ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 87, 2022-01-03 10:08

וליד טאהא: בוקר טוב לכולם, אנחנו מתחילים דיון על הזיהומים בנחל אלכסנדר, למתן פתרון כולל השפכים באזור.

וליד טאהא: נעשה דיון בוועדה ב-22 בספטמבר 2020, אז הייתה חברת הכנסת מיקי חיימוביץ' ויש פרוטוקול וסיכום של אז.

וליד טאהא: אני מבין גם שלא נעשה הרבה מאז בעניין הזה.

וליד טאהא: אנחנו רוצים להתחיל עם ראשת מועצת עמק חפר ד"ר גלית שאול, בבקשה.

גלית שאול: תודה רבה.

גלית שאול: קודם כל, אני רוצה להגיד תודה ענקית גם לוועדה הזו, ככה להתכנסות הקודמת וגם היום, ולך יו"ר הוועדה.

גלית שאול: בהינתן שעובדה שהכנסת היא מקום שאפשר ביחד איתו לקדם נושאים שהם נמצאים על סדר היום שלנו כל הזמן, היא מאוד משמעותית, בטח לראשי הרשויות שהרבה פעמים מוצאים את עצמם לבד בסוגיות שהן ארציות לאומיות שלא תלויות בהן.

גלית שאול: הסיפור הזה של נחל אלכסנדר הוא במקרה אצלי, כי המועצה אזורית עמק חפר בשטחה זורם נחל אלכסנדר, שמתחיל או מגיע מהרשות הפלסטינאית, וכל מה שקורה שם הוא בעצם חלק בלתי נפרד מסדר היום שלנו, כשלא אנחנו קבענו אותם, התושבים שלי לא מזהמים.

גלית שאול: בנחל אלכסנדר מזה עשרות שנים, שנים ארוכות, ישנה תעלת ביוב שכולה מגיעה מהרשות הפלסטינאית, לצערי הרב, למרות ניסיונות מאוד יפים של השנים האחרונות וגם, בוא נאמר, אפילו פרסים שקיבלו על שיתוף הפעולה לפני עשרים שנה, מתוך עשייה משותפת של אנשי הרשות ביחד עם אנשי רשות הניקוז וראש המועצה אזורית דאז.

גלית שאול: הם אפילו זכו לפרסים והקימו בכספים בין לאומיים מט"ש מאוד יפה בצד הפלסטינאי, רק לצערי זה לא מונע את התופעות הקשות שיש לנו היום.

גלית שאול: התופעות החוזרות ונשנות של נחל שסופג הכל, אין לי דרך אפילו לתאר את זה.

גלית שאול: אני חושבת שמי שהיה אצלנו בביקור ראה את זה, מים שהופכים לדם, עופות, פגרים של בעלי חיים וכל לכלוך אפשרי שהוא שזורם לעמק חפר, שזה חלק בתי נפרד מהיום יום שלנו, אבל בסוף מגיע לים.

גלית שאול: כאשר הוא מגיע לים, אז החופים נסגרים, אני מדברת על החופים במרכז הארץ, שבהתראה של רגע נסגרים ומגיעים למצב של סכנה בריאותית למתרחצים שבהם, מוציאים את הגולשים ואת הילדים, זה דבר שלא צריך לקרות.

גלית שאול: אנחנו בעצם תקופה ארוכה מנסים למצוא פתרונות ואנחנו בשיתופי פעולה, לצערי, זה לאט מדי.

גלית שאול: אני לא יודעת אפילו להגדיר בדרך הנכונה מה הוא קצב של מדינה חייבת לעבור מול דבר כזה.

גלית שאול: אבל אנחנו רואים שישנה סוגיה שהיא כל כך גדולה, שהיא סוגיה פתירה, לא צריך להתייחס אליה כאל, לא יודעת, איזה שהוא מפגע שאי אפשר להתעסק איתו, זה לא הקורונה.

גלית שאול: זו סוגיה שצריך לפתור אותה, צריך לחשוב, לעשות צעדים אחת, שתיים, שלוש ולהתקדם.

גלית שאול: מה שקורה בסיפור הזה הוא שב-2014 המועצה שלנו בעמק חפר, עוד לפני זמני, הגישה בג"ץ נגד המדינה.

גלית שאול: המדינה אמרה אנחנו מחויבים להקים מט"ש, כי עד אז המט"ש שהיה שם היה זמני לגמרי בעצם שנמצא כרגע כבר עשרים שנה, הספיקה שלו היא ששת אלפים קוב, כרגע אנחנו מדברים על שלושים אלף לפעמים.

גלית שאול: אנחנו מדברים על מצב שמחייב היערכות, והיערכות הזו מ-2014, למרות שהמדינה הבטיחה והמועצה לקחה את הבג"ץ שלה חזרה, לא התקדמה הרבה.

גלית שאול: אבל כן, בתקופה האחרונה, ואני חושבת שהעובדה שהצלחנו להעלות את המודעות פה בכנסת ישראל והעובדה שהרבה גורמים מבינים, אני חושבת שהצלחנו לעשות מה שפעם כאשר עבדתי במשרד הרווחה קראו לו "הכשרת הלבבות".

גלית שאול: הלבבות כבר מבינים שצריך לעשות משהו, זאת אומרת שאנחנו כבר באיזה שהוא שלב שיש תוכניות וכבר יש תכנית, אז זה לא המט"ש שנתנו עשרים מיליון כדי לבנות אותו שעלותו ארבע מאות מיליון, אלא מדברים על איזו שהיא תכנית מרוככת.

גלית שאול: אני באמת לא מספיק מבינה בעניינים הטכניים בשביל להגיד מה יותר טוב ומה פחות טוב, יש אני מקצוע.

גלית שאול: מדברים על תכנית אחרת שלפני שבועיים, לשמחתי הרבה, אני לא ראיתי את הפרוטוקול אבל אני חושבת שהיא התקדמה ואושרה.

גלית שאול: אבל הדבר הכי משמעותי שאין אותו, ואנחנו יודעים במדינת ישראל שאפשר לדבר הרבה ולהגיד דברים טובים ויפים, אבל מה שאין זה תקצוב כרגע - - -

וליד טאהא: איפה היא התקדמה ואושרה?

גלית שאול: מבחינה מקצועית אושרה ברשות המים, תיכף תוכלו לשמוע את הדיווח על זה, אבל בעצם שמו אותה על סדר היום ואמרו אוקיי התכנית נראית לנו ואנחנו רוצים להתקדם, אבל אבני הדרך ובעיקר המימון - - -

וליד טאהא: מי הגיש את התכנית?

גלית שאול: אז כבר אנחנו נוכל לתת לידידי, ראש רשות המים, ככה להסביר.

גלית שאול: אבל, זו תכנית שרשות המים מקדמת, אחרי תקופה, אני אומרת, ארוכה שבה עבדנו למען תכנית אחרת.

גלית שאול: אני גם יושבת ראש רשות הניקוז ברשות ניקוז ונחלים שרון, שזה כולל גם אותנו בעמק חפר, אבל זו בעצם תכנית שמקודמת כבר הרבה מאוד שנים ביחד עם כל הגורמים.

גלית שאול: תכנית נבדקה לפרטים ובעצם דיברה על איזה שהוא סדר גודל שהוא כנראה יקר מדי למדינת ישראל, ארבע מאות מיליון, וכרגע הם מדברים על מה שהם קוראים מט"ש מרודד, אנחנו תיכף נשמע את ההגדרות.

גלית שאול: אני אומרת שוב, לי לא אכפת, אני רוצה פתרון, מה שייתן לי פתרון אני מוכנה לקחת אותו.

סמי אבו שחאדה: גלית, אפשר לשאול שאלה?

סמי אבו שחאדה: אני פשוט לא מכיר את החומר.

סמי אבו שחאדה: מקור הזיהום היחיד או מקורות הזיהום מגיעים רק מהרשות?

גלית שאול: רק מהרשות.

גלית שאול: השפכים של עמק חפר לא מגיעים - - -

סמי אבו שחאדה: מהמדינה שום מפעל, שום מועצה לא מזהם את נחל אלכסנדר?

גלית שאול: לא, נחל אלכסנדר כרגע מקבל את המקורות שלו רק משם.

גלית שאול: אנחנו ב-2013 עברנו אירוע מאוד מאוד קשה, שבעצם מי הביוב האלו הציפו את הישוב בת חפר מעמק חפר ברמה של פגיעה.

גלית שאול: אנשים שם עדיין בפוסט-טראומה, כל פעם שיורד גשם אני מקבלת טלפונים מעשרות תושבים.

גלית שאול: תבינו שבת חפר היום יש בה חמשת אלפים תושבים, היא הולכת להיות מורחבת ללמעלה מעשרת אלפים.

גלית שאול: אנחנו נמצאים במצב מאוד מאוד לא פשוט של מפגעים, כל הזמן מפגעים של ריח והכל.

גלית שאול: השפכים של עמק חפר מועברים למט"ש של מי נתניה שנמצא בשטח של עמק חפר, אבל ממש לא שם באזור עמק חפר המערבי.

גלית שאול: מבחינתנו, זה המקור היחיד.

גלית שאול: אגב בתכנית המקורית באמת שנבנה מט"ש בצד השני בכספים גרמניים לפני עשרים שנה, חשבו שהוא יטופל שם וזה יעבור, אבל זה לא קורה.

