אורכו עשרה ימים, אפילו הקיצור לשבעה ימים היה מאוחר יותר, ולכן יש קורלציה מלאה.

נועה שוקרון: אנחנו לא רואים היתכנות שבה עצמאי שנכנס לבידוד, לא ירד לו המחזור ביותר מ-25%, ואז כלי הסיוע היה כלי אחר, שאיננו חוק ימי בידוד, אלא אותם מענקים סוציאליים שחולקו, ולכן בעינינו יש חפיפה מלאה בין האוכלוסיות האלה.

נועה שוקרון: זה הרציונל שהסברנו בדברי ההסבר לעניין תחולת החוק ל-1 ביולי.

אפרת רייטן: רועי.

רועי כהן: קודם כול, עצם התשובה היא התחמקות מאמירה חד-משמעית שהולכים להפלות את ציבור העצמאים מול ציבור השכירים.

רועי כהן: הם קיבלו מה-1 באוקטובר פיצוי ושיפוי מהמדינה.

רועי כהן: יש נהג מונית, שסיפרתי את הסיפור עליו, שהוא נכנס לבידוד.

רועי כהן: לו ירדו 25%.

רועי כהן: למה לא לתת לו פיצוי כי את אומרת שאולי הוא קיבל.

רועי כהן: תבדקי.

רועי כהן: אני הצעתי פה, למרות שקיבלתי ביקורת קשה מאוד מציבור העצמאים, כשאמרתי שאי-אפשר לקחת כפל, הוא אמר לי: יכול להיות שזו תוספת על הירידה שהייתה לי – אמרתי: אדם שקיבל מענק, לא יהיה זכאי לקבל ימי בידוד.

רועי כהן: זה גומר לכם פה את כל הטיעון שבצורה כזאת או אחרת אמרתם - - -

ולדימיר בליאק: אגב, אם את אומרת שאין כאלה, אדרבה.

רועי כהן: אם אין כאלה, למה אתם מתעקשים?

רועי כהן: אם אתם רוצים להיות הוגנים, למה הייתי צריך ללכת לבג"ץ ולגרום לכך שיהיה פה עכשיו דיון על ימי בידוד לעצמאים, ושוב לחזור לבג"ץ ולהגיד ששוב יש הסדר שמפלה את ציבור העצמאים?

רועי כהן: אני אומר לך ואני גם אגיד לשופט: אם אדם קיבל את זה, הוא לא זכאי לקבל.

רועי כהן: אני לא מבקש פעמיים.

רועי כהן: אבל אם הוא לא קיבל, תתנו לו את מה שמגיע לו, בדיוק כמו שנתתם לציבור השכירים.

רועי כהן: אתם לא יכולים לייצר פה שוב אפליה רק בגלל מחשבה כזאת או אחרת.

רועי כהן: פתרתי לך את הבעיה, אדם שקיבל מענק, יהיה נעול, לא יוכל להגיש בקשה לימי בידוד.

רועי כהן: אדם שלא קיבל, בואו ניתן לו את זה.

אפרת רייטן: בואו נשמע.

אפרת רייטן: אסף.

אסף וסרצוג: אני רק אחזק את מה שנועה אמרה קודם.

אסף וסרצוג: לאורך כל תקופת משבר הקורונה הייתה רשת ביטחון מאוד נרחבת שכללה מענק סוציאלי ומענק הוצאות קבועות, היה כמובן גם את החל"ת והיו החזרי ארנונה.

רועי כהן: חל"ת לא קשור לעצמאים.

אסף וסרצוג: הפרעתי לך, רועי?

רועי כהן: לא.

רועי כהן: אבל זה לא קשור לעצמאים.

אסף וסרצוג: אפשר לכבד אחד את השני.

אסף וסרצוג: לצורך העניין גם עצמאי שמעסיק מישהו, זה גם מוריד - - -

רועי כהן: זה לא קשור אליו.

רועי כהן: הוא לא מקבל על זה.

אפרת רייטן: אני רוצה לשמוע תשובה מלאה.

אסף וסרצוג: תאמין לי שזה קשור.

אסף וסרצוג: אני אטען את הכול.

אסף וסרצוג: יש גם את הארנונה ויש גם עוד הרבה כלי סיוע שיהיו לאורך הדרך.

אסף וסרצוג: הניסיון להשוות בין עצמאים לשכירים הוא מאוד מאוד בעייתי.

אסף וסרצוג: רשת הביטחון הייתה מאוד מרחיבה ונתנה מענים מאוד מאוד משמעותיים לשכירים, בין אם בחודש מסוים הוא ירד בסכום הרלוונטי ובין אם בחודש אחר לא.

אפרת רייטן: עצמאים, לא שכירים.

אסף וסרצוג: עצמאים, סליחה.

אסף וסרצוג: היו גם חודשים שהזכאות הייתה ב-40% למענק הוצאות קבועות, אחר כך זה תוקן ל-25%.

אסף וסרצוג: היכולת לעשות את האדפטציה שבחודש כזה כן ובחודש אחר לא זה בעייתי.

אסף וסרצוג: הסתכלנו גם על שנת 2020 וגם על שנת 2021, ורואים בצורה מאוד מאוד ברורה, שבסופו של דבר גם העסקים הגדולים וגם העצמאים הקטנים קיבלו סיוע מאוד משמעותי ודרמטי, שבוודאי נתן להם לצלוח את המשבר.

אסף וסרצוג: אני חושב ששמענו את זה לא מעט בוועדות שונות, אפשר גם להראות את הנתונים הללו.

אסף וסרצוג: לכן אנחנו בוודאי לא חושבים שהדבר הזה נזקק.

אפרת רייטן: אני רוצה לעבור למשרד הבריאות כאמור בזום.

אפרת רייטן: שוב, אני רוצה לחדד את השאלה.

אפרת רייטן: הוועדה פנתה למשרד הבריאות ולמשרד האוצר כדי לבחון את השאלה של מה שקראנו לה כאן בדיון "המועד הקובע" שבו מתחילה הוראת השעה שלגביה אנחנו מתייחסים לגל האומיקרון שהגיע, והתחלואה הגדולה וההשלכות של זה על העצמאי, על המשק וכו', ולכן ביקשתי לשים סימן שאלה מעל התאריך שכרגע כתוב בהצעת החוק שאומר "1 בינואר 2022", כי כאזרחית שחיה במדינה אני זוכרת שכבר בתחילת דצמבר דיברו על זה שיש פה גל אומיקרון.

אפרת רייטן: מדובר כאן על סגירת שמים, תחלואה, אנחנו מבינים שזה מגיע.

אפרת רייטן: לא הבנתי למה באופן שהיה נראה לי שרירותי החליטו שגל האומיקרון מתחיל רק מה-1 בינואר.

אפרת רייטן: ביקשתי לראות את המצגת שלכם.

אפרת רייטן: אני מבינה שיש לכם ואתם יכולים להציג.

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: אני אשמח להציג את הנתונים ואת השיקולים שהתבססנו עליהם בחישוב.

אילנה גנס: זה נכון, הזיהוי הראשון של אומיקרון, ידענו עליו כבר בשבוע האחרון של נובמבר, עוד לפני שהוא הגיע לישראל, ולכן הפעולות הראשונות שננקטו נועדו בשביל למנוע את כניסתו ואת התפשטותו המהירה, כפי שראינו בדרום אפריקה ובמדינות אפריקה נוספות.

אילנה גנס: ואכן התאריך של תחילת דצמבר זכור לך נכון.

אילנה גנס: בתחילת דצמבר בשבועות הראשונים, בעיקר בשבועיים הראשונים, ראינו הגעה של אומיקרון מיעדים שונים לישראל, כאשר מרביתם היו בקרב חוזרי חו"ל, ולא ראינו עדיין סימנים של התפשטות אומיקרון והדבקה קהילתית בישראל.

אילנה גנס: אתם יכולים לראות כאן בשקף את שיעור החיוביים מכמות האנשים החולים במדינת ישראל.

אילנה גנס: חשוב לציין שבתחילת דצמבר, כשהתחלנו את ההתפשטות של וריאנט האומיקרון בארץ, כבר עמדנו על סדר גודל של כ-600-500 מאומתים יומיים, בעקבות גל דלתא הקודם, שעדיין לא סיים לדעוך, וכבר התחלנו את הגל החדש.

אילנה גנס: אפשר לראות שרק במחצית השנייה של דצמבר התחלנו לעלות במספר החיוביים בישראל.

אילנה גנס: כלומר, זה משהו שסימן את תחילת התחלואה.

אילנה גנס: אם תעברו לשקף הבא, תוכלו לראות את ההבדלים בשיעור החיוביים בין חו"ל לקהילה.

אילנה גנס: השקף הזה מציג התפלגות של שיעור החיוביים בנפרד בין חוזרי חו"ל לבין תחלואה בקהילה, ואפשר לראות שעד ה-20 בדצמבר אנחנו רואים הבדלים משמעותיים מאוד בכמות האומיקרון שזיהינו בחוזרי חו"ל בהשוואה למה שראינו בארץ.

אילנה גנס: כלומר, בארץ עדיין מספר המקרים היה מאוד נמוך לעומת מרבית התחלואה שהייתה מחו"ל, ורק החל מ-20 בדצמבר אנחנו רואים פה זינוק שקורה די במקביל בהיקפי התחלואה הנכנסת מחו"ל לצד עלייה מהירה בהיקפי תחלואת אומיקרון מכלל הריצופים שעשינו בישראל.

אילנה גנס: זה מתחיל סביב ה-20 בדצמבר.

אילנה גנס: כאן אתם יכולים לראות דוגמה של תחילת התפרצות, שאחד הסימנים המקדימים שלה היה אירוע תחלואה במעלה אדומים.

אילנה גנס: ראינו קודם כול עלייה מאוד מאוד חדה באומיקרון בשפכים, בניטור ביוב, שאנחנו מבצעים באופן שוטף בעשרות נקודות במדינת ישראל, ואז ככל שדגמנו יותר את התושבים במעלה אדומים, ראינו שיש שם תחלואה סמויה שלא באה לידי ביטוי קודם לכן, והחיווי החיובי מביוב נתן לנו אינדיקציה שיש שם כנראה תחילת תחלואה.

אפרת רייטן: אנחנו מדברים על ה-16 בדצמבר.

אילנה גנס: לא.

אילנה גנס: ה-16 בדצמבר זה עדיין אירוע תחלואה שהוא ממוקד, הוא לוקלי למעלה אדומים.

אילנה גנס: כמובן הוא התחיל להראות את סימניו בתחלואה כוללת - - -

אפרת רייטן: אבל עדיין הוא שייך לגל האומיקרון.

אפרת רייטן: אנחנו לא יכולים לבודד אותו ולהגיד שזה מקרה חריג, לא קשור לגל האומיקרון.

אילנה גנס: האירוע של מעלה אדומים הוא בהחלט מקרה חריג, כשעדיין בשלב הזה לא ראינו התפשטות נרחבת של אומיקרון בישראל.

אפרת רייטן: אני חושבת שאנחנו מסתכלות על גל האומיקרון, אנחנו בוחנות אותו אולי בצורה שונה, את ואני.

אפרת רייטן: את מתייחסת לשאלה של ההתפשטות, ומתי זה הפך להיות מגפה שאולי עברה את מקדם ההדבקה, ואני לא מגדירה את זה כמוך.

אפרת רייטן: אני מתייחסת כאזרחית ישראל, שכאשר אני מבינה שיש פה התפרצות, ב-16, במעלה אדומים, וכאשר לפני זה יודעים ומכינים אותנו לכך שכבר מתחילים כאן - - -

רועי כהן: הגבלות.

אפרת רייטן: לא רק הגבלות.

אפרת רייטן: עזוב הגבלות, אנחנו מדברים עכשיו על ימי בידוד ודברים אחרים.

אפרת רייטן: אנחנו מתייחסים לזה שגל האומיקרון החל.

אפרת רייטן: זה שהוא התפרץ כמובן בסוף החודש בצורה הרבה יותר נרחבת, בסדר גמור, זה לא אומר שלא הייתה לו התחלה.

רועי כהן: הגבלות ברמה של כניסה לבידוד.

רועי כהן: נתנו הוראות להיכנס לבידוד.

רועי כהן: אני מנסה להסביר שהיו הגבלות וכניסות לבידוד.

רועי כהן: זאת הסיבה שאנחנו נותנים פה עכשיו פיצוי.

אפרת רייטן: ההגבלות היו ממילא, גם היו על הדלתא.

אפרת רייטן: זה לא קשור.

רועי כהן: לא.

רועי כהן: שינו את כל ההוראות של כניסות ממדינות כאלה ואחרות, שצריכים להיכנס לבידוד.

רועי כהן: זה היה בעקבות העניין של האומיקרון.

אפרת רייטן: של סגירת השמים.

רועי כהן: כן.

רועי כהן: משם צריך לספור.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לחזק את דברייך בנושא ההנחיות.

שירלי פינטו קדוש: ההנחיות זה מה שפגע בעסקים.

שירלי פינטו קדוש: המגפה של האומיקרון פגעה בעצמאים.

שירלי פינטו קדוש: וזאת השאלה הרלוונטית.

אפרת רייטן: אסף וסרצוג, בבקשה.

אסף וסרצוג: בהמשך למה שאמרה חברת הכנסת פינטו, אני חושב שדווקא זאת לא השאלה הרלוונטית, כי הנחיות או מגבלות, או סגירת שמים וכו' היה גם בגלים קודמים.

אסף וסרצוג: מה ששונה פה בהוראת השעה זה המסיביות.

אסף וסרצוג: זאת הסיבה שגם הלכנו על הצעד המאוד דרמטי, כמו שציינת בהתחלה, שאנחנו הולכים גם לעולם של מאומתים בעצמאים בהוראת השעה.

אסף וסרצוג: זה מאוד חריג, והבנו את זה בגלל ההיקפים הגדולים.

אסף וסרצוג: ואמרנו שגם העובדה שהחיסונים כבר לא היו יעילים בהדבקה באותה מידה, גם העובדה שזה היה בכל מקום, והסיכוי להידבק היה אדיר, וההיקפים היו בעולם שלא הכרנו קודם, ולכן הוראת השעה היא שונה.

אסף וסרצוג: לא מתי היה מקרה ראשון או שהייתה התפרצות נקודתית, אלא מתי זה שיבש את אורח החיים.

שירלי פינטו קדוש: עדיין התאריך לא יכול להיות ה-1 בינואר.

שירלי פינטו קדוש: זה עדיין לא התאריך הרלוונטי.

אסף וסרצוג: אבל הוא לא יכול להיות ה-16 בדצמבר.

אסף וסרצוג: עוד פעם, זה לא משהו חריג.

אסף וסרצוג: גם בגלים קודמים היו התפרצויות נקודתיות.

אסף וסרצוג: ברגע שזה נהיה ברמה הארצית - - -

קרן ברק: אמרתם לסגור את השמים - - -

אסף וסרצוג: חברת הכנסת ברק, אני אחדד את הנקודה.

אסף וסרצוג: בסופו של דבר הוראת השעה שאנחנו נותנים היא מאוד מרחיבה ומיטיבה, גם עם עצמאים ואגב גם עם שכירים.

אסף וסרצוג: אנחנו נותנים פה עוד יום לכולם, אנחנו נותנים את הנושא של המאומתים, וזה דרמטי.

אסף וסרצוג: הסיבה שהצלחנו להצדיק את הדבר הזה ושהבנו את הצורך הזה, וגם שר האוצר נעתר לזה וכו', נבעה מהמקום שבו יש משהו שלא הכרנו קודם.

אסף וסרצוג: זה לא קשור בחומרת המחלה או בהיקף ההתפשטות, אלא בעוצמות שהגל הזה אילץ את המשק כולו להתמודד איתן, שלא ידענו לפני כן, גם בהיקף המאומתים, גם בהיקף הבידודים.

אסף וסרצוג: השאלה מתי זה נהיה שונה וחריג לעומת גלים קודמים.

אסף וסרצוג: ופה אנחנו לא רואים את זה, גם לא ב-16 בדצמבר, מבחינת המספרים.

אסף וסרצוג: אגב, גם על ה-26 אפשר להתווכח, אבל את זה אנחנו עוד יכולים להבין.

אסף וסרצוג: ולכן השאלה היא שוב, לא מתי היה מקרה ראשון או איזה הידבקות נקודתית או איזה גל מקומי, כי גם בדלתא היה את זה, גם בגלים קודמים היה את זה, אבל פה אנחנו הולכים למשהו שהוא חריג ביותר.

שירלי פינטו קדוש: אני חייבת להעיר שהאומיקרון הכניס את הציבור ללחץ, אנשים לא הגיעו לבעלי עסקים לקנות, לא הגיעו לקניונים.

שירלי פינטו קדוש: יש לזה השפעה מאוד גדולה, תביא את זה בחשבון.

אסף וסרצוג: הנתונים לא מראים את זה, אבל אם תרצו, אני יכול לקחת אתכם לכותרות של הדלתא ושל הגל השלישי, וזה אותו דבר.

קרן ברק: בדלתא סגרת ופה לא סגרת.

אפרת רייטן: אנחנו מדברים פה על ימי בידוד ולא על הפגיעה של העסקים והמחזור שלהם.

קריאות: - - -

אפרת רייטן: זה דיון אחר על הפגיעה של העסקים.

אפרת רייטן: אנחנו מדברים על ימי בידוד.

אפרת רייטן: אני מבקשת שנישאר רק בעניין הזה.

אפרת רייטן: אילנה, אני רוצה שתסיימי כדי שאני אוכל לשחרר אותך להמשך הנסיעה.

אילנה גנס: מעולה.

אילנה גנס: אני אשמח לעבור לשקף האחרון.

אילנה גנס: הוא מסביר את הנקודה הזאת שרק ב-26 בדצמבר, אחרי התאריך הזה, אנחנו רואים זינוק חד בכמות הריצופים של אומיקרון, שחוצה את הקו של כמעט 70% מכלל הריצופים במדינת ישראל, ולצדו אנחנו רואים את העלייה המאוד מאוד חדה בקצב התפשטות התחלואה של העקומה האפידמיולוגית, של מקדם ההדבקה, כך שהאירוע של ה-16 זה אירוע ראשון נקודתי - - -

אפרת רייטן: שם מתחיל הגל.

אפרת רייטן: אתם לא יכולים להתעלם מזה.

אפרת רייטן: מאוד נוח לקחת את הפיק, אני מבינה אתכם ואת החשיבה שלכם, אבל אי-אפשר להתייחס לזה כך.

אפרת רייטן: אני רואה ב-19 בדצמבר יש עלייה מאוד גדולה.

אפרת רייטן: ב-18, ב-17 מתחיל משהו אחר, סיפור אחר, גם אם מדובר על התפרצות, זה לא משנה, זה חלק מהגל, ואי-אפשר לבודד בין הדברים.

אפרת רייטן: אילנה, אני מודה לך מקרב לך.

אפרת רייטן: את משוחררת לנסיעה בטוחה.

אילנה גנס: תודה.

אפרת רייטן: ההמלצה של הוועדה תהיה לקבוע שהמועד הקובע התחיל ב-16 בדצמבר ולא ב-1 בינואר.

אפרת רייטן: תיכף נגיע לעניין הבא.

מאיר שפיגלר: אנחנו סיכמנו על ה-26 בחודש.

מאיר שפיגלר: לביטוח הלאומי מבחינת תפעול העניין יש משמעות אם זה מה-16 בחודש.

מאיר שפיגלר: אני רוצה לבדוק את זה, כי אנחנו הולכים לעשות את זה ידנית.

קרן ברק: עוד עשרה ימים.

קרן ברק: מאיר, קטן עליך.

קרן ברק: אתה יודע לעבוד.

מאיר שפיגלר: מה זה "יודע לעבוד"?

מאיר שפיגלר: בסוף - - -

ולדימיר בליאק: אם זה ידנית, מה זה משנה?

מאיר שפיגלר: היקף האנשים.

מאיר שפיגלר: בסוף אנחנו צריכים לתת את המענה, בהתאם להחלטות שמתקבלות כאן.

מאיר שפיגלר: ואם מישהו לא מקבל את מה שמגיע לו, הוא יבוא בתלונות.

מאיר שפיגלר: לנו אין בעיה שיתלוננו על דברים שהם באחריותנו ובשליטתנו.

מאיר שפיגלר: אני רוצה לבדוק את זה עכשיו.

אפרת רייטן: תבדוק את זה.

אפרת רייטן: בינתיים אנחנו ממשיכים, יש לנו מה לעשות פה.

אפרת רייטן: תודה רבה.

אפרת רייטן: כדאי שנתחיל להקריא את הנוסחים ולראות איפה הדברים עדיין נשארים לא ברורים, כדי שאפשר יהיה להתחיל להגיע להצבעה.

יצחק פינדרוס: אני אצטרך בתורי להציג את ההסתייגויות שלי.

נעה בן שבת: נתחיל מהעצמאים.

אפרת רייטן: הרי קראנו את רוב הנוסח בפעם הקודמת, אני רק מזכירה.

נעה בן שבת: בנוסח שבפניכם יש הגדרה של "ימי עבודה", עמ' 5.

נעה בן שבת: ההגדרה "עצמאי" העלינו לפרק הקודם.

נעה בן שבת: יש לנו את העצמאי ששוהה בבידוד שבסעיף 26.

נעה בן שבת: אני מבינה שההוראה על המאומת תחול רק - - -

אפרת רייטן: בהוראת השעה.

נעה בן שבת: אז נגיע אליה אחר כך.

טובה ווסר: אני רוצה להוסיף משהו לעניין הבקשה שלך להקדים את תאריך התחילה ל-16 לחודש.

טובה ווסר: בגלל שחוות הדעת של משרד הבריאות היא שמתחילים ב-26, כל הקדמה כזאת עולה כסף, ואנחנו צריכים לבדוק מה העלות התקציבית לדבר הזה ולבחון את העניין הזה.

אפרת רייטן: בסדר גמור.

אפרת רייטן: אני לא שמעתי אגב שמבחינתם ההגדרה היא אותה הגדרה.

טובה ווסר: אם היית שומעת את אילנה עד הסוף, היא הייתה אומרת לך שה-26 בדצמבר זה התאריך שמבחינתם הוא התאריך הקובע לעניין תחילת - - -

אפרת רייטן: מבחינתם משם התחיל גל האומיקרון?

רועי כהן: היא אמרה סוף נובמבר.

טובה ווסר: שם התחילה התפרצות משמעותית של גל האומיקרון.

טובה ווסר: לעניין "חוק ימי בידוד" זה מה שרלוונטי.

אפרת רייטן: אני רוצה להבין, אני באמת שואלת, לא לעומתית.

טובה ווסר: אם אפשר לתת לאילנה לסיים לדבר, ולהגיד את ה-26 בדצמבר, אני אשמח שזה יהיה לפרוטוקול.

אפרת רייטן: אין שום בעיה.

אפרת רייטן: אני רק שואלת שאלה.

אפרת רייטן: אורי, אתה גם מוזמן לענות על זה.

אפרת רייטן: האם בהגדרה כשמדברים על ימי הבידוד, אנחנו מדברים על הגדרה של מתי התחיל הגל הזה לפי ההתפרצות המשמעותית?

אפרת רייטן: שם אנחנו מגדירים את זה?

אפרת רייטן: זאת ההגדרה?

אפרת רייטן: זה נמצא בחוק?

אופיר כץ: קודם כול, הלשכה המשפטית של משרד הבריאות עדכנה אותי תוך כדי שאכן העמדה הרשמית של המשרד שההתפרצות המסיבית החלה ב-26 בדצמבר.

אפרת רייטן: אני לא מדברת על ההתפרצות המסיבית.

אופיר כץ: אני אחדד.

אופיר כץ: כמו שאמרנו קודם, הדבקה בקורונה קיימת, כבר שנתיים אנחנו באירוע הזה.

אופיר כץ: ההחלטה, כמו שאמר קודם סגן הממונה על התקציבים, לתת פה מענים ייחודיים לינואר זה ברגע שיש התפרצות מסיבית, הדבקה מסיבית שמשנה את האיזונים שקיימים במשק, שהיא מצריכה מענה ייחודי ונקודתי לחודש ינואר בעקבות ההתפרצות המסיבית.

אופיר כץ: זה שהייתה הדבקה לפני זה גם באומיקרון, הרי אם אומיקרון היה מידבק כמו דלתא או כמו וריאנטים קודמים, כנראה שלא היינו עושים את הוראת השעה, אז ההבדל הוא לא הווריאנט, ההבדל הוא ההיקף שלו, הגודל וההשפעה, שמצריכים מענים ייחודיים.

אופיר כץ: לכן כן, מבחינת תכלית החוק ומדוע נקבע התאריך הזה זה מתי שהייתה התפרצות מסיבית ששינתה את האיזון הקיים שהיה עד כה בהדבקות, בבידודים ובחולי.