גלית שאול: ההבנה היום שצריך לעשות משהו בצד שלנו, על מנת לוודא שהמים נקיים.

גלית שאול: זה לא קשור לכל מה שקורה שם, אנחנו מבינים ומכבדים.

גלית שאול: מי שנמצא אצלנו בשטח רואה, בנייה מאסיבית הכפלה של עוד ועוד בניינים ועוד מפעלים, וחלילה הכל בסדר מבחינתנו רק רוצים למצוא פתרון.

גלית שאול: הדבר הזה לא יכול לבוא על חשבון התושבים של עמק חפר, כרגע זה מה שקורה.

גלית שאול: אנחנו מתמודדים בסוגיה שהיא גדולה על מועצה אזורית שסדר היום שלה לא כולל טיפול בשפכים של הרשות הפלסטינאית, אנחנו לא יכולים לטפל בזה בעצמנו, אנחנו לא יכולים.

גלית שאול: יש לנו כוחות מקצועיים שמנסים להתמודד, אבל זה קצת כמו האצבע בסכר של הנער ההולנדי, אבל זה המצב.

גלית שאול: יש שם כמות גדולה שמחייבת מט"ש מודרני, כזה שיידע להתמודד עם הדברים ואני מקווה שמה שמציעים פה חבריי מרשות המים הוא כזה.

גלית שאול: הבעיה העיקרית שלי, ואני באמת מאוד מעריכה את הקפיצה שנעשתה ממש בתקופה האחרונה, שכרגע ואני רואה מדינת ישראל העבירה שמים כספים פה, שם, לקורונה מוציאים כל היום, אבל המפגע המטורף הזה שהוא מתמשך שנים ארוכות, אף אחד לא מוצא את הכסף.

גלית שאול: כל פעם זה מגיע למכאן ומכאן וירדו לארבע מאות מיליון למאתיים מיליון, ועדיין גם למאתיים מיליון אין שום תכנית תקציבית ואין אבני דרך.

גלית שאול: אני מאוד מקווה שאולי בישיבה הזו אנחנו נתקדם עוד צעד, הלוואי.

וליד טאהא: אנחנו רוצים להבין מי הוא הגורם המרכזי שאמורים לפנות אליו כדי לעשות את הדבר הזה, מי?

וליד טאהא: הגנת הסביבה, משרד האוצר?

יוראי להב-הרצנו: ביטחון.

גלית שאול: אני חייבת להגיד שבסוף, לצערי, האמירה היא רק האוצר.

גלית שאול: בעיניי, משרד האוצר, כמו שאמרתי ואני באמת חושבת שאנחנו הגענו למצב שכולנו מבינים את הסוגיה.

גלית שאול: כולם מבינים את הסוגיה וכולם מבינים שצריך להיות שם משהו וצריך לטפל, עברנו את השלב.

גלית שאול: אנחנו כרגע בשלב שמישהו צריך לשים את הכסף וזה לא קורה.

יוראי להב-הרצנו: אבל, להבנתי, יש מקורות מימון זרים לפרויקט הזה של הקמת מתקן השפכים בטול כרם ופשוט אישור של הממשלה בהקשר הזה.

יוראי להב-הרצנו: להבנתי, יושב הראש, מדובר - - -

גלית שאול: אנחנו לא מדברים על מתקן בטול כרם, אנחנו מדברים על מתקן ביד חנה.

וליד טאהא: בתוך אזור המועצה האזורית.

גלית שאול: בעמק חפר, בשטח המועצה, איפה שנמצא כרגע המתקן הזמני שהוקם לפני עשרים שנה, מדברים על להחליף אותו.

גלית שאול: יכול להיות שהוא גם מתקן - - -

וליד טאהא: המתקן עצמו כאילו בתכנון רשות המים?

גלית שאול: כן.

גלית שאול: הם הגוף המקצועי, אבל הם צריכים עזרה בלהביא את הכסף, כרגע זה לא קורה.

סמי אבו שחאדה: אבל מקצועית צריך שניים?

סמי אבו שחאדה: מקצועית בטח לא צריך שניים.

גלית שאול: מקצועית, יכול להיות שאם בשכם היה נמצא - - -

סמי אבו שחאדה: אם יש פתרון בטול כרם, לא צריך פתרון פה.

גלית שאול: אנחנו לא מכירים פתרון בטול כרם שקורה כרגע.

סמי אבו שחאדה: עזבו, אני פשוט שואל טכנית אם זה נבדק בשטחי הרשות, זה כבר נפתר בשטחי הרשות זה כבר נפתר נגמר.

גלית שאול: טכנית, אם היה נפתר בשכם אז גם כן היה קורה ועובדה שזה לא קורה.

יוראי להב-הרצנו: אפשר לשאול שאלה לפני שרשות המים מדברת?

יוראי להב-הרצנו: כי אני באמת רוצה להבין, אם לצורך העניין, אני יודע שהוקם מתקן טיפול בשפכים ביד חנה ב-2002 שההספק שלו אמור להכיל ששת אלפים מיליון קוב מים, והיום הוא קולט כמעט פי שלוש וחצי, למה מבחינת החלופות אתם מתעדפים להרחיב את המתקן הזה, במקום להתקין מתקן ברשות הפלסטינית שיטפל בצרכים של הרשות.

יוראי להב-הרצנו: בעצם הוא יימנע את הגעת המזהמים האלה לתוך הנחל?

גלית שאול: אז כמו שסיפרנו, לפני עשרים שנה הוקם מתקן בשכם.

גלית שאול: מתקן חדיש בכספים של הגרמנים שכולנו חשבנו אז באותם ימים, ואני אמרתי זכו בפרסים ונסעו לאוסטרליה על שיקום הנחלים הכל היה מצוין, בפועל זה לא קורה.

גלית שאול: בפועל, אני לא יודעת להסביר אם לא רוצים להשתמש, משתמשים או תרבותית כולם שופכים בנחל בכל, מקרה וזה לא מגיע.

גלית שאול: בפועל, המצב הוא שהכל נשפך לנחל, הזיהום המגיע מהרשות הפלסטינאית, למרות שיש שם מתקן חדיש, יפה ומצוין, זה לא קורה.

גלית שאול: הלוואי והיינו יכולים להיות אלו שיכולים להגיד לרשות לטפל כך או אחרת.

גלית שאול: אני אומרת לך, לכן דיברתי על "הכשרת הלבבות", ההבנה אצל כולם, כל הגורמים שמעורבים בסיפור הזה, זה עד שלא יהיה מתקן בכניסה, בנקודת הכניסה, שזה אומר איפה שאנחנו נמצאים בדיוק.

גלית שאול: יד חנה היא בדיוק נקודת הכניסה שמשם הדברים מגיעים לנחל, עד שלא יהיה מתקן חדיש וכזה שיכול לטפל במה שמגיע, אנחנו לא נהיה בשום פתרון שמטפל בנחל אלכסנדר ובחופי הים.

גלית שאול: כרגע המצב הוא כזה שאנחנו נמצאים בסימן שאלה, או לא יודעת איך לקרוא לזה, מזה עשרים שנה.

גלית שאול: אני חושבת שעשרים שנה זו כבר תקופת זמן שיכולה להעיד לכולנו על מה קורה.

גלית שאול: זה לא שלא נעשה ניסיון, היינו מקווים שהדברים ייראו אחרת.

גלית שאול: אולי ביום מן הימים הם יהיו אחרת, אולי עוד עשרים שנה.

גלית שאול: כרגע, עמק חפר, נחל אלכסנדר מזוהם, חופי הים מזוהמים במרכז מדינת ישראל ואת זה צריך לפתור בסכום כסף, שיחסית למדינת ישראל, כנראה לא כל כך גדול.

וליד טאהא: אוקיי, תודה רבה.

וליד טאהא: אני רק רוצה להעיר שטיפוח נחלים זה דבר שצריך להיות דבר עקבי.

וליד טאהא: זה מצריך משילות.

וליד טאהא: יש בעיה בקשר הרדוד בין הרשות הפלסטינית לבין מדינת ישראל.

וליד טאהא: אנחנו נתרחק מאספקטים תרבותיים, אני מציע לך לא לדבר על זה.

וליד טאהא: הכל קשור בכסף ומי צריך לעשות מה, האם הוא יכול מעשית ופוליטית לעשות את זה.

וליד טאהא: אנחנו יודעים כבר את המוגבלויות של - - -

גלית שאול: סליחה אם לא הובנתי נכון, בפועל אנחנו פשוט רואים מכליות מגיעות ושופכות.

וליד טאהא: גלית, הבנתי אותך ובכל זאת אני מחדד.

גלית שאול: בסדר גמור.

וליד טאהא: אז הרשות הפלסטינית גם בשם מגבלות הכיבוש, אין לה סמכות על כל מקום, על כל ואדי ועל כל שטח, על כן יש פה אחריות בלעדית של מדינת ישראל בעניין הזה לטעמי.

וליד טאהא: האחריות היא שצריך לטפל, אני לא יודע אני לא בסוד הדברים מה שקורה מעבר, מבחינת הנושא הזה ספציפי, ואני לא יודע איפה מתחילה אחריות של זה, איפה מסתיימת האחריות של ההוא וכל הבלגן של האזורים A, B ו-C וסיפורי סבתא.

וליד טאהא: אנחנו נתרכז באמת במה שדובר עליו בדיון הקודם והיו מסקנות, היו הבטחות ונאמר שמישהו ייתמוך אז רשות המים תציג את התכנון שלה בעניין הזה ונרצה לשמוע את משרד האוצר.