ולדימיר בליאק: כמה מאומתים היו ב-16 בדצמבר?

טובה ווסר: אפשר שוב להעלות את אילנה על הקו, אני מניחה - - -

ולדימיר בליאק: נבדקו כמה מאומתים היו ב-16, ב-26, ב-10?

טובה ווסר: בוודאות היו פחות מ-1,000 ביום.

טובה ווסר: זה ודאי.

טובה ווסר: כמה בדיוק, אני לא יודעת, אילנה תדע לענות.

טובה ווסר: אני רק רוצה להדגיש משהו, לתאריך הקובע יש השלכה אחת בלבד על הוראת השעה לעניין מימון יום נוסף.

טובה ווסר: כל עצמאי ושכיר יהיה זכאי למה שהוא זכאי ברגיל – לעניין עצמאים זה שלושה ימים – הוראת השעה היא רק לעניין היום הרביעי, בהינתן העובדה שהייתה - -

אפרת רייטן: והמאומתים.

טובה ווסר: - - כניסה מסיבית של אנשים לבידוד, ועל כן שר האוצר הציע להוסיף עוד יום, והתקבלה החלטה לקבוע הוראת שעה - - -

אפרת רייטן: אתם רוצים שאילנה תעלה שוב או שאתם מוותרים על זה?

טובה ווסר: אני חושבת שכדאי שהיא תעלה.

טובה ווסר: יש פה שאלות.

אפרת רייטן: אבל היא לא זמינה.

אפרת רייטן: אני רוצה עוד לחכות לשפיגלר ולקבל בעניין הזה החלטה.

תקווה אדיסון: יושבת-ראש הוועדה, עצמאים שנפגעו בתחילת ההדבקה, אנחנו מדברים כאן על התאריך 16 או 26, הרי התאריך של ההדבקה המסיבית התחיל מתישהו, אז עצמאי שהיה בבידוד ב-16, לא מגיע לו פיצוי?

טובה ווסר: זה בדיוק מה שהסברתי.

ולדימיר בליאק: מגיעים לו שלושה ימים, לא ארבעה ימים.

תקווה אדיסון: למה?

ולדימיר בליאק: זו המשמעות.

תקווה אדיסון: אבל התחילה ההדבקה.

תקווה אדיסון: הרי ההדבקה התחילה בנקודה מסוימת, אז למה לעשות שוב את האפליה הזאת בין עצמאי שנדבק ב-16 לעצמאי שנדבק ב-26?

תקווה אדיסון: אני באמת רוצה שתחדדו את זה.

נועה שוקרון: אני אתייחס.

נועה שוקרון: הוראת השעה מכילה שני תנאים מיטיבים שהממשלה ראתה לנכון לתת אותם, כתוצאה מהיקף תחלואה גבוה.

נועה שוקרון: המתווה, כמו שאמרנו, הוא מתווה לעצמאים, והוא נותן מענה החל מה-1 ביולי עד תאריך הוראת השעה וגם אחריה, והוא מתווה, כמו שכבר דובר פה רבות בוועדה, הוא מתווה שבעינינו הוא הוגן ומשווה את התנאים באופן מלא, וכולל שלושה ימים מתוך שבעה, שמתוכם יומיים הם גם שישי-שבת, אני מזכירה.

נועה שוקרון: שוב, תאריך תחילת הוראת השעה היא שאלה רלוונטית אך ורק לעניין ההסדר המיטיב.

נועה שוקרון: ופה השאלה הרלוונטית, כפי שהסביר אורי, בעיניי ברהיטות גדולה, היא היקף התחלואה ולא שום שאלה אחרת.

נעה בן שבת: בתוך ההגדרה של "עובד השוהה בבידוד" יש לנו גם התייחסות, אני מזכירה, לנושא של חוזר מחו"ל, והזכרת את זה כאחת הנקודות.

נעה בן שבת: אנחנו צריכים בהגדרה של "עצמאי השוהה בבידוד", אנחנו מתקנים ברישא 'במקום "עובד" יבוא "עצמאי"', זה עניין ניסוחי, 'ובמקום "או שהוא" יבוא "שאליה נסע שלא לצורך עיסוקו או משלח ידו"'.

נעה בן שבת: ולמעט, זאת אומרת, יש לנו שתי הגבלות על עצמאי השוהה בבידוד: מיעוט אחד זה חוזר מחו"ל ומיעוט שני זה החולה.

נעה בן שבת: כרגע אנחנו מדברים על למעט אם הוא חזר מחו"ל ממדינה אחרת שאליה נסע שלא לצורך עיסוקו או משלח ידו.

נעה בן שבת: מי שנסע לצורך משלח ידו - - -

אפרת רייטן: ונכנס לבידוד, יהיה זכאי לדמי בידוד כאמור לפי החוק הזה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני שואלת את השאלה ששאלת בפעם הקודמת.

אלינה ברדץ' יאלוב: איך מוכיחים שבן אדם באמת שהה בחו"ל לצורך העיסוק ולא לצורך עניינים פרטיים שלו?

טובה ווסר: אנחנו מציעים מודל מאוד דומה למה שיש בשכירים.

טובה ווסר: אותו עצמאי יצהיר שהוא נסע לצורך עבודה בחו"ל.

טובה ווסר: זה הכלי היחיד שיש בידינו.

אופיר כץ: רק חידוד נוסף.

אופיר כץ: יש את הוראת השעה שנותנת יום נוסף, שהיא באמת בגלל בידוד שנובע מאומיקרון.

אופיר כץ: מי שנסע לחו"ל ונמצא בבידוד, הוא בבידוד בגלל הנסיעה שלו לחו"ל, והוא גם צפה את זה מראש, לכן לא נכון שהוראת השעה תחול גם לגבי מי שנסע לחו"ל.

יצחק פינדרוס: חבר'ה, אתם מדברים לא הגיוני, סליחה שאני אומר את זה.

יצחק פינדרוס: אדם עובד, במסגרת העבודה שלו הוא צריך לנסוע לחו"ל, אתם קובעים – אתם מבחינתי זה הממשלה, נכון שהשר שלכם לא משתתף בקבינט הקורונה, אבל אתם כממשלה קובעים בסוף שהוא צריך להיות בבידוד, ואף אחד לא צריך לפצות אותו.

יצחק פינדרוס: כאילו זה לא קשור אליכם, הוא פועל צדדי.

יצחק פינדרוס: משהו פה לא הגיוני.

אופיר כץ: שמענו את ההערה של הוועדה בפעם הקודמת וקיבלנו אותה, החלנו את זה על חו"ל, אבל אנחנו אומרים שכאשר קובעים הוראת שעה לעניין בידוד שנבע בגלל התפשטות האומיקרון, אז בידוד עקב חזרה מחו"ל, מנסיעת עבודה, כשהוא צפה את זה מראש והוא ידע שכנראה הוא יהיה בבידוד כשהוא יחזור, זה לא בידוד בגלל שהוא נדבק, זה בידוד בגלל נסיעה לחו"ל.

קרן ברק: הוא מקבל את אותו פיצוי?

אופיר כץ: הוא יקבל את השלושה ימים, אבל הוא לא יקבל את היום אקסטרה על הוראת השעה של ינואר.

נעה בן שבת: אם הבנתי נכון, זה מה שאתה מציע, שבתקופת הוראת השעה המאומת יהיה זכאי, אבל העצמאי שחזר מחו"ל לא יהיה זכאי.

קרן ברק: כן זכאי.

אופיר כץ: תהיה לו זכאות רגילה לפי החוק.

יצחק פינדרוס: הוא יהיה זכאי לשלושה ולא לארבעה, הוא לא יקבל את היום הרביעי.

אפרת רייטן: חברים, אני מבקשת להפסיק את הדיון הזה, אין בו שום היגיון.

אפרת רייטן: אני מבינה את הטענה הזאת, הטענה שאתה יכול לצפות ולתכנן, ואתה יודע שיש אומיקרון, הכול אחלה, ועדיין אתה נאלץ במסגרת העבודה שלך, כדי להציל את העניינים שלך, לנסוע למילאנו כדי לסגור שם את העסקה, אתה תיסע לשם, ואתה תיקח את הסיכון, ואם המדינה אומרת לך: עכשיו תשב בבית יומיים-שלושה, אתה נאלץ לעשות את זה, אין ברירה.

אפרת רייטן: אז במקום להעמיס על האנשים האלה עוד חבות ועוד עונש, אני קובעת שזה לא ככה.

יצחק פינדרוס: המדינה קבעה את זה בשביל להתארגן עם מכשירי אקמו ולהתארגן עם דברים ולא התארגנה, היא לא ניצלה את החלון הזה.

אפרת רייטן: אני לא חושבת שאותם עצמאים רוצים לנסוע עכשיו במהלך המגפה.

אפרת רייטן: הם לא רוצים.

אפרת רייטן: תאמין לי שהם רוצים לשמור על בריאותם.

ולדימיר בליאק: למה לסבך את העניינים?

אפרת רייטן: הערתכם נשמעה ונכתבה בפרוטוקול.

נעה בן שבת: התיקון הבא, סעיף 7.

נעה בן שבת: יש כל מיני תיקונים ניסוחיים, אבל סעיף מהותי.

נעה בן שבת: בסעיף 26כ אני מבינה שהסכום במקום 430 שקל יהיה 570 שקל.

נעה בן שבת: בסעיף קטן (ב) יש לנו התייחסות לעצמאי מהסוג שאינו רשום.

נעה בן שבת: הוצע לתת לו רק 25% מדמי הבידוד.

אפרת רייטן: גם את הסוגיה הזאת העלינו בדיון בקודם.

אפרת רייטן: כבר אז אמרתי לכם שאני מבקשת שזה יהיה 50%.

אפרת רייטן: אתם רוצים להתייחס לזה?

אפרת רייטן: כי אנחנו הולכים לשנות.

טובה ווסר: אין לי מה להתייחס, הבקשה שלך מקובלת.

ולדימיר בליאק: על זה דיברתי, אגב.

ולדימיר בליאק: על אותו עצמאי.

נועה שוקרון: כן נציין שבהקשר לעצמאי שאינו עונה להגדרה יש איזה סל שלם של הגדרות או אפיונים שעשינו.

אפרת רייטן: אני מבקשת להחזיר אותו חזרה לנוסח.

קרן ברק: את יכולה רגע להגיד על מה את מדברת?

אפרת רייטן: אנחנו מדברים על עצמאים שעובדים עד 12 שעות בשבוע למעשה, ואז בנגזרת של דמי הבידוד שהם צריכים לקבל חישבו להם את זה, ואמרו להם: אתם תקבלו 25% מזה, ואמרתי: לא, אנחנו בתקופה חריגה – 50%.

ולדימיר בליאק: זה עצמאים שלא משלמים מקדמות לביטוח הלאומי.

קרן ברק: סעיף קטן (ב) ישתנה ל-50%?

אפרת רייטן: נכון.

נעה בן שבת: זה 12 שעות עם הכנסה מאוד נמוכה או פחות מ-20 שעות בשבוע.

ולדימיר בליאק: ויש גם מבחן הכנסה.

נעה בן שבת: יש מבחן הכנסה ל-12 שעות.

נעה בן שבת: מה שעוד מוצע, הבנתי שאתם מציעים לגבי אותם עצמאים, שאם יש זכאות גם לפי פרק העצמאי וגם לפי פרק שכיר לגבי אותו אדם באותה תקופת בידוד, אתם רוצים שהוא יקבל גם את הזכאות שלו כשכיר וגם את הזכאות שלו כעצמאי, נכון?

טובה ווסר: מי שלא עונה על ההגדרה, והוא גם שכיר - - -

נעה בן שבת: אם הוא עובד עצמאי - - -

טובה ווסר: עובד עצמאי שלא עונה על ההגדרה והוא גם שכיר, לא יהיה זכאי.

נעה בן שבת: אולי נלך אחד-אחד.

נעה בן שבת: אני שואלת לגבי עובד עצמאי.

נעה בן שבת: הבנתי אחרת את הבקשה שלכם.

נעה בן שבת: אם יש לנו עובד עצמאי שהכול מסודר אצלו, יותר מ-20 שעות - - -

טובה ווסר: הוא עונה על ההגדרה.

נעה בן שבת: הוא עונה על ההגדרה, אבל הוא גם שכיר, האם הוא מקבל גם לפי זה וגם לפי זה?

מאיר שפיגלר: גם וגם.

נועה שוקרון: כל המתווה הזה, רק נציין, נעשה בתיאום ובשיתוף פעולה עם הביטוח הלאומי.

אפרת רייטן: בהחלט.

נועה שוקרון: זה מתווה שהיה גם קיים - - -

אפרת רייטן: הוא יתוקן בהתאם.

נעה בן שבת: עובד שהוא רק רשום, הוא לא נחשב אצלכם עובד עצמאי, אבל רשום אצלכם - - -

מאיר שפיגלר: מי שלא עומד בהגדרה, את צדקת, מקבל רק את הפיצוי בגין היותו שכיר.

נעה בן שבת: רק כשכיר.

נעה בן שבת: הוא לא יקבל לפי הפרק הזה.

מאיר שפיגלר: הוא לא יקבל גם וגם, הוא יקבל רק כשכיר.

אפרת רייטן: כי הוא לא רשום.

אפרת רייטן: זה נשמע הגיוני.

אפרת רייטן: הנקודה ברורה?

נעה בן שבת: כן.

נעה בן שבת: יש לי נוסח שאני אקרא.

נעה בן שבת: "סעיף שעיסוקו כפל זכאות, על אף האמור בפרק זה, כל מי שזכאי לדמי בידוד לפי פרק ו'1 ולפי פרק זה בעד אותה תקופת בידוד יחולו הוראות אלה: 1.

נעה בן שבת: אם התקיים בו האמור בפסקה (1) להגדרה עצמאי, יהיה זכאי לדמי בידוד, הן לפי פרק ו'1 והן לפי פרק זה; 2.

נעה בן שבת: אם התקיים בו האמור לפסקה (2) להגדרה עצמאי, יהיה זכאי לדמי בידוד לפי פרק ו'1 בלבד", רק כשכיר.

נעה בן שבת: יש לנו תיקוני נוסח פה.

נעה בן שבת: בסעיף 26כ אנחנו אומרים שעצמאי השוהה בבידוד, עצמאי בבידוד מזכה, עצמאי שהוא הורה מלווה, שעסק למעשה בעסקו או במשלח ידו בתקופת הבידוד, לא יהיה זכאי לדמי בידוד בעד פרק הזמן בתקופת הבידוד שבה עסק בעסקו ובמשלח ידו.

נעה בן שבת: אמרנו שיש לנו גם את התיקונים לגבי ההורה שהוא אומן, שזה רק עניין נוסחי.

נעה בן שבת: אנחנו לא נתעכב על זה.

נעה בן שבת: הגענו עד עמ' 10.

נעה בן שבת: קראנו עד סעיף 26כג.

נעה בן שבת: נמשיך לקרוא.

אפרת רייטן: עד "הוראות שונות".

נעה בן שבת: זו הוראה שאין לה מקבילה לגבי עובדים, כי אצל עובדים דמי הבידוד הם תחליף להכנסה.

נעה בן שבת: מדוע פה החלטתם להחריג את זה וגם את הוראות סעיף 26יד שמדבר על הפרק של הקיזוזים וכל מיני הוראות?

אופיר כץ: יש פה כמה דברים.

אופיר כץ: כמו שאמרת, עבור שכירים זה ממש חלק מהשכר.

אופיר כץ: כמו ששכיר מקבל דמי מחלה, וזה חייב בכל הדיווחים והתשלומים על מס הכנסה והביטוח הלאומי, פה זה לא בדיוק חלף שכר.

אופיר כץ: בגלל הקושי המובנה בשיטת ההעסקה החלטנו ללכת על המסלול הזה של תשלום פיקס וכו'.

נעה בן שבת: הוא גם מיטיב מאוד עם העצמאים, כי הוא אומר שכל התשלומים האלה הם אינם הכנסה, אבל רק לעניין חוק הביטוח הלאומי, לא לעניין חוקים אחרים.

אופיר כץ: בעניין חוק הביטוח הלאומי, נכון.

אופיר כץ: ביטוח לאומי חידדו לנו שלא נכון שזה יבוא בחשבון כהכנסה לעניין כל מיני קצבאות או תשלומים של הביטוח הלאומי.

מאיר שפיגלר: צריך להיות הגון ולומר שעצמאי בדרך כלל לא מקבל הבטחת הכנסה, הוא לא מקבל דמי מזונות, הוא בסך הכול עובד ויש לו הכנסה, ולכן זה לא כל כך רלוונטי, כי מבחן ההכנסה הוא בדיוק המבחן שאם הוא מתקיים, אז אותו בן אדם נמצא במצב או שהוא לא מקבל את הקצבה, או שהיא מופחתת בהתאם למבחן ההכנסה שהיה לו.

מאיר שפיגלר: ולכן מה שהוא אמר לגבי עצמאים, מבחינתנו זה בסדר גמור, אין לזה כמעט השלכה.

מאיר שפיגלר: גם מבחינת

מאיר שפיגלר: כם, מבחינה תקציבית, אין לזה השלכה.

קריאה: - - -

מאיר שפיגלר: אני אומר לך, מכיוון שממילא אם הוא עצמאי, יש לו הכנסה.

אפרת רייטן: זה מה שדיברנו בפעם הקודמת.

רועי כהן: הסעיף הזה, אני רוצה שיגיע לדיון בוועדה.

רועי כהן: כלומר שיהיה דיון על האישור בוועדה.

אפרת רייטן: כתוב "באישור ועדת העבודה והרווחה".

רועי כהן: שזה יהיה ביחד, גם השכירים וגם העצמאים.

אפרת רייטן: האם זה בנפרד?

נעה בן שבת: זה בנפרד.

נעה בן שבת: כאן יש תקופת בידוד לעצמאים, ובפרק הקודם ראינו - - -

רועי כהן: דיברתי עם נציג האוצר וביקשתי שיגיד לפרוטוקול שהדיון הזה יהיה משותף.

רועי כהן: לא יהיה מצב שיאריכו לציבור השכירים ולא יאריכו לציבור העצמאים.

רועי כהן: הדיון יהיה משותף.

אפרת רייטן: אנחנו קובעים את זה.

אפרת רייטן: זה מגיע לכאן, ואני מחליטה.

אפרת רייטן: זה לא משנה.

אפרת רייטן: זה אותו חוק.

רועי כהן: הם יכולים להגיש את זה בנפרד.

רועי כהן: אני רוצה שיהיה כתוב שאי-אפשר בנפרד.

עילם שניר: בשני המקרים יש דיון בוועדת העבודה, כי צריך את אישורה.

עילם שניר: בכל מקרה, גם אם יחליטו לשיטתך להאריך רק לעובדים ולא לעצמאים, עדיין יהיה דיון בוועדת העבודה, ויוכלו להידרש לשאלה הזאת.

רועי כהן: למה צריך שני דיונים?

טובה ווסר: זה לא שני דיונים, זה יהיה אותו דיון.

עילם שניר: מבחינה מעשית הוועדה תידרש.

עילם שניר: אם שר האוצר יחליט להאריך לאלה ולא לאלה זה יגיע לדיון בוועדה.

רועי כהן: אני סומך על יושבת-ראש הוועדה.

רועי כהן: אני רוצה לדעת שלא יהיה דיון נפרד לציבור השכירים ולציבור העצמאים.

אפרת רייטן: אני אומרת גם עכשיו, כמו שאמרתי לך בדיון הקודם, שההערה שלך היא חשובה, וכמו שאמרתי בפעם הקודמת, נדמה לי, היא באה ממקום מצולק, דיברנו על זה, על הקרבות ועל המאבקים הרבים שניהלתם, כדי שיכירו בעצמאים כמי שזכאים לדמי בידוד.

אפרת רייטן: לכן אני רואה את החשיבות בדברים האלה, והיות שהדיון חייב על פי חוק להגיע לדיון בוועדה, אנחנו תמיד נבדוק את העניין הזה של העצמאים, ולא נשאיר אותם בצד.

רועי כהן: תודה רבה.

נעה בן שבת: זה בשביל לתת זמן היערכות למוסד לביטוח לאומי.

מאיר שפיגלר: מה זה?

נעה בן שבת: ביקשתם שהבקשות לתשלום לא יוגשו מידית עם כניסתו לתוקף של החוק, אלא רק אחרי 90 ימים, כדי לתת לכם זמן להיערך לקבלת הבקשות.

אפרת רייטן: 90 ימים מעכשיו?

רועי כהן: ביקשנו לקצר את זה.

נעה בן שבת: 90 ימים מיום פרסומו של החוק.

רוית גרוס: וזה היה כשהמערכת לא הייתה קיימת, ועכשיו המערכת כבר קיימת, אז למה צריך 90 ימים?

מאיר שפיגלר: קודם כול, אנחנו נקבל את הבקשות, אני לא אומר מחר, אבל אנחנו נקבל את הבקשות כמה שיותר מוקדם.

מאיר שפיגלר: אנחנו נאחסן אותן.

מאיר שפיגלר: אנחנו לא רוצים לפגוע ולא רוצים להעיק ולהכביד על אותם תובעים שיידרשו לזכור באיזה נקודת זמן, מתי להגיש את הבקשה.

מאיר שפיגלר: הביטוח הלאומי יקלוט את הבקשות.

מאיר שפיגלר: זה דבר אחד.

אפרת רייטן: לא 90 ימים מרגע שפורסם החוק.

מאיר שפיגלר: כן.

מאיר שפיגלר: כן.

מאיר שפיגלר: אמרנו שייקח לנו זמן להתארגן עם מערכת התשלומים עד סדר גודל של 120 יום, אז היה 120-90 יום, כאשר אני כבר בא ואומר - - -

אפרת רייטן: אפשר למחוק את (ד).

מאיר שפיגלר: סליחה, 90 יום ואמרתי שנעשה את זה כנראה לפני כן.

נעה בן שבת: אם אתה אומר שאתם צריכים זמן בשביל זה, אז תיקח את הזמן, אבל אם אתה אומר:

נעה בן שבת: אני לא רוצה זמן - - -

מאיר שפיגלר: אני אענה.

מאיר שפיגלר: יש הבדל בין קליטת התביעות לבין התארגנות כדי ליישם את התשלומים בגינן.

מאיר שפיגלר: אני אומר שנקלוט את התביעות כמה שיותר מהר, זאת אומרת, זה עניין של ימים בודדים, כדי להקל על התובעים.

אפרת רייטן: זה מייתר את סעיף קטן (ד), שימו לב.

נעה בן שבת: מצופה מכם לשלם במהירות.

אפרת רייטן: זאת הוראה אחרת לגבי התשלום.

אפרת רייטן: יש את הקליטה ויש את התשלום.

מאיר שפיגלר: יש כאן כמה דברים.

מאיר שפיגלר: את התביעות אנחנו נלקוט, אבל אנחנו צריכים לקלוט גם את הקבצים ממשרד הבריאות, כי על הנתונים שלהם אנחנו מסתמכים כאשר אנחנו קובעים כמה לתת עבור שכיר או עצמאי, וממשל זמין, מכיוון שהתביעות אמורות להיות מוזנות דרך ממשל זמין.

מאיר שפיגלר: אני חוזר ואומר: הביטוח הלאומי יכול לקלוט את התביעות היום.

מאיר שפיגלר: אנחנו נהיה תלויים רק במידע שנקבל ממשרד הבריאות לעניין גובה הזכאות וממשל זמין לעניין האפשרות להגיש את התביעות.

מאיר שפיגלר: זה הכול.

רועי כהן: אז מיום פרסום החוק אפשר יהיה להגיש את הבקשות, זה מה שצריך להיות כתוב.

מאיר שפיגלר: שיגישו את הבקשות עכשיו, אין לי בעיה.

מאיר שפיגלר: יש לי הערות אחר כך לכמה דברים נוספים.

נעה בן שבת: אנחנו מורידים את סעיף קטן (ד).

נעה בן שבת: אני רוצה לציין שהיה סעיף מקביל לגבי העובדים בזמנו.

קריאה: כי אז המערכת לא הייתה קיימת.

אפרת רייטן: קיבלנו.

אפרת רייטן: נסיים ואחר כך אני רוצה לשמוע את הביטוח הלאומי.

נעה בן שבת: יש פה שני תיקונים.

נעה בן שבת: תיקון אחד זה ה-120 ימים.

נעה בן שבת: כאן בתשובה להערה של מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי בפעם שעברה ש-90 ימים אינם מספיקים, הוצע לגבי העצמאים להאריך את זה ל-120 ימים, רק בהוראה שאומרת שאם ב-120 ימים אנחנו מדברים על תקופת עבר, נותנים עוד 30 ימים מהמועד הקובע, כדי להשלים את המועד.

מאיר שפיגלר: אני רוצה להעיר עוד דבר.