וליד טאהא: אם אין נציג בזום או פה בוועדה אז אני מבקש שהוועדה תדאג, שיהיה נציג של משרד האוצר שייתן את דעתו על העניין הזה.

וליד טאהא: מוסי צריך להחליף אותי, ועד אז רשות המים, בבקשה תציג את עצמך.

וליד טאהא: (היו"ר מוסי רז)

גיורא שחם: אני מנהל רשות המים.

גיורא שחם: נמצא פה איתי זאב אחיפז שהוא המשנה למנהל הרשות והיועצת של גל פרנקל גפן.

גיורא שחם: אני ברשות

גיורא שחם: כם, אגיד כמה מילים טרם נעלה את המצגת ונראה לכם את הדברים התכל'ס שאנחנו מתכוונים לממש בהקדם, בהיבט של ההנדסה אבל גם בהיבט של המימון.

גיורא שחם: אני רוצה להגיד כמה מילים, ואני מאוד שמחה על ההזדמנות שניתנת פה המסגרת הועדה, להציף פה סוגיה שהיא סוגיה רוחבית שהחרפה הסביבתית הזו נמשכת כבר עשרות שנים.

גיורא שחם: למעשה מאז ומעולם החרפה הסביבתית הזו נמשכת.

גיורא שחם: נהרות של שפכים זורמים במספר נחלים מגב ההר לכיוון מערב וגם לכיוון מערב וגם לכיוון מזרח.

גיורא שחם: נחל חברון זורם בשפכים מהעיר חברון ובנותיה, מחל מודיעין מזרים שפכים גולמיים או גולמיים למחצה מהעיר רמאללה ובנותיה.

גיורא שחם: בנוסף, נחל שילה סופג שפכים גם מאריאל, ברקן, מסלפית, מברוקין, מדיר בלוט ומעוד עשרות ישובים שנמצאים באגן נחל שילה.

גיורא שחם: לחרפתנו, נחל שילה בגלל שהוא סדוק, השפכים האלה מחלחלים והם לא מגיעים לתחום ישראל, אלא יורדים ויום אחד נמצא אותם במעיינות ראש העין, בקידוחי ראש העין.

גיורא שחם: נחל תאנים, פלג יד חנה ונחל שכם בתחום של מועצה אזורית עמק חפר - כולם הם יובלים של נחל אלכסנדר, שפכים גולמיים מהעיר טול כרם, שפכים מטוהרים משכם.

גיורא שחם: המט"ש, גלית הזכירה, מזרים את הקולחים המטוהרים, כאילו אחרי טיהור שניוני בתוך הנחל, אבל אליהם מצטרפים אלפי קובים של שפכים גולמיים מכל הישובות שנמצאים במורד נחל שכם, ואלו שפכים גולמיים בשטחי B, ויחד הם מצטרפים וזורמים והופכים חזרה לשפכים.

גיורא שחם: גלית תיארה את הזוועה הזו של טול כרם של משחטות, דם, נוצות, המון גרוסת של מנסרות אבן, שנמצאות במרחב של שכם, שהופכות את שפכים למין מרק סמיך כזה עם חומר לבן שפשוט קשה לתאר אותו, ולהריח אותו בטח.

גיורא שחם: נחל קישון סופג את השפכים מהעיר ג'נין ובנותיה.

גיורא שחם: בקיצור, אנחנו מדברים על מרחב שלם.

גיורא שחם: אני לא מדבר על הצד המזרחי של אזור אל בירה שהולך לנחל עוג'ה והקדרון שאנחנו עכשיו מטפלים בו, אולי נזכיר עליו בכמה מילים.

גיורא שחם: התופעה הזו היא תופעה רוחבית של הנהרות האלה, של השפכים, שאנחנו נאלצים לעצור אותם בתחומי הקו הירוק ומנסים לטפל בהם, כמו שגלית אמרה כמו ההולנדי עם האצבע בסכר.

גיורא שחם: את השפכים של שכם וטול כרם אנחנו מנסים לעצור ביד חנה, הקיבולת שם לא מספיקה, תיכף זאב ירחיב על זה בכמה שקפים שהכנו.

גיורא שחם: המשאבים עד היום היו מוגבלים, ולכן התוצאות היו בהתאם.

גיורא שחם: לפני מספר חודשים, כמעט שישה או שבעה חודשים לאור חומרת העניין ולאור חוסר היכולת לטפל בסוגיה הזו בראיה מערכתית, וידעתי שאחד המרכיבים המשמעותיים הוא הנושא המימוני, אגב כל השפכים שמגיעים מתחום איו"ש ומטופלים בתחום ישראל העלויות שלהם מקוזזות מכספי המיסים הפלסטינים.

גיורא שחם: עכשיו, אנחנו מאוד לא אוהבים את זה, זו סוגיה מאוד רגישה, ולכן אם הזכרנו את מט"ש שכם בעניין הזה, העובדה שהוא מטהר אותם אבל לא מסלק את המים להשקיה, ולכן הקולחים ממשיכים לזרום לתוך הנחל, כשהוא לא מטפל בבוצות ושמתמלאות לו הבוצות, שזה החומר האורגני שהוא תוצר של תהליך הטיהור הביולוגי והוא שופך אותם לתוך הנחל, אין לנו ברירה, אלא לטפל בזה בתחום ישראל.

גיורא שחם: כלומר, לנסות לטפל, על מנת לצמצם את הזוועה הסביבתית הזו שקורת בנחל אלכסנדר.

גיורא שחם: אני קם כוועדת משנה של מועצת רשות המים שתלווה תכנית שלמה לפתרון מלא ומוחלט של הסוגיה הזו.

גיורא שחם: במקביל, נתנו אישור לפלסטינים להקים מט"ש שלהם בטול כרם והתנאי להפסקת הקיזוז ההוא בסילוק מלא, כלומר לא מספיק שתקימו את המט"ש, אלא תקחו את הקולחים האלה ותשתמשו בהם.

גיורא שחם: יש לכם מחסור במים, תיקחו ותשקו את השטחים.

גיורא שחם: אני הבנתי שיש איזו שהיא בעיה תרבותית לשימוש בקולחים בתחומי הרשות הפלסטינית, צריך לפתור את זה, כי אחרת לא עשינו כלום.

גיורא שחם: השקענו מיליונים בהקמת מט"שים, אבל אם אין שימוש בקולחים הזה, הם חוזרים לנחל, וכפי שאמרתי קודם, מתערבבים עם השפכים והופכים חזרה לשפכים.

גיורא שחם: כדי למזער במשהו את הסיכונים או את יכול המימון של הקמת המט"ש הזה, שתיכף ידברו על העלויות שלו, בתחום ישראל באזור של יד חנה, הרחבה של המתחם הקיים היום, אנחנו החלטנו לחבר אליו גם ישובים ישראלים כדי שיהיה איזה שהוא כסף בסיס שאפשר יהיה - - -

מוסי רז: למה אתה מתכוון כשאתה אומר ישובים ישראלים?

גיורא שחם: למשל יש באזור מט"ש שנקרא מט"ש תנובות, שלוקח את שפכי כפר יונה ועוד - - -

מוסי רז: אתה מתכוון לישובים בתוך ישראל?

גיורא שחם: בתוך ישראל, במקום להרחיב אותו, לקחת ולהקים איזו שהיא תחנת שאיבה שם, שתשאב אותם לתוך יד חנה ועל ידי זה להפוך אותו למט"ש - - -

סמי אבו שחאדה: איפה הבעיה מכיוון הרשות?

סמי אבו שחאדה: אני רוצה להבין, כי כלכלית, פוליטית, הגיונית והכי טוב שהם יפתרו את הבעיה.

סמי אבו שחאדה: גם להם יש בעיה, והם בטח מעוניינים לפתור אותה, מה מונע מבעדם?

גיורא שחם: מונעת אותם העובדה.

גיורא שחם: אתה יודע, איך אומרים, העובדה זה פקטור, עובדה שאת המט"ש בנו בשכם ובטול כרם לא בנו.

סמי אבו שחאדה: אני שואל, מה מונע מבעדם?

סמי אבו שחאדה: צבא, כלכלה?

סמי אבו שחאדה: מה הבעיה?

סמי אבו שחאדה: אני לא מבין.

מוסי רז: אני אסביר לך חבר הכנסת אבו שחאדה, כיוון שיש כאן איזה פיל בחדר שלא מדברים עליו, כדאי שהוא יהיה על השולחן.

מוסי רז: תקן אותי אם אני טועה, אני אגיד מה שאני יודע ויכול להיות שאתה יודע יותר.

מוסי רז: כמובן יש הבדל בין מקרים שונים, אבל הרשות הפלסטינית באופן עקבי מסרבת, אפשר להגיד שהם צודקים או טועים, כל אחד לפי השקפתו, זה לא חשוב בכלל לדיון, היא מסרבת לשתף פעולה עם התנחלויות.

מוסי רז: לכן, יש מקרים שאפילו יש כסף זר, אני חושב שמכירים את זה, שהגיע גרמני או אחר, אבל צד אחד מתנה את זה שההתנחלויות יהיו בעניין, מצד שני מתנה את זה שלא יהיו התנחלויות בעניין, לכן לא משתמשים בכסף ואין מט"ש.