מאיר שפיגלר: סיכמתי ביחד עם נעה.

מאיר שפיגלר: אז הערתי גם בישיבה הקודמת, שהיות שאנחנו כבר מנוסים מן העבר, אנחנו רוצים שבמקרים חריגים הביטוח הלאומי יבחן אותם גם מעבר ל-120 ימים, כדי לא לפגוע בזכאות של אותם ארגונים שמסיבות שונות לא הצליחו להגיש את התביעות עד 120 יום, ואנחנו נדווח למשרד האוצר אחת לחודש על אותם מקרים.

אפרת רייטן: זה 120 ימים עכשיו אחרי עוד 30 ימים.

אפרת רייטן: זה המון.

מאיר שפיגלר: יש גורמים שהפיצוי הזה מגיע להם, ומסיבות, חלקן לא תלויות בהן, וחלקן כשל אנושי - - -

אפרת רייטן: כמה מקרים כאלה יש ואי-אפשר לפתור אותם?

מאיר שפיגלר: לא יודע, אני מביא מקרה אחד סתם לדוגמה.

מאיר שפיגלר: אל על עם המון עובדים היו אחד מהמקרים האלה.

מאיר שפיגלר: לפגוע בחברה ולא לתת לה את מה שהמחוקק רוצה, כתוצאה מזה שמכל מיני סיבות חריגות הם לא הגישו בזמן?

מאיר שפיגלר: אני אומר שיש מקרים חריגים, וסיכמתי את זה גם עם נעה.

מאיר שפיגלר: אני חושב שאם התקבלה החקיקה בנושא הזה ויש החלטה בנושא הזה, אנחנו צריכים מתחת לאדמה לתת לזכאים את מה שמגיע להם.

מאיר שפיגלר: כך אני חושב.

נעה בן שבת: אני בכל זאת רוצה להבין.

נעה בן שבת: האם לאור מה שאתה אומר אנחנו מוותרים על הארכה של ה-120 ימים ומאפשרים גם לעניין עצמאי וגם לעניין עובד?

נעה בן שבת: אנחנו אומרים: אומנם הגבלנו ב-90 ימים, אבל במקרים חריגים המוסד יהיה רשאי לדון - - -

מאיר שפיגלר: להפעיל שיקול דעת.

מאיר שפיגלר: זה נקרא "שיקול דעת".

נעה בן שבת: אני לא מכירה דבר כזה בחקיקה.

מאיר שפיגלר: מקרים חריגים ייבחנו.

אפרת רייטן: מה סיכמת עם - - -

מאיר שפיגלר: אני אומר:

מאיר שפיגלר: במקרים חריגים הביטוח הלאומי יקבל החלטות לעניין האפשרות להגיש אחרי ה-120 יום, כי כרגע קבעתם 120 יום.

נעה בן שבת: אמרנו "120 יום" בתשובה להערה שלך.

מאיר שפיגלר: אין בעיה, 90 יום, זה לא משנה אם יש מקרים חריגים.

מאיר שפיגלר: אין לי בעיה, 90 יום, ואחת לחודש אנחנו נדווח למשרד האוצר בדבר אותם מקרים והנסיבות שבעטיין הוחלט בביטוח הלאומי כן לקבל את התביעות אחרי 90 יום.

נעה בן שבת: אתה מציע לעשות את זה גם לגבי עובדים?

מאיר שפיגלר: לגבי כל מי שזכאי לקבל את הפיצוי שכרגע ניצב על שולחן הוועדה.

נעה בן שבת: גם הפיצוי של העובדים?

מאיר שפיגלר: כן.

מאיר שפיגלר: כי זה מה שהיה לנו בעבר.

מאיר שפיגלר: גופים מכל מיני סיבות לא הגישו.

מאיר שפיגלר: הרי זה לא טבעי שגוף שאמור לקבל פיצוי, לא יגיש את התביעה.

נועה שוקרון: אני חושבת שבהסדר הזה ספציפית יש איזה הבדל בין עצמאים לשכירים.

נועה שוקרון: ההסכמות שעליהן דיבר שפיגלר, הגענו אליהן סביב עצמאים, מתוך הבנה שיש איזה קושי, או עלול להיות איזה קושי של העצמאי הבודד להבין ולמצות את זכויותיו.

נועה שוקרון: אנחנו לא חושבים שזה הדין לשכירים.

אפרת רייטן: בסדר גמור.

אפרת רייטן: זה מה שנעשה כרגע.

רוית גרוס: אני רוצה להעיר.

רוית גרוס: אני מהתאחדות המלאכה והתעשייה, אנחנו מייצגים עסקים קטנים.

רוית גרוס: יש הרבה מאוד עסקים קטנים שמעסיקים עובדים, מפעלים של עד 20 עובדים, שעם כל הקורונה וכל העובדה שהעובדים חולים וכל הבידודים, היה קשה להם להגיש את המסמכים במועד, וברגע שזה נעצר, הם לא יכלו להגיש את הדבר הזה.

אפרת רייטן: אבל הוגשו דברים שלא היו במועד וניתנו לזה פתרונות, ואף אחד לא נזרק הביתה.

רועי כהן: מנכ"ל הביטוח הלאומי אומר שאפשרי להגיש.

אפרת רייטן: אף אחד לא נזרק הביתה.

אפרת רייטן: מצאתם פתרונות לכולם.

מאיר שפיגלר: אני אענה לך.

מאיר שפיגלר: עברנו דרך חתחתים, ויה דולורזה, כדי לראות איך יש מאין לתת מענה לאלה שפספסו.

אפרת רייטן: ונתתם.

אפרת רייטן: לא שלחתם אף אחד הביתה.

מאיר שפיגלר: כבוד היושבת-ראש, למה אני צריך לעשות את מה שעשיתי?

מאיר שפיגלר: רצינו מתחת לאדמה לעזור לאנשים.

נעה בן שבת: אפשר לכתוב את אותו דבר גם לגבי שכירים.

מאיר שפיגלר: יש לנו שיקול דעת בכל מה שאנחנו עושים.

אפרת רייטן: אנחנו צריכים לקבל על זה החלטה.

נועה שוקרון: אני אתייחס.

נועה שוקרון: אמרה נועה בן שבת, ובצדק, שלא קיים סעיף כזה בחקיקה אחרת וגם אנחנו, אני אומרת פה בכנות בשולחן הוועדה, לא אוהבים ולא חושבים - - -

נעה בן שבת: - - -

נועה שוקרון: אין בעיה.

נועה שוקרון: אני אומרת את עמדת משרד האוצר כרגע.

נועה שוקרון: אנחנו לא חושבים שנכון לתת לביטוח הלאומי שיקול דעת רחב ומלא לעניין מועד הבקשה.

נועה שוקרון: ככל שלביטוח הלאומי צריך להיות שיקול דעת, הוא צריך להיות על בסיס קריטריונים שהם שקופים וברורים לציבור.

נועה שוקרון: ביקש מנכ"ל הביטוח הלאומי בקשה, שמבחינתי היא לפנים משורת הדין, לתת לו לאור המאפיינים החריגים, שוב של החקיקה הזאת, איזה שיקול דעת.

אפרת רייטן: הבנתי.

אפרת רייטן: אנחנו משאירים לגבי עצמאים, כך אני חושבת שכרגע הדבר הנכון.

אפרת רייטן: בואו נתקדם.

נועה שוקרון: רק לוודא.

נועה שוקרון: מנגנון הדיווח אחורה לאוצר הוא כן מנגנון שחשוב לנו על מנת לוודא.

מאיר שפיגלר: הכול בסדר, אנחנו אחראים, ואנחנו יודעים את עבודתנו נאמנה.

מאיר שפיגלר: אנחנו זה הביטוח הלאומי.

מאיר שפיגלר: אנחנו נדווח אחת לחודש למשרד האוצר על אותם מקרים חריגים, זה מה שסוכם.

נעה בן שבת: אין דיווח אחורנית.

נעה בן שבת: אני לא מבינה מה זה דיווח אחורנית.

מאיר שפיגלר: אני לא יודע לצפות את העתיד לבוא.

מאיר שפיגלר: מאיפה אני יודע מה יהיה?

מאיר שפיגלר: רק לאחר מעשה.

נועה שוקרון: חשוב לנו שזה יוכנס לנוסח.

נועה שוקרון: וכן, מדובר בדיווח אחורנית על מנת לאפשר לנו לנטר את הכמויות ואת ההיקפים של התופעה.

נעה בן שבת: מה זה דיווח אחורנית?

נעה בן שבת: אני לא מבינה.

נעה בן שבת: מתחילת אוקטובר 2020?

נעה בן שבת: על מה אתה מדבר?

מאיר שפיגלר: לא.

מאיר שפיגלר: אחרי ה-90 יום, בכל חודש, ככל שיש מקרים חריגים בסוף החודש - - -

נעה בן שבת: על מה שנתת באותו חודש.

מאיר שפיגלר: נכון.

נעה בן שבת: זה לא אחורנית.

רוית גרוס: גברתי, אני לא מבינה למה לא לשכירים?

רוית גרוס: הכסף הזה ממילא צבוע.

רוית גרוס: אני לא מבינה למה.

אפרת רייטן: רוית, שמעתי את הטיעון שלך וקיבלתי החלטה כרגע.

אפרת רייטן: תודה רבה.

נעה בן שבת: אני רוצה להזכיר עוד הוראה, שלא קראנו כרגע.

נעה בן שבת: את ההגדרה "עצמאי" קראנו בפעם הקודמת.

נעה בן שבת: היה ויכוח האם מדובר דווקא בתושב ישראל או לא בתושב ישראל.

אפרת רייטן: לא היה ויכוח.

נעה בן שבת: הסכמתם להוריד את "תושב ישראל".

נעה בן שבת: להוריד את הדרישה שהוא יהיה תושב ישראל, כי ממילא ההגדרה של עובד עצמאי יכולה להחיל – אולי תסבירו, מדוע הסכמתם להוריד את זה?

אפרת רייטן: "תושב ישראל" – התייחסות.

אופיר כץ: נכון.

אופיר כץ: שמענו את הערת הוועדה, קיבלנו את זה שיש גם עצמאים שהם לא תושבי ישראל, אבל הם כן - - -

אפרת רייטן: תיקנתם את זה בהתאם.

אפרת רייטן: מצוין.

אפרת רייטן: תודה.

נעה בן שבת: לא.

נעה בן שבת: אנחנו עוברים לסעיף - - -

נועה שוקרון: לא הבנתי מה החליטה הוועדה.

נועה שוקרון: האם הנוסח כולל התייחסות לזה שהביטוח הלאומי כן מחויב לתת דיווח?

אפרת רייטן: כן.

נעה בן שבת: בכל חודש הוא ידווח לכם על המקרים.

נעה בן שבת: גם לזה אין תקדים, אני חושבת, אבל בסדר.

נעה בן שבת: גם זו הוראה חדשנית בחקיקה.

נעה בן שבת: הסעיף הזה הוא סעיף של תקופת הוראת השעה.

נעה בן שבת: אנחנו מציעים, דבר ראשון, שהתקופה הזאת לא תהיה תחומה בתקופת בידוד שהתחילה והסתיימה באותה תקופה, אלא גם נדבר על עצמאי שבתקופת בידוד, שחלה כולה או חלקה באותה תקופה.

נעה בן שבת: כאן יש את העניין של מתן יום נוסף לעצמאים, מתן ארבעה ימים, אבל כאן נכנסת השאלה לגבי - - -

אפרת רייטן: אני רוצה להתייחס לזה, אני רוצה לשמוע גם את ההתייחסות של מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי.

אפרת רייטן: אנחנו מדברים פה על תקופת הבידוד.

נעה בן שבת: תקופת הוראת השעה.

אפרת רייטן: הנוסח שהובא אלינו זה 1 בינואר 2022, ובעקבות הדברים ששמענו כאן, שמעתי והבנתי את עמדת משרד הבריאות, שמדברת על כך שהתפרצות האומיקרון בישראל היא ב-26 בדצמבר, שזה כבר לא ה-1 בינואר.

אפרת רייטן: אני מבינה שיש פערים בתפיסה, אני מבינה שגם הגדרה כזאת יותר רחבה עשויה, עלולה, תלוי איך מסתכלים על זה, לגרום לכל מיני השלכות אחרות.

אפרת רייטן: אני רוצה להמליץ לוועדה שהתקופה של הוראת הבידוד, תחול שבוע, תשעה ימים אחורנית, כלומר, ב-21 בדצמבר.