אלון טל: כבוד היושב ראש, אני חושב שזה בדיוק המצב היה בנושא נחל קדרון, אבל זה לא המצב בנחל אלכסנדר.

מוסי רז: לא, אני מדבר על ההוויה הכללית.

אלון טל: אבל אני כן חושב, סליחה אני עוסק בזה עשרים שנה, ואני זוכר למשל שהקימו את המט"ש בשכם ואז בכלל בהיעדר בסיס של ארנונה לא הפעילו את זה כי לא יכלו לממן את החשמל.

אלון טל: כלומר, יש איזו שאלה של תפישה והבנה מהצד של הפלסטינים ואפשר באמת להסתכל במקור וכו', שזה חלק מהסיפור.

אלון טל: אבל אני רציתי לשאול את מנהל הרשות שאלה אחרת, בזמנו, הרעיון להקים בכלל את כל המערכת של יד חנה, היה רעיון של שמעון טל, לדעתי, נציב המים האחרון, כי הוא באמת לא האמין שאף פעם הפלסטינים יעשו את זה ומזה אנחנו חרגנו מעקרון בסיסי בנושא גיוס שנתי שנקרא באנגלית "The proximity principle", עקרון הקרבה, שאתה רוצה בעצם לטפל במפגע כמה שיותר קרוב למקור.

אלון טל: אנחנו, ממה שאני זוכר, כי עשיתי מחקר ופרסמנו די הרבה מחקרים בנושא הזה, כשלושים אחוז מהביוב מחלחל אל האקוויפר בדרך.

אלון טל: האם יש לכם נתונים על המחיר הספציפי של הובלת השפכים בדרך וכמה אנחנו בעצם מפסידים מבחינת החלחול?

גיורא שחם: אז ככה, קודם כל, לגבי שכם, כפי שנאמר פה, הוקם מט"ש מסודר, גדול במימון גרמני.

גיורא שחם: הסוגיה שם, כפי שאמרתי קודם, היא לא הטיהור של השפכים, למרות שהוא לא בסטנדרט הישראלי, הוא לטיהור של - - -

אלון טל: עשרים שלושים, לא?

גיורא שחם: הוא לא בשלישוני נחל, מה שאנחנו קוראים אצלנו על פי תקנות ענבר, אבל אליו מצטרפים אלפי קובים של שפכים מכל הישובים שנמצאים במורד העיר שכם, משוויכה ומעשרות ישובים קטנים שנמצאים שם, אגב כולם בשטחי B.

גלית שאול: ומכליות ששופכות פעם אחר פעם ושמות שם את הזה, ואין לנו שום יכולת לעצור אותן.

גלית שאול: הן פשוט שופכות את זה לתוך הנחל.

גיורא שחם: לכן, מה שמגיע אלינו הוא כבר ביוב מטוהר משכם ברמה שניונית, כפי שאמרתי, אלא בהצטרף ביוב גולמי מאותם כפרים ובמעבר יד חנה, נחל שכם, על הגשר הזה זורמים קולחים.

גיורא שחם: לגבי טול כרם, אתה צודק, יד חנה היא בטווח, אתה יודע, הוא צמוד ממערב לגדר ההפרדה ומט"ש טול כרם המתוכנן, כפי שאמרתי, אישרנו את המיקום שלו.

גיורא שחם: הוא ממש נמצא בצמוד לגדר מצד מזרחה.

גיורא שחם: עכשיו, השאלה היא למה שניים?

גיורא שחם: כאילו, לכאורה, יש פה איזה שהוא סוג של חנק, ואני אומר בצורה הכי ברורה, ברגע שיוקם מט"ש טול כרם ומי הקולחים יטוהרו לסטנדרטים שמוכרים אצלנו, במידה והם זורמים את הקולחים, אנחנו נהיה מוכנים במשא ומתן.

גיורא שחם: אנחנו בקשר היום, אני בקשר טוב היום עם הגורמים הפלסטינים, גם עם אנשי המים שם וגם עם נציגי המדינות התורמות.

גיורא שחם: אנחנו או שניקח את הקולחים האלה נפדה אותם, או שהם בעצמם יכינו מערכת סילוק שייקחו את הקולחים המטוהרים האלה ויזרימו אותם להשקייה, כולל אגירה דרך אגב.

גלית שאול: לא, אתה צריך להגיד שזו הסיבה שאתם גם מתכננים להעביר שפכים - - -

גיורא שחם: מבחינתי אינשאללה שלא יגיע קוב אחד מטול כרם , שכם, שוויכה ולא משום זה.

גיורא שחם: אנחנו נסתדר עם זה, אבל עד שיקומו המתקנים במרחב שבשליטת הרשות הפלסטינית, אין לנו ברירה.

גיורא שחם: אנחנו חייבים להגן גם על תושבי עמק חפר, אבל גם על כלל האוכלוסייה בישראל מהחרפה ולסלק את החרפה הסביבתית הזו.

גלית שאול: בחופי הים בעמק חפר מתרחצים שני מיליון איש.

סמי אבו שחאדה: חברים, אני צריך להבין.

סמי אבו שחאדה: תרשה לי רק שנייה, לפני שנלך לאיבוד בפרטים, אני רוצה להבין את ההיגיון.

סמי אבו שחאדה: יש פה בעיה סביבתית, אוקיי?

סמי אבו שחאדה: אני מניח שאין להם אינטרס בעניין הזה.

סמי אבו שחאדה: אני מנסה לחשוב, יכול להיות גם הרבה יותר זול בסוף לאוצר לפתור את הבעיה שם.

סמי אבו שחאדה: לא רק יותר זול, יכול להיות שגם יותר נכון ויותר טוב לסביבה ויותר הגיוני לפתור את זה שם, אוקיי?

סמי אבו שחאדה: אני שואל מה מונע אותם מלפתור את זה שם?

גיורא שחם: אתה צריך לשאול אותם, לא אותי.

גיורא שחם: אני לא יודע, אני מסתכל על העובדות בשטח ועל המציאות שמתגלגלת או זורמת - - -

סמי אבו שחאדה: תבוא מדינת ישראל תבוא לראש אגף טול כרם תגיד לו אדוני - - -

מוסי רז: סמי, מה זה שם, בטול כרם?

מוסי רז: באזור A?

סמי אבו שחאדה: איפה שצריך.

סמי אבו שחאדה: אני לא מכיר את כל הזרימות ומאיפה זה, אני לא יודע.

סמי אבו שחאדה: יש לי שאלה פשוטה, אתה אומר לי אוקיי יש בעיה, היא עולה X כדי לפתור אותה, אוקיי?

סמי אבו שחאדה: אני חושב שאם פותרים אותה במקום אחר, היא יכולה להעלות רבע X, זאת השאלה שלי.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה להבין את ההיגיון.

אלון טל: אני רוצה להצטרף בשאלה, בכל זאת הפלסטינים משלמים מחיר לא מבוטל עבור אותן הזרמות שמגיעות במורד מי שכם.

גיורא שחם: הם משלמים רק מה שעולה.

גיורא שחם: אנחנו בודקים בדיקה קפדנית מאוד.

מוסי רז: מה זאת אומרת מה שעולה?

גיורא שחם: זאת אומרת מגיעים שפכים מנחל שכם, מפלג יד חנה ומנחל תאנים, הם מוטים לתוך המט"ש המצ'וקמק היום שישנו ביד חנה, שאנחנו הולכים להרחיב אותו, ועולה תפעול - - -

מוסי רז: עלות התפעול של הזה?

גיורא שחם: באופן מלא.

גיורא שחם: אנחנו החברה הכלכלית של מועצה אזורית עמק חפר שמנהלת את זה, היא מגישה לנו חשבונות, יש לנו בקרה הנדסית, יש לנו הרבה קטטות ופינג פונג של החשבונות האלה.

גיורא שחם: בסופו של יום, ברגע שהחשבונות האלה מאושרים על ידי הבקרה ההנדסית של רשות המים, זה עובר לדרגים הגבוהים במשרד האוצר לצורך קיזוז מכספי המדינה.

מוסי רז: כמה זה בשנה?

אלון טל: עשרים ושניים מיליון שקל, אני מבין מהבירורים שלי.

אלון טל: אם זה נכון, אני רוצה לדעת לאן הלך הכסף.

סמי אבו שחאדה: מוסי, זה המון כסף זה גם מייצר אינטרס שם לפתור את הבעיה.

גלית שאול: זה אינטרס אצלנו לפתור את הבעיה שם.

מוסי רז: אבל האם יש מקרים הפוכים?

מוסי רז: נאמר, נחל עזה שזורם מישראל לעזה או, אני לא יודע איפה נמצאת ירושלים המזרחית, קראנו היום בעיתון שיש היום זיהום בירושלים המזרחית לנחל קדרון שזורם לרשות הפלסטינית, למעשה.

גיורא שחם: קודם כל, נחל קדרון זורם, גם לרשות הפלסטינית, אבל סופו בים המלח, אתם יודעים, שפך נחל קדרון מדרום לשמורת עין פשחה.

מוסי רז: אז האם יש מקרים הפוכים שבהם זורמים מישראל לתחומי הרשות הפלסטינית, מעזה?

גיורא שחם: רגע, את נחל קדרון אנחנו עכשיו בעיצומו של מגה פרויקט בעלות של שמונה מאות מיליון שקל, תקשיבו טוב, לצנר את כל הביוב של מזרח ירושלים.

גיורא שחם: אנחנו מנסים לחבר אליו גם שפכים מישובים פלסטינים שנמצאים מחוץ לתחומים המוניציפליים של ירושלים, קצת מתקשים לאור מה שאתה הזכרת קודם.

גיורא שחם: ברגע שאנחנו באים בשיח לחבר את זה יחד עם גורמים ישראלים, אז הרשות נרתעת או לא רוצה לעשות את זה, אבל אנחנו עובדים באופן בלתי תלוי.

גיורא שחם: אנחנו לוקחים את כל השפכים, כולל של הכפרים הפלסטינים, הכנסנו אותם לצינור של עשרות קילומטר דרך נבי מוסא, בקעת הורקניה.

גיורא שחם: אנחנו מביאים את זה למט"ש שהולך להיות מורחב באזור האוג, מה שנקרא מט"ש אוג, זה שנמצא מתחת ורד יריחו.

גיורא שחם: אנחנו מתכוונים לטהר את השפכים שם ולהזרים אותם להשקיה של החקלאות בצפון ים המלח, גם לחקלאות הישראלית וגם החקלאות הפלסטינית.

גיורא שחם: הפלסטינים נטעו סביב יריחו, מי שנוסע שם, מאופק לאופק כעשרים אלף דונם תמרים, שאללה יודע מאיפה הם חושבים להשקות אותם.

גיורא שחם: היום התמרים קטנים, מחר הם יגדלו.

גיורא שחם: כל דונם כזה צריך אלף חמש מאות קוב, רק העשרים דונם האלה צריכים שלושים מיליון קוב.

גיורא שחם: אנחנו רואים את הבעיה, מזהים אותה ומנסים לסייע לחקלאים שיושבים בסובב יריחו, על מנת לתגבר אותם באספקת המים גם מהכיוון הזה וגם מכיוונים אחרים.

גיורא שחם: לכן, אם נחזור חזרה לסוגיה שלשמה התכנסנו, אנחנו נמצאים בעיצומו של מהלך כדי להניע פרויקט שייתן מענה סופי ומוחלט לשאוב את השפכים מכיוון טול כרם, שכם ובנותיהן, ולהשיב את המים האלה כקולחים להשקייה.

אלון טל: אבל אני לא קיבלתי תשובה לשאלה.

אלון טל: מההתחלה, בזמנו עשינו ניתור במשך שלוש שנים על הזרימה

>גלית שאול: זה עשרים שנה, זה לא יום, כן?

אלון טל: אני מבין את זה, אבל שואל האם אתם ערים לזה שבסופו של דבר אנחנו נקבל את זה במי תהום, ואם כן אז באיזה היקף?

גיורא שחם: אז אני אשיב לך, השפכים האלה שזורמים כבר עשרות שנים, וכולל אלוביום שנסחף בזמן שיטפונות, מיצרים איזה שהוא מצע שהוא יחסית אטים בקרקעית הנחלים.

גיורא שחם: מכיוון שמדובר על ספיקות קיציות בעיקר, כמות החלחול בנחל שילה היא גדולה מאוד, פשוט לא מגיעים שפכים למורד ואין ספק שזה חודר לתת הקרקע, כנ"ל בנחל מודיעין.

גיורא שחם: המחשופים, הקרסט שנמצא שם למעשה קולט את הכל.

גיורא שחם: בנחל חברון הקרקעית, להערכתו, אטומה למרות שיש מידה מסוימת של חלחול, בנחל אלכסנדר לדעתי גם כן התופעה היא לא בולטת.

גיורא שחם: למה שאתה מכוון - - -

אלון טל: עמוס ברנדייס דיבר על שלושים אחוז בזמנו, כשהוא עשה את - - -

גיורא שחם: עמוס ברנדייס הוא לא גיאו-הידרולוג.

גיורא שחם: אני מעריך אותו מאוד, אבל הוא לא גיאו-הידרולוג.

אלון טל: כן, אני מסכים.

גיורא שחם: למה שאתה מרמז, זה למעשה לפתרון האולטימטיבי לדבר כזה, הוא בעצם להניח צינור באפיק הנחל ואליו לחבר את כל מקורות השפכים ולטפל בהם בנקודה נמוכה, ועל ידי זה אתה גם מונע את מעט החלחול שיש באותם הנחלים.

גיורא שחם: אנחנו הכנו תכנית כזו בנחל חברון, אנחנו מוכנים להציג אותה, על מנת לפתור את הבעיה הזו.

גיורא שחם: אפשר לחשוב על התכנית הזו בנחל שכם, זה ייקח עשרות שנים.

גיורא שחם: זה פרויקט יקר בצורה בלתי רגילה, ולכן אין לנו ברירה היום, אלא לטפל.

גיורא שחם: אתה יודע, האויב של הטוב הוא הטוב מאוד.

גיורא שחם: אנחנו כרגע רוצים לפתור את בעיית עמק חפר.

גיורא שחם: דרך אגב, זה לא רק עמק חפר נחל אלכסנדר הוא אחד מפנינות הנוף, הטיול והטיהור של מדינת ישראל שמתכסה בשמלת בטון ומלט והיא רוצה את החייצים הירוקים האלה, והיא רוצה זרימה של מים נקיים בנחלים גם באפקט החזותי וגם התחושתי, ולכן זה בלתי נסבל שזה יימשך ככה.

גיורא שחם: כפי שאמרתי, אנחנו נעשה את זה, אנחנו נחושים לעשות את זה.

גיורא שחם: תיכף נציג לכם את מודל המימון לדבר הזה, נדרש פה סיוע של תקציב אומנם.

גיורא שחם: אנחנו יודעים לעשות את זה, כי אנחנו הולכנו למודל של B.O.T, של יזמות שלמעשה תקבל את החזר ההון ואת התפעול דרך עלויות המים, או המחיר שישלמו לעבור טיהור של כל קוב, תיכף זאב יציג את זה.

גיורא שחם: ככל שהפלסטינים יקימו אצלם מתקנים גם לטיהור, אני מדגיש, גם לסילוק הקולחים, אנחנו באותו יום נעצור את הקיזוזים.

גיורא שחם: אין לנו שום עניין, להפך, אנחנו מכירים את המצב של הרשות הפלסטינית, אין לנו שום עניין לנגוס במעט המיסים שהם מקבלים, אבל אין לנו ברירה.

גיורא שחם: מכיוון שמשק המים הוא משק סגור, מה הוא משק סגור?

גיורא שחם: זאת אומרת, שכל העלויות נכנסות לתעריף המים שאנחנו משלמים בבית אצלנו.

גיורא שחם: אנחנו לא יכולים להעמיס את העלויות האלה, של טיפול בשפכים פלסטינים על צרכן המים בישראל, זה לא יעבור.

מוסי רז: אבל יש בסיס משפטי לקיזוזים האלה?

גיורא שחם: כן.

מוסי רז: מה הבסיס המשפטי?

גיורא שחם: יש לזה הסכמים.

מוסי רז: זה מופיע בהסכמים, שמותר לקזז?

גיורא שחם: אלה הסכמי הביניים.

אלון טל: אדוני היושב ראש, אני שואל אותך, לי לפחות נודע על עשרים ושניים מיליון שקל מדי שנה שבעצם מקזזים מזה, לאן הכסף הזה הלך?

אלון טל: כלומר, אני מניח שזה נכנס לקופת המדינה - - -

גיורא שחם: לא, זה מכסה את העלויות של הטיפול.

אלון טל: של יד חנה, כן?

גיורא שחם: כן.

אלון טל: אני הייתי ביד חנה לא פעם ולא פעמיים, המתקן הזה לא מספק עשרים ושניים מיליון - - -

גיורא שחם: למה אתה אומר את זה?

אלון טל: כי אתה מגיע לשם בחורף וזה - - -

גיורא שחם: הוא עולה סדר גודל של מיליון וחצי שקל לחודש.

אלון טל: אין פה עשרים ושניים מיליון, אל"ף ובי"ת - - -

גיורא שחם: מה?

גיורא שחם: עשרים ושניים מיליון.

זאב אחיפז: אני יכול לענות פה, בין עשרים לעשרים וחמש מיליון.

זאב אחיפז: הסכום הזה שאתה מדבר היה ב-2018 ו-2019, ב-2020 וב-2021 הסכומים האלה ירדו, למה שגיורא אומר, מיליון וחצי לחודש שזה שש עשרה, שבע עשרה מיליון שקל לשנה על שבעה מיליון שקלים, אלו העלויות.

זאב אחיפז: סביבות בין שניים לשלושה שקלים למטר קוב, זו עלות הטיפול ביד חנה, חלק ניכר מזה זה בגלל הדייסה הזו שמצטרפת לקולחים ולשפכים יחד עם הנסורת של ה- - -

גלית שאול: אם העלות הזו הייתה פותרת את הבעיה, אנחנו היינו רגועים לגמרי, אבל כמו שצריך להגיד, אלון, ואתה יודע בעצמך וכולנו שקצת התבלבלנו, בסדר?

גלית שאול: אנחנו בעמק חפר כרגע מטפלים בבעיה שלא שייכת אלינו, היא לא שייכת אלינו.

גלית שאול: כמו שאמרתי, כבר לפני עשרים שנה נעשו ניסיונות.

גלית שאול: אנחנו לא יכולים להיות תלויים בסוגיות כמו שאיך הרשות משתפת פעולה או לא, מה אנחנו עושים או לא עושים, בסוף בסוף התושבים שלי הם אלו שסופגים את הריחות, הם אלו שחיים ליד הביוב הזה והם אלו שנמצאים ליד הנחל.