אפרת רייטן: אני לא חושבת שיש משהו בגרפים האלה שמצביעים כאן בצורה חד-משמעית.

אפרת רייטן: כן אפשר לראות שב-21 יש עוד עלייה, וזאת תהיה המלצת הוועדה.

נעה בן שבת: לפי המועד בגרף, 21 בדצמבר.

מאיר שפיגלר: כאן אני רוצה לומר שני דברים: האחד, את התשלומים בגין דצמבר, אנחנו נעביר ב-15 בפברואר, כי אנחנו צריכים להתארגן.

מאיר שפיגלר: אמרתי לכם שזה נעשה בצורה ידנית, אבל אין שום בעיה.

נעה בן שבת: מה עם כל התקופות הקודמות?

מאיר שפיגלר: אני מדבר רק על אלה שהגישו מה-21 בדצמבר.

אפרת רייטן: הוראת השעה.

נעה בן שבת: לא הצלחתי להבין.

נעה בן שבת: אתה מדבר על העצמאים?

רועי כהן: לא, השכירים.

מאיר שפיגלר: לגבי היום הנוסף שיינתן לשכירים החל מה-21 בדצמבר, כמו שציינה יושבת-ראש הוועדה, אנחנו נעמוד בזה כמובן, רק התשלום יהיה מה-15 בפברואר.

מאיר שפיגלר: זה דבר אחד.

מאיר שפיגלר: דבר שני, כל הדיווחים של העצמאים והמעסיקים בגין אותם עובדים לא צריכים להשתנות במאומה.

מאיר שפיגלר: הם ממשיכים לדווח כמו שהם דיווחו עד היום.

מאיר שפיגלר: הם לא צריכים לדווח על היום הנוסף הזה, אנחנו יודעים להוסיף אותו לבד.

אפרת רייטן: תודה רבה על ההבהרה.

מאיר שפיגלר: הם לא צריכים להשתגע.

נעה בן שבת: בסדר גמור.

נעה בן שבת: כתבתי את זה.

נעה בן שבת: לגבי התשלומים הראשונים לעצמאים, יש לך בשורה?

מאיר שפיגלר: לגבי ה-90 יום?

נעה בן שבת: אני לא יודעת.

מאיר שפיגלר: דיברתם על ה-90 יום.

מאיר שפיגלר: אני חוזר ואומר עוד פעם: בסוף הכול תלוי, גם לעניין הגשת התביעות, בממשק להגשתן.

מאיר שפיגלר: זה לא בביטוח הלאומי, זה בממשל זמין.

מאיר שפיגלר: ייקח להם זמן.

מאיר שפיגלר: לצערי הרב זה לא יהיה מחר-מוחרתיים.

מאיר שפיגלר: אמרו לי את זה כעת, לוקח להם זמן להכין את המערכת להגשת התביעות.

מאיר שפיגלר: אנחנו נפרסם את זה כמובן בריש גלי, בכל אמצעי התקשורת של הביטוח הלאומי, ואנחנו גם פונים ישירות מיוזמתנו אל המעסיקים ואל העצמאים ואומרים להם ממתי אפשר יהיה להגיש את התביעות.

מאיר שפיגלר: והדבר הנוסף, הנתונים שאנחנו מסתמכים עליהם הם ממשרד הבריאות, גם לגבי זהות האדם וגם לגבי משך הזמן שהוא זכאי לקבל את הפיצוי בגין ימי בידוד.

מאיר שפיגלר: על בסיס הנתונים האלה אנחנו משלמים.

מאיר שפיגלר: זאת אומרת, אנחנו תלויים בלוח-הזמנים, בקובץ שנקבל ממשרד הבריאות וביכולת להזין למערכת את התביעות, כלומר, ממשל זמין.

אפרת רייטן: כלומר, יש לנו כאן עכשיו קביעה חוקית, יש לנו הירתמות של המוסד לביטוח לאומי, כמובן משרד האוצר, ועדיין צריך פה שני גורמים נוספים כדי שכל העסק הזה ינוע ויקרה כמה שיותר מהר, כדי שהעצמאים יוכלו לקבל את הכספים שלהם.

מאיר שפיגלר: אני מדגיש את זה, כי לנו יש ניסיון לגבי מה שהיה עם השכירים מאוקטובר שנת 2020.

מאיר שפיגלר: אנחנו לא באים בטענות.

מאיר שפיגלר: לוקח להם זמן להתארגן, גם למשרד הבריאות וגם לממשל זמין.

מאיר שפיגלר: אני פשוט מציין שידעו, שתהיה נקודת זמן שממנה נוכל לבצע.

מאיר שפיגלר: מבחינת הביטוח הלאומי, אנחנו כשירים בכל רגע נתון.

אפרת רייטן: תודה רבה.

נעה בן שבת: אנחנו לא מוסיפים לזה שום הוראה פה בחוק.

מאיר שפיגלר: לא.

מאיר שפיגלר: אני רק מעדכן.

נעה בן שבת: דיברנו על הוראת השעה, אמרנו מתי היא מתחילה, אמרנו שעל עצמאים בתקופת הבידוד היא יכולה לחול כולה או חלקה בתקופה הזאת.

נעה בן שבת: אנחנו אומרים שיש פה הגדלה משלושה ימים לארבעה ימים, ויש את הנושא של המאומת.

נעה בן שבת: פה נוסיף שבתקופה הזאת נקרא את ההגדרה "עצמאי ששוהה בבידוד" כאילו שהיא כוללת גם חולה, זאת אומרת, שההגבלה של חולה לא חלה.

נעה בן שבת: אני מבינה שמשרד המשפטים רצה להתייחס לנקודה הזאת.

אופיר כץ: אני אציג ואחרי זה אני אבקש לחזור לעניין של מועד הגשת הבקשות.

אופיר כץ: לעניין התוספת של מאומת, כמו שאמרנו מנקודת מבט לפיה לעצמאי אין מענה סוציאלי לעניין ימי מחלה, עם השילוב של התחלואה המוגברת בווריאנט אומיקרון כרגע, זה ניתן אך ורק בגלל שלעצמאי אין רשת סוציאלית אחרת לימי מחלה בנקודה הזאת.

אופיר כץ: מבחינתנו השכירים כן יכולים להסתפק ברשת ההגנה הסוציאלית הקיימת להם, מכוח ימי מחלה, כפי שהיה לאורך כל המגפה עד עכשיו.

אופיר כץ: אני מבקש לחזור לעניין הארכת המועד להגשת בקשות.

אופיר כץ: שמענו את ההערה של הוועדה בדיון הקודם, ולכן הוספנו עוד 30 ימים.

אופיר כץ: בדקנו את זה בדקות האחרונות שוב וזה באמת מעורר קושי גם מול חוקים אחרים לתת סמכות הארכה לא מוגבלת למוסד לביטוח הלאומי להאריך את המועד.

נעה בן שבת: לאיזה מועד אתה מתכוון?

אופיר כץ: מועד הגשת הבקשות, שנאמר שיהיה אפשר להאריך את זה על ידי המוסד לביטוח הלאומי עם דיווח לאוצר.

אופיר כץ: זה כן הסדר חריג שאני לא מכיר, ולטעמנו הוא מעורר קושי, וכבר הוספנו 30 ימים.

אופיר כץ: אנחנו מציעים שמעבר ל-30 ימים הוא יהיה רשאי, רק מנסיבות מיוחדות שיירשמו ובמקרים חריגים, הארכה של עד עשרה ימים.

אפרת רייטן: בסדר גמור.

מאיר שפיגלר: עצרי.

מאיר שפיגלר: לא הבנת מה שהוא אמר "עד עשרה ימים".

רועי כהן: לא.

רועי כהן: למה עשרה ימים?

אופיר כץ: כבר הוספנו 30.

אפרת רייטן: יש לנו 120, על זה עוד 30.

אופיר כץ: לא.

אופיר כץ: הין 90.

אפרת רייטן: כאן היו 120 ו-30.

נעה בן שבת: ה-30 הוא מהיום הקובע.

נעה בן שבת: זה אומר לגבי - - -

אופיר כץ: לא.

אופיר כץ: ה-30 זה משהו אחר.

נעה בן שבת: ה-30 יספיקו לך?

נעה בן שבת: ב-30 אתה לא צריך שיקול דעת להאריך?

אפרת רייטן: נעה, לא.

אופיר כץ: היו 90, הוספנו 30 ועכשיו אנחנו מציעים להוסיף עוד עשרה ימים בשיקולים מיוחדים שיירשמו.

אפרת רייטן: בסדר, מאיר.

מאיר שפיגלר: אני רוצה לומר משהו.

מאיר שפיגלר: מותר לי.

אפרת רייטן: בוודאי.

מאיר שפיגלר: אני רוצה לומר משהו כמי שמתייחס כרגע לכלל.

מאיר שפיגלר: יש בחוק תקופות התיישנות.

מאיר שפיגלר: לא אני קבעתי אותן, המחוקק קבע אותן.

מאיר שפיגלר: זה אומר שאם מישהו חייב לי, שבע שנים אני יכול לדרוש את זה.

מאיר שפיגלר: אבל לא אומרים שבע שנים, אנחנו מדברים כאן על משהו רציונלי.

מאיר שפיגלר: ריבונו של עולם, הרי אותו גוף שלא דיווח, מישהו מעלה על דעתו שהוא לא דיווח בכוונה?

אפרת רייטן: עזוב.

אפרת רייטן: בוא נתקדם.

אפרת רייטן: יושבת כאן חברת הכנסת אימאן ח'טיב בשקט כדי לדון כבר בחוק שלה, אני רוצה להתקדם.

מאיר שפיגלר: אני לא רוצה את העשרה ימים האלה, שלא יעשו טובות.

מאיר שפיגלר: יש גבול לכל דבר.

אפרת רייטן: מה אתה רוצה?

מאיר שפיגלר: אני רוצה שייתנו.

מאיר שפיגלר: אנחנו יודעים מה קורה, יש לנו את זה גם חודש, חודשיים ושלושה חודשים לאחר מכן.

אפרת רייטן: מהי תקופה שהיא תקופה סבירה?

מאיר שפיגלר: אני אומר שתקופה סבירה לצורך העניין – אגב, אני חושב שזה צריך להיות במשך שנה שלמה, ובשנת 2020 זה נעשה עד שנתיים עם הסיפור של החיילים.

מאיר שפיגלר: אבל עזבו את זה, אבל שייתנו את האפשרות של החודשים הנוספים.

מאיר שפיגלר: אם זה 120 יום, לא חוזרים ל-90 יום.

מאיר שפיגלר: 120 יום זה ארבעה חודשים, שייתנו לפחות עוד שלושה חודשים.

מאיר שפיגלר: אנחנו נעשה את המאמץ האדיר.

אפרת רייטן: שבעה חודשים בשביל להגיש בקשה של דמי בידוד?

מאיר שפיגלר: אנשים לא מגישים בקשה לא בגלל שהם לא רוצים.

מאיר שפיגלר: הם מפספסים, הם לא יודעים.

מאיר שפיגלר: זה מה שיהיה.

רועי כהן: אני אסביר.

מאיר שפיגלר: ממה נפשך?

מאיר שפיגלר: ריבונו של עולם, זו בעיה של הביטוח הלאומי.

קריאה: וזה כסף צבוע.

מאיר שפיגלר: זה כסף שקיים.

מאיר שפיגלר: למה לא לתת להם אפשרות להגיש?

רועי כהן: נתנו לך דוגמה, יושבת-ראש הוועדה, שתוך כדי העובדה שאתה עצמאי אתה משנה הגדרה.

מאיר שפיגלר: גם הדברים משתנים חדשות לבקרים עם כל החקיקה כאן.

אפרת רייטן: זה לא משנה.

אפרת רייטן: הבהירו קודם שתקבל על הסטטוס שהיית בו בימי הבידוד שלך.

אפרת רייטן: זה לא נכון, רועי.

אפרת רייטן: לא להטעות.

אפרת רייטן: מאיר, אני לא מבינה את ההתעקשות לקבל אורך זמן של שבעה חודשים כדי להגיש בקשה על ימי בידוד.

קרן ברק: זה שלנו, לא שלו.

קרן ברק: הוא רק תומך בבקשה שלנו.

יצחק פינדרוס: אפרת, את מכירה משהו אחר במדינת ישראל שיש עליו כזאת התיישנות מהירה?

יצחק פינדרוס: גם לזה אין תקדים.

יצחק פינדרוס: אני יכול להגיש בקשה בביטוח הלאומי אחרי שבע שנים, פתאום פה לא, שבעה חודשים.