גלית שאול: שמענו פה אמירות מאוד עדינות, יחסית למה שקורה בקטסטרופה הזו, זו קטסטרופה.

גלית שאול: אתם יכולים לשאול את אנשי איכות הסביבה והגנת הסביבה, מי כמוך יודע את הדברים האלו.

גלית שאול: חוף הים של שני מיליון איש שמגיעים אליו מכל אזרחי מדינת ישראל וצריכים לסגור בגלל זיהומים, איך זה יכול לקרות דבר כזה, באמת?

גלית שאול: אנחנו לא יכולים להשאיר דבר כזה.

גלית שאול: זה פיגוע, זה טרור בשטחה של מדינת ישראל.

יוראי להב-הרצנו: גלית, אנחנו לא מתווכחים על הצורך לטפל במפגע הזה, אנחנו פשוט דנים בחלופות.

גלית שאול: אבל אנחנו כבר אחרי עשרים שנה שדנים בחלופות, אוקיי?

גלית שאול: בשנת 2014 מדינת ישראל הגיעה למסקנה ואמרה אני מתחייבת להקים מט"ש והוא עוד לא הוקם, אז כולם נמשיך לדבר כל היום ובסוף לא יהיה.

גלית שאול: צריך לשים כסף ולפתור את זה, אני מסכימה איתך מצדי שלא ירד אגורה מהרשות הפלסטינאית, אני לא צריכה את זה.

אלון טל: אל"ף אני הייתי צריך לפתוח באמת בהשתאות ממה שכן הצלחנו מבחינת שיקום הנחל, והייתי שם בחגיגה הגדולה בסוכות, וראיתי רבבות - - -

גלית שאול: נכון.

גלית שאול: עובדים קשה מאוד, תיכף תתנו לסגן שלי לדבר, תשמעו מה עושים.

אלון טל: אני יודע, ואני בכל זאת רוצה לשאול, בואו נגיד שהפלסטינים לא יצליחו, כמו שאנחנו לא מצליחים לעצור את כל הקולחים, כי החקלאות מצטמצמת וכו'.

אלון טל: אם יגיעו לרמה שלישונית ברמה של נחל, האם במקרה כזה ועומדים בתקני ענבר, זו פנטזיה אבל בואו נגיד, אותו מתקן חדש יוקם אולי בטול כרם?

גיורא שחם: לא נקזז.

אלון טל: אז לא נקזז?

גיורא שחם: לא נקזז.

מוסי רז: יש לכם מצגת שמעתי.

גיורא שחם: כן, זאביק בבקשה.

זאב אחיפז: אלו בעצם השפכים שנמצאים במעלה הגא נחל אלכסנדר, זה מתקן יד חנה, הוא הוזכר, שהוא כבר מ-2002 והיום מגיעים אליו שפכים בכמות פי שלוש ממה שהוא מתוכנן.

זאב אחיפז: יש לנו מתקן בתנובות שגיורא הזכיר אותו שיש לו עודפים, ויש לנו את מט"ש נחל שכם מערב בדיר שרף, ואני חושב שחבל שאנחנו נעצום עיניים וצריך להבין וללמוד מה קורה עם המט"ש הזה.

זאב אחיפז: זאת אומרת, ברגע שיש מט"ש ואין ניצול קולחים, המשמעות של זה היא שבסוף צריך על אותו קוב לשלם פעמיים, עולה לטפל בו פעמיים.

זאב אחיפז: בתוך התכנית שלנו לא כללנו כרגע בעלויות, כי זה משהו אופציונלי, אנחנו מדברים באמת גם על צינור מדיר שרף ליד חנה.

זאב אחיפז: ברגע שזה מגיע בצינור, אז לא צריך לעשות את כל הטיפול מהתחלה בשפכים, אלא מספיק רק לשדרג אותם לאיכות השקיה ללא מגבלות ולשלב אותם בתוך תשתיות ההשבה שיש לנו.

מוסי רז: בנסיבות האלה יש טעם בכלל במתקן הזה?

מוסי רז: כי ממילא אחרי זה צריך לטפל - - -

זאב אחיפז: אז זה בדיוק מה שאני רוצה להגיד, שאנחנו צריכים ללמוד מזה גם על המתקן המוצב בטול כרם.

זאב אחיפז: עכשיו, זה שהפלסטינאים לא מנצלים את הקולחים, זה לא בגלל שכאילו אנחנו מתעסקים המון בהשבת קולחים, גם אנחנו לא הגענו למאה אחוז.

זאב אחיפז: אנחנו בתשעים אחוז, אנחנו שואפים למאה.

זאב אחיפז: התנאים שלהם הם הרבה יותר קשים, אין שם שטחים נרחבים שאפשר להקים שם מאגרים ולצאת עם כל הקולחים.

זאב אחיפז: כולם מכירים אלו שטחים פרטיים, קטנים, טרסות ולחשוב שנגיע לניצול מלא זה לא סביר, וגם חבל להתאמץ בכיוון הזה.

זאב אחיפז: למשל, כאשר אנחנו עושים את האנלוגיה לטול כרם, אחת ההצעות שלנו לרשות הפלסטינאית, אנחנו נטפל ביד חנה, נחזיר לכם את הקולחים כמה שאתם רוצים ומתי שאתם רוצים, שזה יתרון גדול, שאפשר להשתמש רק בקולחים של הקיץ.

זאב אחיפז: בעצם בחורף אנחנו נהיה הפתרון כולל הקמת המאגרים וכולל הכל, ולדעתי זה מהלך מנצח.

זאב אחיפז: כי להקים מט"ש, לא להשתמש בקולחים, בסוף כשהם יגיעו אלינו, בכל מקרה הם צריכים איזה שהוא טיפול משלים, גם אם לא קרה להם שום דבר בדרך, זה חבל.

זאב אחיפז: אם צריך לצאת קצת מהמאבקים הפוליטיים, נסתכל על זה מקצועית ולהגיע לפתרון הכי נכון לטובת כל הצדדים, כולל גם החקלאים הערביים שרוצים להשקות.

זאב אחיפז: שניתן להם את הקולחים מתי שהם רוצים, בלי צורך להתעסק עם האיגום והפעלה של כל מפעל השבה, שזה משהו מאוד כבד, אני חושב שזה יהיה תועלת לכל הצדדים.

גלית שאול: אולי ראוי לומר שבעמק חפר יש מפעל השבה עצום של עשרות שנים, שהוא בעצם מייצר מוקד ועזרה, ואולי דווקא בימים האלו שאנחנו כל כך עולים עם רפורמות וכל מיני עניינים על החקלאים.

גלית שאול: אנחנו צריכים להבין, שבסוף לא יהיה מקום לא לשפכים שלנו ולא לשפכים של הרשות ולא לשפכים של אף אחד אחר, אם גם החקלאות הזו תחוסל, אז אולי צריך להגיד מילה טובה בהקשר הזה.

זאב אחיפז: אנחנו כדי להיערך לקנות את הקולחים האלה, בעצם יש לנו את המפעל שגלית הזכירה של עמק חפר, מפעל מאוד גדול, אבל שרשרנו את כל המפעלים מעמק חפר, ואפילו מדרום יותר, עד חוף כרמל.

זאב אחיפז: זאת על מנת להגיע לפוטנציאל ניצול מלא ועל מנת להגיע למצב של אפס הזרמות לנחל.

זאב אחיפז: עכשיו, אני בפירוש רוצה להגיד זו לא התנשאות, זאת אומרת כשאני אומר שבשטחי השומרון אי אפשר לעשות את זה, זה לא בגלל שהם פחות מוכשרים מאיתנו, פשוט התנאים הם בלתי אפשריים.

זאב אחיפז: גם אם אנחנו היינו צריכים להקים שם מפעל השבה, לא היינו מצליחים לעשות את זה.

זאב אחיפז: במקסימום היינו מצליחים לנצל חלק מהקולחים של הקיץ, וגם זה בסימן שאלה.

זאב אחיפז: אז פה אלו הפרטים הטכניים, פחות חשובים.

זאב אחיפז: זה כאילו הטיפול שנדרש במה שזורם היום בנחל שכם, שזה הטיפול המורכב יותר, למרות שבעצם זו תערובת של קולחים ושפכים, וזה בגלל שהם זרמו בנחל והתווספו להם עוד כל מיני דברים.

זאב אחיפז: אחרי התלבטויות רבות, התפיסה שלנו, שחשבנו שנכון להקים, לאור כל הדברים שהיו פה ועלו פה באי ביטחון, באמת מה בסוף יעשו ברשות הפלסטינאית יטפלו או לא יטפלו.

זאב אחיפז: אז בעצם, על מנת לקצר את לוח הזמנים, גלית קראה לזה מט"ש מרודד, אנחנו לא חושבים שזה מט"ש מרודד.

זאב אחיפז: אנחנו הגדרנו את דרישות האיכות בדיוק כמו קודם, איכות השקיה חקלאית ללא מגבלות, רק שאמרנו שיש פה הזדמנות לנצל תשתיות קיימות, כי בעצם יש פה איזה מט"ש שהוא אקסטנסיבי של מאגרים קיימים.

זאב אחיפז: בואו ניקח טכנולוגיה שיודעת להשתמש בזה.