קרן ברק: מאיר לא אמור להיות הדובר של זה.

אפרת רייטן: זה מה שאני מנסה להבין.

קרן ברק: תראי איך הוא - - - במקומנו.

מאיר שפיגלר: זה כואב לי, כי אני רואה מה קורה.

קרן ברק: זה כסף צבוע.

קרן ברק: זה גם יכול להיות עשר שנים.

קרן ברק: אני לא מצליחה להבין.

קרן ברק: את לא יודעת מה הם עושים לעצמאים ברשות המיסים.

קרן ברק: העצמאים שאמורים לקבל את הכספים, שנתיים הם כבר מושכים אותם, מגיעים ל-120 יום, שולחים להם ביום של ה-120 שלא מאשרים להם - - -

יצחק פינדרוס: הביטוח הלאומי צריך לתת לי כסף, למה זה לוקח - - -

קרן ברק: - - - שנתיים עד שמקבלים כסף.

קרן ברק: על מה את מדברת?

קרן ברק: עכשיו הם פתאום כל כך רגישים לזמנים?

קרן ברק: קודם שיטפלו בכספים שחייבים לאנשים שאתם לא נותנים להם.

אפרת רייטן: תיכף נגיע פה להכרעה.

אופיר כץ: בשכירים קבענו 90 ימים.

רועי כהן: זה המעסיק מגיש, זה לא העצמאי.

מאיר שפיגלר: גם אז אין בעיה.

מאיר שפיגלר: בדיוק זה מה שאני אומר, זה מה שקרה.

אפרת רייטן: מאיר, אנחנו לא הולכים לתקן פה עכשיו הכול.

אפרת רייטן: לא רצינו שתהיה אפליה בין שכירים לעצמאים, אז בוא נעשה אותו דבר.

יצחק פינדרוס: זה לא דומה.

יצחק פינדרוס: בן אדם יש לו חברה, יש לו רואה חשבון - - -

מאיר שפיגלר: יש הבדל.

מאיר שפיגלר: השכירים זה כבר מאוקטובר 2020 - - -

קרן ברק: מה ההבדל, גברתי?

קרן ברק: היית אי פעם בחיים שלך עצמאית?

קרן ברק: מה ההבדל?

קרן ברק: מישהו אחר דואג להגיש לך את הכול, את בכלל לא יודעת את זה, אין לך שום אחריות, אפס אחריות.

קרן ברק: את יודעת מה זה להיות עצמאי?

קרן ברק: זה להיות אחראי על הכול.

אלינה ברדץ' יאלוב: את מתנפלת - - -

קרן ברק: אני מתנפלת לא סתם.

קרן ברק: מה ההבדל?

קרן ברק: רק אנשים שכירים מסוגלים להגיד את המשפט "מה ההבדל", ולצערי הרב אני שומעת את זה בשבוע האחרון כל הזמן על כל דבר.

אפרת רייטן: מה עוד יש לנו שם לעשות?

נעה בן שבת: הנושא הזה, ברגע שביטלנו את ה-90 ימים של התשלום, אין לנו מועד קובע.

נעה בן שבת: המועד הקובע הוא מועד פרסומו של החוק.

נעה בן שבת: ואז אנחנו צריכים לזכור שאת הבקשות עבור תקופות העבר, יש להם רק פרק זמן של 30 ימים מאותו מועד קובע, וזה מאוד מקצר את התקופות, וגם פה צריך לטפל.

קריאה: זה מקצר את התקופות ונצטרך להוסיף שם.

אפרת רייטן: אתה רוצה להגיד משהו?

אפרת רייטן: כי אני רוצה להחליט בדבר הזה.

עילם שניר: בעניין הזה אני רוצה להתייחס חזרה לעניין המאומת.

אפרת רייטן: אורי, לא הבנתי.

אופיר כץ: מה שנעה העירה, מקובל, נצטרך להאריך את התקופה לגבי אלה שהם רטרו בגלל שביטלנו את המגבלה של 90 ימים להגיש.

מאיר שפיגלר: לא הבנתי.

אפרת רייטן: גם אני.

נעה בן שבת: אמרת שאתה לא רוצה שבקשות יוגשו רק בתוך 90 ימים.

מאיר שפיגלר: לא אמרתי שאני לא רוצה.

נעה בן שבת: ביקשת לבטל את סעיף קטן (ד).

מאיר שפיגלר: לא.

מאיר שפיגלר: רק רגע, נעה, בואי נשים דברים על דיוקם.

מאיר שפיגלר: אני רק ציינתי שמבחינת הביטוח הלאומי, לוחות-הזמנים תלויים במשרד הבריאות ובממשל זמין.

מאיר שפיגלר: ממשל זמין, אמרתי את זה, ואני אומר את זה עוד פעם:

מאיר שפיגלר: אם עכשיו הולכים בהיבט של משך הזמן, וברשותך, יושבת-ראש הוועדה, אני רוצה לציין, אני אומר לך את זה מנימי נפשי, אל על פספסו.

מאיר שפיגלר: אל על פספסו, לא זבן בשוק, בסדר גודל של חודשיים, אלמלא הלכנו ועשינו הכול כדי לאפשר לתת להם, כי זה מגיע להם.

מאיר שפיגלר: אם לא מגיע להם, שיגידו שלא מגיע להם.

מאיר שפיגלר: מגיע להם, למה לא? הם פספסו, הם לא עשו את זה מתוך זדון, הם לא עשו את זה בכוונת מכוון.

מאיר שפיגלר: יש אלף ואחת סיבות שאנחנו לא יודעים, וכשאנחנו נחשפים אליהן אנחנו יודעים פתאום מדוע זה קרה.

מאיר שפיגלר: זה לא סתם.

מאיר שפיגלר: מה שאני בא ואומר: אם יש עם זה בעיות, אין בעיה, תשאירו את ה-90 יום, ממילא נעשה את זה באותו רגע שזה יהיה זמין, ואת ה-120 יום, אני מוותר על העשרה ימים שהענקת לנו.

מאיר שפיגלר: תודה רבה.

אפרת רייטן: יש עוד משהו שאנחנו רוצים לקרוא?

נעה בן שבת: יש לנו עוד הרבה דברים לקרוא.

נעה בן שבת: בסעיף קטן (ב), עוד לא הבנתי מה קרה פה, אני לא יודעת מה הוסכם, צריך יהיה - - -.

נעה בן שבת: אנחנו מדברים על תקופת הוראת השעה הזאת.

נעה בן שבת: הוא יוכל להאריך את התקופה באישור הוועדה בתקופה נוספת שלא תעלה על שבועיים.

נעה בן שבת: אנחנו מציעים שגם התקופה שנקבעה פה תחול גם לגבי השכירים, ואפשרות ההארכה גם תחול לגבי השכירים.

עילם שניר: נעה, רציתי להתייחס לנושא המאומת.

עילם שניר: אורי התחיל להתייחס לכך שיש הבדלים במתכונות העסקה.

עילם שניר: אנחנו, כמשרד המשפטים, ההסדר שמקנה לעצמאים ימי מחלה בשיפוי מלא של המדינה לעומת שכירים, ששם ההסדר שמעסיקים לא מקבלים שיפוי על ימי המחלה האלה, לעובדים כן מנקים ימים, מעורר שאלות.

עילם שניר: אנחנו לא חושבים שיש מניעה ברמה החוקתית של פגיעה בשוויון במישורים האלה.

עילם שניר: אנחנו כן חושבים שיש פה קשיים משפטיים מסוימים, היבטים שיכולים לעורר שאלות.

עילם שניר: כאמור זאת בסוף החלטה בחקיקה ראשית של המחוקק, כך שזה אפשרי, אבל חשוב לנו שהוועדה תהיה ערה להבחנות האלה.

אפרת רייטן: בסדר גמור.

אפרת רייטן: אני רק רוצה לבקש בהמשך לוויכוח שבעיניי היה מיותר.

אפרת רייטן: אנחנו לא רוצים למנוע את האפשרות מאנשים לקבל את הזכויות שלהם, לכן אני לא רואה טעם לפגם להאריך את זה לתקופה יותר מאוחרת.

נועה שוקרון: רצינו לומר שאנחנו מסכימים.

קרן ברק: את צודקת.

אפרת רייטן: אני חושבת שלתקופה של חצי שנה זה יהיה בסדר גמור, ואם יצטרכו להאריך את זה, זה יוארך, ואנשים שלא הגיעו בזמן, אנחנו נמצא להם את הפתרון הזה כאן בחקיקה.

אפרת רייטן: תבואו אלינו, אנחנו נעזור ואנחנו נתקן את זה.

נעה בן שבת: ממועד תחילתו של החוק, כמה זמן אנחנו - - - להתארגן על תקופות העבר?

נעה בן שבת: מכאן ואילך עכשיו יגיעו אנשים שיבקשו מאיתנו על חודש אוגוסט הקודם, כמה זמן - - -

מאיר שפיגלר: תשאירי כמו שהיא אמרה, חצי שנה מהיום לכולם, גם לאלה מן העבר.

אפרת רייטן: מקובל.

אפרת רייטן: תודה.

נעה בן שבת: וזה חל גם על שכירים או ששכירים נשארים כפי שהם?

אופיר כץ: לא נשנה.

נעה בן שבת: אולי במקום לקרוא את הטפסים האלה, רק נגיד את העקרונות שלהם.

נעה בן שבת: אבל לפני שאני עושה את זה, אני רוצה לחזור לאיזה נקודה.

נעה בן שבת: אנחנו מאפשרים לקבל הודעה על העצמאי המאומת לדמי בידוד, ולכן המוסד לביטוח לאומי יצטרך לקבל מידע ממשרד הבריאות על תקופת היותו מאומת.

מאיר שפיגלר: נכון.

מאיר שפיגלר: לא רק על זה.

מאיר שפיגלר: אני אומר עוד פעם, אני מדגיש את זה כל הזמן, כי בסוף התלונות באות אלינו.

מאיר שפיגלר: משרד הבריאות יצטרך להעביר קובץ לביטוח הלאומי בדבר זה שהעצמאים נמצאים בבידוד, וגם בדבר זה שהם נמצאים מאומתים בבידוד, לעניין זה שהם מקבלים דמי מחלה.

מאיר שפיגלר: כלומר, פיצוי בגין ימי מחלה.

מאיר שפיגלר: משרד הבריאות יהיה חייב לתת את הנתונים האלה, בלי זה אני לא יודע לתת את הפיצוי.

נעה בן שבת: לכן אנחנו נצטרך בתקופת הוראת השעה לתקן גם את הסעיף של העברות המידע על תקופת המחלה.

מאיר שפיגלר: ממשרד הבריאות.

אופיר כץ: ספציפית יש רשימה ראשונה מתי התחילה תקופת המחלה, מתי הסתיימה תקופת המחלה, האם הייתה תקופת רטרו עם בידוד, מתי הוא אובחן כמאומת.

אופיר כץ: יכול להיות שתידרש הסמכה לדברים נוספים.

נעה בן שבת: אני צריכה לדעת מה, כי אנחנו צריכים לכתוב את זה בחקיקה.

אופיר כץ: כרגע אלה הדברים: מתי התחילה תקופת המחלה, מתי הסתיימה תקופת המחלה, אם היא הייתה ברצף לתקופת בידוד לפני כן.

אלינה ברדץ' יאלוב: זה בהתאם לדיווח גם של העצמאי וגם של משרד הבריאות?

אופיר כץ: כשבן אדם מדווח כמאומת, המידע מועבר ישירות.

נעה בן שבת: תוכלו להסביר את התיקונים בתוספות במקום שנקרא אותם?

אופיר כץ: התיקונים בתוספות הם התאמות גם לזכאות לעצמאים.

אופיר כץ: התוספות הם טפסים שבהם עובד אחד שרוצה לקבל זכאות כהורה מצהיר על ההורה השני, אם הוא היה בבית עם הילד, האם לא.

אופיר כץ: היה צריך לעשות התאמות גם בגלל הזכאות הנוספת שהוספנו לעצמאים וגם לעניין הורים לסירוגין, שלא הופחת להם יום אחד.

מאיר שפיגלר: היות שהדברים משתנים כאן חדשות לבקרים, אני אומר עוד פעם:

מאיר שפיגלר: אנחנו לא יודעים אם הוא היה בבידוד, ממה, מאיזה בדיקה פנימית שהוא עשה בבית, זה לא משנה.

מאיר שפיגלר: אנחנו מקבלים ממשרד הבריאות כמה ימים אני צריך לפצות אותו, גם בגין ימי מחלה, גם בגין בידוד, ועל פי זה אנחנו פועלים.

מאיר שפיגלר: אני לא עושה את הבדיקות, זה לא מעניין אותי אם זה בתצהירים ואם זה בבדיקת אנטיגן וכך הלאה.

מאיר שפיגלר: אותי זה לא מעניין.

מאיר שפיגלר: אני מקבל ממשרד הבריאות את הקובץ ועל פי הקובץ אנחנו עובדים.

אלינה ברדץ' יאלוב: חשוב לדעת שהעצמאים, אם הם לא מדווחים על בידוד, הם לא יקבלו כסף.

נעה בן שבת: יש לנו עוד תיקון אחד.

נעה בן שבת: הייתה הוראה קיימת שמדברת על שתי בדיקות ליציאה מבידוד.

נעה בן שבת: אנחנו נתקן אותה כמובן.

נעה בן שבת: זה לא רלוונטי כרגע.

נעה בן שבת: לפני שנצביע על החוק כולו, יש לנו הסתייגויות של קבוצת הליכוד, ש"ס, יהדות התורה והציונות הדתית, שמציעות לקבוע סעיף מטרה, שמטרת חוק זה למזער את הנזקים שנגרמו בשל אי-יכולתה של ממשלת ישראל להתמודד עם נגיף הקורונה.

אלינה ברדץ' יאלוב: בעיקר ממשלת ישראל הקודמת.

אפרת רייטן: אנחנו מצביעים על ההסתייגות.

אפרת רייטן: מי שבעד ההסתייגות, שירים את ידו.

אפרת רייטן: מי נגד?

אפרת רייטן: בעד – 1

אפרת רייטן: נמנעים – אין

אפרת רייטן: יש לנו תומך אחד.

אפרת רייטן: נגד שניים.

אפרת רייטן: ההסתייגות נפלה.

נעה בן שבת: הסתייגות שנייה לסעיף אחד.

נעה בן שבת: אתם מציעים שכל הסעיף כולו יימחק.

אפרת רייטן: מי בעד ההסתייגות?

אפרת רייטן: מי נגד?

אפרת רייטן: בעד – 1

אפרת רייטן: נמנעים – אין

אפרת רייטן: בעד אחד.

אפרת רייטן: נגד שניים.

אפרת רייטן: ההסתייגות נפלה.

אפרת רייטן: סעיפים 2 עד 4 אין הסתייגויות.

נעה בן שבת: הסתייגות שלישית של אותה קבוצה, היא מציעה שהתקופה במקום שתסתיים ב-28 בפברואר 2022, תקופת הזכאות הקיימת, תהיה עד 31 במרץ 2022.

אפרת רייטן: מי בעד ההסתייגות?

אפרת רייטן: מי נגד?

אפרת רייטן: בעד – 1

אפרת רייטן: נמנעים – אין

אפרת רייטן: בעד חבר הכנסת פינדרוס.

אפרת רייטן: ההסתייגות נפלה.

נעה בן שבת: אני מבינה שחבר הכנסת בליאק הסיר את ההסתייגות שלו.

נעה בן שבת: בסעיף 5 הם מציעים שההכנסה תהיה הכנסה חייבת בדמי ביטוח בשלושה חודשים שקדמו ל-1 בחודש שבו החל, כתוב פה שירות המילואים, כנראה הבידוד – בתוספת 25%, מחולקת ב-90 – הגדול מביניהם.

אפרת רייטן: בעד ההסתייגות?

אפרת רייטן: נגד?

אפרת רייטן: בעד – 1

אפרת רייטן: נמנעים – אין

אפרת רייטן: בעד חבר הכנסת פינדרוס.

אפרת רייטן: ההסתייגות נפלה.

נעה בן שבת: בסעיף 26כב(א) הם מציעים שזה יהיה במקום "90 ימים" ייתנו "12 חודשים".

אפרת רייטן: בעד?

אפרת רייטן: נגד?

אפרת רייטן: בעד – 1

אפרת רייטן: נמנעים – אין

אפרת רייטן: בעד חבר הכנסת פינדרוס.

אפרת רייטן: נגד שניים.

אפרת רייטן: ההסתייגות נפלה.

נעה בן שבת: הם מציעים גם פה שתקופת הזכאות לא תהיה עד 28 בפברואר, אלא עד 31 במרץ.

אפרת רייטן: מי בעד?

אפרת רייטן: מי נגד?

אפרת רייטן: בעד – 1

אפרת רייטן: נמנעים – אין

אפרת רייטן: בעד אחד.

אפרת רייטן: נגד שניים.

אפרת רייטן: ההסתייגות נפלה.

נעה בן שבת: כאן התקופה של התשלומים החל מתום 90 ימים, בינתיים זה הפך להיות - - - אבל זה עכשיו 30 ימים.

אפרת רייטן: מי בעד?

אפרת רייטן: מי נגד?

אפרת רייטן: בעד – 1

אפרת רייטן: נמנעים – אין

אפרת רייטן: ההסתייגות נפלה.

נעה בן שבת: הסתייגות שבמקום שר האוצר מציעים לתת את הסמכות לשר הכלכלה.

אפרת רייטן: מי בעד ההסתייגות?

אפרת רייטן: מי נגד?

אפרת רייטן: בעד – 1

אפרת רייטן: נמנעים – אין

אפרת רייטן: בעד אחד.

אפרת רייטן: נגד שניים.

אפרת רייטן: ההסתייגות נפלה.

נעה בן שבת: בסעיף 26כז(ג) המוצע, אחרי "באישור" יבוא "ועדת השרים להתמודדות עם משבר הקורונה והשלכותיו ובאישור".

אפרת רייטן: מי בעד?

אפרת רייטן: מי נגד?

אפרת רייטן: בעד – 1

אפרת רייטן: נמנעים – אין

אפרת רייטן: בעד אחד.

אפרת רייטן: נגד שניים.

אפרת רייטן: ההסתייגות נפלה.

אפרת רייטן: נצביע על הנוסח?

נעה בן שבת: אפשר להצביע על נוסח הצעת החוק.

נעה בן שבת: אני רק רוצה לציין שאני צופה שיהיו לנו כל מיני תיקוני נוסח, אני מבקשת שהוועדה תסמיך אותנו לתקן את זה.

אפרת רייטן: קיבלתם הסמכה.

אפרת רייטן: אני מעלה להצבעה את חוק התכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה) (תיקון מס' ...), התשפ"ב–2022, הקרוי "חוק בידוד לעצמאים".

אפרת רייטן: מי בעד?

אפרת רייטן: בעד – שלושה

אפרת רייטן: נמנעים – אין

אפרת רייטן: פה אחד.

אפרת רייטן: ההצעה התקבלה.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

אפרת רייטן: אני מברכת אתכם, גם את ארגון העצמאים, גם את משרד האוצר על כברת הדרך הענקית שעשיתם גם בדיונים, גם בהקשבה, גם בפתרונות היצירתיים.

אפרת רייטן: תודה מקרב לב לכם, כל אחד ואחד מכם, גם למשרד המשפטים וכמובן גם לשר האוצר, שמצאתי בו פרטנר מעולה ויוצא דופן בשביל לעשות כאן את השינויים האלה.

אפרת רייטן: תודה רבה לכם.

רועי כהן: גברתי היושבת-ראש, קודם כול, אני רוצה להודות לכל חברי הוועדה ולך, כיושבת-ראש, שליווית את כל התהליך.

רועי כהן: כנשיא לה"ב אני גאה שלה"ב גרמה לכך שמדינת ישראל לקחה סוף כל סוף אחריות על הנושא של ימי בידוד לעצמאים.

רועי כהן: נאלצנו ללכת לבג"ץ, לדרוש מבית הדין הגבוה לצדק את מה שמגיע לנו בזכות ולא בחסד.

רועי כהן: אני שמח שהוועדה היום קיבלה החלטה היסטורית לתת את אותן זכויות כמו לציבור השכירים – לעצמאים.

רועי כהן: זה לא מובן מאליו.

רועי כהן: גם הסוגיה הזאת לקחת אחריות על נושא הבידוד בזמן שאתה מאומת זה הישג היסטורי לוועדה ולציבור העצמאים במדינת ישראל.

רועי כהן: אני קורא לוועדה להוביל עוד שינויים שקשורים לרשת ביטחון סוציאלית לעצמאים, בדיוק כמו שיש לציבור השכירים, אם זה דמי אבטלה, אם זה ימי מחלה, אם זה דמי הפגיעה מהיום הראשון, אם זה קצבת הזקנה שלא זכאים לקבל בגלל שהם ממשיכים לעבוד לעומת שכיר שהוא בפנסיה, שהוא כן זכאי לקבל קצבת זקנה.

רועי כהן: שורה של עיוותים שגורמים לכך שהעצמאים היום לצערי הם עדיין אזרחים סוג ב' במדינת ישראל, ואת זה צריך להפסיק.

רועי כהן: אני רוצה להודות לך, מנכ"ל הביטוח הלאומי, על הרצון לעזור ולסייע בכל רגע נתון לציבור העצמאים, לאורך כל משבר הקורונה.

רועי כהן: השנתיים האלה היו שנתיים מאתגרות למדינת ישראל, והמוסד לביטוח לאומי היה שם עבור ציבור העצמאים.

רועי כהן: מהירות הביצוע של הדבר הזה זה מה שיוכיח את הרצינות של ממשלת ישראל, האם היא רוצה לעזור בזמן אמת לאנשים - - -

אפרת רייטן: ועדת העבודה והרווחה התכנסה בצורה מהירה ביותר, אנחנו גם נדאג שזה יעלה לקריאה השנייה והשלישית במליאה, כמה שיותר מהר.

אפרת רייטן: מבחינתי אם זה יהיה מוכן, כבר ביום רביעי, אפילו מחר, אפילו היום, מתי שזה יהיה מוכן, כדי שאפשר יהיה להכניס את זה לתוקף.

אפרת רייטן: מכאן והלאה זה תלוי בעוד גורמים אחרים.

אפרת רייטן: כמו שאמר מאיר, זה גם תלוי במשרד הבריאות, זה גם תלוי בממשל זמין.

מאיר שפיגלר: קודם כול, תודה רבה לך ולכל העוסקים במלאכה, כמו שציין לפניי רועי כהן.

מאיר שפיגלר: זה יותר מאשר בשורה.

מאיר שפיגלר: זה צעד ענק לקראת מה שרועי ביקש, והביטוח הלאומי נאבק מאז שנת 2018 בכל מה שנוגע לביטחון הסוציאלי של העצמאים והמעסיקים.

מאיר שפיגלר: אני רק מבקש, גם מכם, אנחנו נודיע מתי יהיה אפשר להגיש את הבקשות, שלא יהיה מצב שיחנקו את המערכות שלנו בטרם עת ונגרום סתם לעוגמת נפש למי שמגיש.

מאיר שפיגלר: אנחנו במערכות שלנו נודיע, אנחנו עושים את זה גם באופן יזום כלפי המעסיקים והעצמאים, בהתאם למה שאמרת, התלות בגורמים הנוספים.

מאיר שפיגלר: ברגע שיהיה מוכן, נודיע, ומיד נדאג לכך שאנשים יגישו את הבקשה.

אפרת רייטן: תודה רבה לך.

קרן ברק: ברכות.

אפרת רייטן: תודה, קרן.

קרן ברק: כל הכבוד, אפרת, על ההתעקשות.

קרן ברק: אני מאוד מעריכה - -

רוית גרוס: את היעילות, את המקצועיות.

קרן ברק: - - את העבודה המקצועית שלך, הכול ברוגע, בשום שכל.

קרן ברק: שוב אני אומרת, בראייה הכללית זה מעט מדי, אבל לפחות במקום הזה שבו נכנסת יש הישגים, אז תודה רבה.

רועי כהן: חברים, תדעו, היא קבעה את הדיון בוועדה ליום שהמדינה התחייבה לתת את התשובה לבג"ץ, עד כדי כך היא רצתה שהמדינה תיקח אחריות על הנושא הזה של ימי הבידוד.

קרן ברק: כל הכבוד, אפרת.

אפרת רייטן: אני חייבת להגיד לך משהו, רועי, כמי שהייתה בצד השני, עורכת דין שתבעה את המדינה ועתרה נגד המדינה, כל פעם זה שיגע אותי שקיבלו עוד ארכה ועוד ארכה.

אפרת רייטן: עכשיו החלפתי צדדים ואני עושה את המקסימום לקצר פה את המהלכים האלה.

רועי כהן: זה לא מובן מאליו.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני יכולה להצטרף לברכות?