זאב אחיפז: המטרה הייתה להשיג שני דברים, בראש ובראשונה, לקצר לוחות זמנים, כי להתחיל להקים מט"ש, אלו עבודות הנדסה אזרחיים, בטונים, ציודים וכו', זה ייקח הרבה זמן.

זאב אחיפז: לעומת זאת, לעשות שימוש בתשתיות הקיימות, אנחנו יכולים לתת תשובה ולוח זמנים הרבה יותר קצר.

זאב אחיפז: הדבר השני, כמובן זה גוזר את העלויות.

זאב אחיפז: כאשר אנחנו מדברים, מה שגלית אמרה, ארבע מאות מיליון שקל, שבכלל לא ברור מי יחזיר את זה.

זאב אחיפז: בוודאי שזה פרויקט קשה גם למדינת ישראל, ופה הגענו, תיכף תראו, לעלויות יותר סבירות, ובעיקר מה שעשינו הוא בעצם איזה שהוא חיבור.

זאב אחיפז: כלומר, איזה שהוא מהלך הדרגתי של שילוב שפכים מתורמים ישראליים לצורך המט"ש הזה, זאת על מנת שיהיה לו בסיס כלכלי עם אופציה שאם שטחי הרש"פ יצאו ממנו, אנחנו נדע להטות שפכים נוספים כדי שההשקעה פה לא תהיה מבוזבזת.

זאב אחיפז: תפיסת ההקמה היא תפיסה של "לבנות, לנהל ולהעביר", זאת אומרת הקבלן לוקח על עצמו את ההקמה ואת הטיפול לתקופה שנקבעה, ואחר כך מחזיר את זה לגורם בעצם הזמין את זה ממנו.

זאב אחיפז: פה, הוספנו עוד נדבך, שזה בעצם התכנון, מטילים על הקבלן גם לתכנן.

זאב אחיפז: אנחנו הלכנו פה למצב שבעצם אנחנו מגישים לקבלן שיזכה תכנון בהיקף של שלושים, ארבעים אחוז מהתכנון המפורט.

זאב אחיפז: דבר זה מאפשר לנו את צווארי בקבוק והדברים המעכבים לקדם יותר, ואת הדברים שזה חשוב שזה יהיה באחריות של הקבלן.

זאב אחיפז: כלומר, שהוא ייקח על זה את האחריות משלב התכנון, התכנון המפורט נשאר אצלו.

זאב אחיפז: בדרך הזו בעצם אנחנו מקווים להגיע למצב שתוך שלוש שנים אנחנו נפתור את הבעיה של השפכים אשר זורמים לנחל אלכסנדר.

זאב אחיפז: זה מה שכתוב פה, אנחנו הולכים להקים מט"ש לשלושים וחמש אלף, כי זה גם למה שמגיע עכשיו, גם לגידול בשפכים הפלסטינאים - - -

אלון טל: איזה היקף הגידול הזה?

אלון טל: הרי, אנחנו הולכים להכפיל את עצמנו תוך שלושים שנה, הפלסטינאים קצת פחות, הם התקרבו לזה, מה הנפח עכשיו ומה אתם צופים לעוד עשרים שנה, נגיד?

זאב אחיפז: אני אומר, כרגע זה עשרים אלף, לקחנו בחשבון שלושים וחמש, לקחנו רזרבה לגידול פלסטינאי וגם להטיה מסוימת של שפכים ישראלים לפה.

זאב אחיפז: יש אופציה להרחיב את המט"ש גם לחמישים ושישים אלף קוב ביום.

זאב אחיפז: אבל, אני יכול לצייר לך פה מטריצה של המון אפשרויות מה יהיה בעתיד, למשל, במקום להגדיל את המט"ש, נניח את הצינור מדיר שרף אל המט"ש, ואז נעשה רק מודול של טיפול שלישוני בקולחים.

זאב אחיפז: פה, הורדנו, היום עשרת אלפים, אבל זה חלק מהגידול העתידי מהשפכים של הרש"פ.

זאב אחיפז: יקום מט"ש טול כרם, אז אולי נצטרך לעשות פה רק תיקון משלים, אז בשביל זה לא הלכנו למשהו יותר גדול.

זאב אחיפז: הלכנו למשהו שנותן פתרון פתוח לעשור הקרוב, עם אופציה בהמשך להגיב בהתאם להתפתחויות שיהיו.

אלון טל: הבנתי שבעתיד אתם מצפים שחלק מהשפכים שיגיעו ליד חנה יהיו שפכים ישראליים.

אלון טל: היום איזה אחוז מהשפכים?

זאב אחיפז: אפס.

אלון טל: אז זה מאה אחוז---

זאב אחיפז: צריך לעשות השקעות לא פשוטות, כדי להביא את השפכים הישראליים לשם, ואנחנו חושבים שזה נכון בראייה ארוכת טווח.

אלון טל: שאלה אחרת, התקיים דיון בכנס של האגודה לאקולוגיה, נדמה לי בשנה שעברה, זה היה בזום, בשאלה של נחל אלכסנדר והבעיה של כמות השפכים שככה לא מצליחה לנצל.

אלון טל: הביולוגיים הימיים ציינו שהם חושבים שיש בעיה מבחינה אקולוגית להגדלת ההזרמה גם של שפכים אחרי טיהור שלישוני, זו סוגיה שאתם בדקתם?

אלון טל: אני לא יודע אם זה, יחסית, זה בעצם הסיכון הכי גדול, אני סתם סקרן.

זאב אחיפז: אני מכיר את המחקרים, אגב, אנחנו בימים אלה גם עושים חיבור של מים שפירים, להזרמה לנחל, על מנת לתת מענה לאירועים שגורמים לו לעקה, אבל אנחנו לא מסתכלים על זה ככה, אלון.

זאב אחיפז: אנחנו מדברים על ניצול מלא של כל הקולחים.

אלון טל: גם בישראל?

זאב אחיפז: רק בישראל.

גיורא שחם: רק בישראל, היום ישראל מנצלת בין שמונים וחמישה, שמונים ושבעה אחוז מכלל הקולחים המטוהרים.

גיורא שחם: כל הנגב, כל הארץ הולכת לאט לאט לעבור מהשקיה במים שפירים להשקיה - - -

אלון טל: אני מכיר את זה, אני התכוונתי המלאי של שטחים מסביב לעמק חפר שהולך ומצטמצם הפיתוח המואץ לוקח את השטחים החקלאים.

גיורא שחם: אז, אנחנו עובדים עכשיו במודל של ספקי קולחים מרחביים.

גיורא שחם: במרחב הזה של בין הירקון לחוף כרמל יש ספק קולחים אחד, לכן אפשר לנייד אזורים שבהם יש עודפי קולחים, באזורים היותר צפופים.

גיורא שחם: עמק חפר עוד יש לה פוטנציאל גדול מאוד לפיתוח ושגשוג של החקלאות, ואני מבין שהם הולכים לכיוון הזה.

גלית שאול: תשעים ושניים אחוז מהשטחים שלנו מעובדים.

גיורא שחם: חוף כרמל כנ"ל, רמת מנשה, הרכס של רמות מנשה.

גלית שאול: אם לא יספחו את כל השטחים שלנו לנתניה, אני אשאר שטחים פתוחים וזה, לאט לאט.

זאב אחיפז: לכן, הצעתי מה שהצעתי, אנחנו פה ערוכים לנצל מאה אחוזים מהקולחים.

מוסי רז: יש לכם תקציב לזה?

זאב אחיפז: כן.

זאב אחיפז: רגע, בשנים האחרונות - - -

גיורא שחם: למה, למט"ש?

מוסי רז: לא, זו העלות אבל מי יממן?

זאב אחיפז: שנייה, בנינו פה מאגרים בהיקף נוסף, מעבר לכל המאגרים הקיימים, של עשרה, שניים עשר מיליון קוב, לכן אמרתי שאנחנו יכולים להציע לפלסטינאים לקבל את הקולחים רק מתי שהם רוצים, הם רוצים בקיץ יקבלו בקיץ.

זאב אחיפז: אבל, חבל להקים שני מט"שים, כי זה בסוף גורם לעלויות מיותרות וכפולות.

אלון טל: אני גם מבין שהתורמים האירופאים שבינתיים התחייבו להקים מט"ש בטול כרם, הם לא יממנו אם הם ייראו שיש פה בעצם כפילות של תשתיות.

אלון טל: כלומר, זה הגיוני, זה פוגע במוטיבציה, אתם רוצים לפתור בעיה.

אלון טל: אם ישראל פתרה את זה בצד שלהם אז אין למשק - - -

גיורא שחם: זה לגמרי לא הגיוני.

גיורא שחם: כפי שזאב אמר, ברגע הפלסטינים יקימו את המט"ש, יביאו אותו לסטנדרטים שאנחנו מכירים אותם, השתמשו במים, ישיבו אותם בשטחים שלהם עם כל המגבלות שזאב הזכיר, מה טוב.

גיורא שחם: אם הם לא יסכימו, אנחנו נקבל אותם כקולחים אלינו ונשתמש בהם, והם יקטינו את הכמויות למט"ש יד חנה, ולכן לא יצטרכו לקזז את העלויות האלה, אין כאן שום בעיה.

זאב אחיפז: אבל, הרבה יותר פשוט היה אם הגורמים הבין לאומיים היו קצת יוצאים מהעקרונות על זה, וקונים זכויות, במירכאות, טיפול ביד חנה עבור הרשות הפלסטינאית, אז עלות הטיפול היה יורדת - - -

גיורא שחם: כן, אבל זו סוגיה מדינית.

מוסי רז: אגב, לא בטוח שזה בלתי אפשרי.

מוסי רז: זו סוגיה מדינית, אבל לא בטוח שזה בלתי אפשרי.

גלית שאול: אנחנו אירחנו את הגורמים הבין הלאומיים אצלנו, זה לא נמצא על הפרק.

גלית שאול: זה מצער, אבל זה לא נמצא.

גלית שאול: הביאו באמת חברים, ככה עשו הרבה ניסיונות.

גלית שאול: אנחנו לאורך התקופה האחרונה, שלוש שנים שלי בתפקיד, אנחנו כל הזמן עם כל הרעיונות של כולם, אבל זה לא מביא לפתרון.

אלון טל: אני מבדיל בין המקורות הגדולים שהם שכם וטול כרם, ואותם מקורות קטנים שאני מניח, שמבחינת, ניהול זה יותר קשה גם לפלסטינאים לתפוס אותם - - -

גלית שאול: נכון, אתה צודק, לאורך הנחל.

אלון טל: לכן, יד חנה אולי עושה בשכל, אבל אולי דווקא באותו היקף, מכיוון שאני כן חושב שתורמים רוצים להעצים את הציבור הפלסטיני ושיהיה להם איזו שהיא עצמאות מבחינת ניהול משק מים פנימי, לפחות מבחינת קולחים.

אלון טל: אבל, ייתכן והכפרים הקטנים, כמו שלקח לנו הרבה זמן לעבור מבורות ספיגה לביוב - - -

גיורא שחם: תראו, רשות המים היא רשות מקצועית, היא מופקדת על התחום.

גיורא שחם: אני באופן אישי עושה מאמץ עצום להכניס את הפרויקט הזה לתוך איזו שהיא קורה ואני גם מסיים את התפקיד בעוד כחצי שנה ואני מאוד רוצה שהדבר הזה ייכנס לאיזה שהוא מסלול שהוא אל חזור.

גיורא שחם: אז, זאב תיכף ישלים את הסוגיה המימונית.

מוסי רז: כן, אז זה הדבר שחשוב לנו לשמוע, הסוגיה המימונית.

מוסי רז: אני גם רואה, זאב אתה אולי תדע להגיד לנו, היה דיון ב-22 בספטמבר 2020, לפני שנה ורבע בערך, ושם אחד הסיכומים היה שמשרד האוצר יציג תוך שבועיים מתום חג סוכות, סוכות של תשפ"א, לא תשפ"ב, זאת אומרת לפני יותר משנה, עדכון כתוב על התקציבים שמשרד האוצר יקצה לטובת שדרוג מט"ש יד חנה, אז האם זה הוצג?

מוסי רז: איפה נתקענו מאז?

זאב אחיפז: לא, אין לנו עוד סגירות עם האוצר.

זאב אחיפז: כאילו, הגישה שלו בגדול היא חיובית, אבל אין לנו עוד סגירה על מספרים.

זאב אחיפז: אני אומר גם, התכנית הזו היא תכנית יחסית חדשה, והיא נותנת מסגרת כספית קצת שונה בהיבט שיש לנו פעולות שאנחנו צריכים לבצע בשנה הקרובה בהיקף לא קטן, שנדרש לזה לתקציב.

זאב אחיפז: אני מדבר על היקף בסביבות של שלושים, שלושים וחמישה מיליון שקל.

זאב אחיפז: הפעולות האלה נועדו בעצם להכין את הקרקע לאותו קבלן שיזכה במכרז.

זאב אחיפז: במכרז בעצם יהיה לנו קבלן זוכה, הליך כזה לוקח זמן, שנה, שנה וחודשיים עד שיהיה לנו קבלן זוכה.

זאב אחיפז: הכוונה, להכין לו את הקרקע ככה, על מנת שהוא יוכל להשלים את הקמת המט"ש בלוח זמנים קצר.

זאב אחיפז: עכשיו, הצד של הקבלן, לכאורה, מסודר במתכונות הזו של "D.D.B.O.T" , אבל צריך לזכור שיש פה אולי מצב הכי פחות מתאים למכרז כזה בגלל הסיכונים.

זאב אחיפז: זאת בגלל, שהדבר שהכי מפחיד קבלנים במצב הזה אלו סיכוני הכמות, מה קורה אם לא יגיעו השפכים, לכן אנחנו צריכים לייצר פה איזו רשת ביטחון חכמה, על מנת לקבל הצעות טובות במרכז, כי בסוף אנחנו רוצים מכרז שהעלויות שלו יהיו מינימליות.

זאב אחיפז: אז זה על הקטע של המכרז, נצטרך פה רשת ביטחון של - - -

מוסי רז: אז מה הערכה שלך, מתי ייצא מכרז?

זאב אחיפז: רק שנייה.

זאב אחיפז: ואנחנו צריכים תקציב על מנת לקדם את הפעולות בשנה הקרובה, שנת 2022.

זאב אחיפז: אני אומר, המכרז כבר החברה הכלכלית של מועצה אזורית עמק חפר התחילה להתארגן.

זאב אחיפז: לייצר מכרז כזה מחייב יועצים גם יועץ כלכלי פיננסי, יועץ משפטי, יועצים הנדסאים, טוב יש לנו הרבה, כי הרבה עובדים על התכנון של הזה, אבל בסוף צריך להיות פה צוות שמייצר את המכרז הזה.

זאב אחיפז: לפי הגל שעשינו, אנחנו מאוד רוצים להיות עם קבלן זוכה בפברואר 2023, ואז בעצם נעביר לו את המקל ולתת לו את כל התשתיות שקידמנו בשנה הקרובה, על מנת שהוא יוכל לזרז את ה- - -

מוסי רז: אז אני רושם לעצמי, שאמרת שאנחנו מקווים להיות בפברואר 2023 עם קבלן זוכה ושכבר עד אז יש תקציב, נכון?

גלית שאול: שזה עוד שנה ומשהו.

גלית שאול: הכוונה היא שיש דרך - - -

אלון טל: כדאי אבני דרך קצרים יותר, כאילו מתי יוצא מכרז, מתחיל, על מנת שנוכל לעקוב אחרי זה.

מוסי רז: אתה יכול לענות על זה?

זאב אחיפז: מה?

מוסי רז: אבני דרך קרובות יותר, מתי יוצא מכרז?

אלון טל: כן, שורה.

אלון טל: כי אנחנו ראינו במשך שנה לא התקדם כלום, אז תפקידנו הוא לפקח על הממשלה.

אלון טל: האם משרד האוצר בעצם מורח אתכם, אנחנו תפקידנו לעבור על ה- -, להגיד חבר'ה תתחילו להתעשת.

זאב אחיפז: כרגע אני עוד לא מתלונן על האוצר, אנחנו נשב ונסגור את זה.

אלון טל: אבל אני כן.

אלון טל: אם אני שומע מראשת המועצה על המצוקה שיש בעמק חפר, אנחנו חייבים לצעקתם.

זאב אחיפז: מבחינת האוצר, הלוא המשימה הראשונה היא תקצוב של הפעילות בשנת 2022, שזה בעצם דבר שנדרש מיידי.

גיורא שחם: רגע, בוא נהיה ספציפיים, אנחנו במהלך 2022 נדרשים כשלושים מיליון שקל, על מנת לעשות את הפעולות הדחופות והמיידיות גם ברכש של ציוד וגם בעבודות דחופות בתוך המרחב שבו אמור לקום המט"ש המשודרג.

גלית שאול: לפני שיקרוס.

גיורא שחם: אז זה דבר שצריך מחר בבוקר לסכם עליו את המסגרת התקציבית לזה - - -

מוסי רז: שמה היא לדעתך המסגרת התקציבית?

גיורא שחם: כשלושים מיליון שקל.

גלית שאול: בטווח המיידי את זה אין לנו עדיין.

מוסי רז: אוקיי.

מוסי רז: אז בואו נעלה את חיים בורובסקי רפרנט מים ותעופה באגף תקציבים בזום.

מוסי רז: יש לנו אותו?

חיים בורובסקי: כן אני פה.

מוסי רז: מה אתה אומר, יש פתרונות לשתי השאלות האלה?

מוסי רז: הכלים המיידיים ונושא המכרז, כולל התקציב שלו מאה שמונים וחמישה מיליון, נדמה לי, שכתוב בפברואר 2023, אם הוא זוכה בפברואר 2023?

חיים בורובסקי: אז אני אתייחס.

חיים בורובסקי: קודם כל, הפרויקט הזה, ברגיל, אנחנו לא מלווים פרויקטים של ביוב ברמת רזולוציה כזו, כל כך נאמר אינטימית.

חיים בורובסקי: אני מכיר את המט"שים במדינת ישראל, אבל את מט"ש יד חנה אני מכיר מצוין, הרבה יותר מאת המט"שים האחרים.

חיים בורובסקי: אנחנו ערים לבעיה הסביבתית שיש שם ומתכוונים למצוא לה פתרון, זה כאמירה כללית.

חיים בורובסקי: הנושא הזה לא נזנח ולא ממוסמס.

מוסי רז: אז מה קרה בשנה האחרונה מאז שהתחייבתם בספטמבר 2020 לקדם את זה, ואנחנו שנה פלוס וחצי ולא קרה למעשה כלום?

חיים בורובסקי: אז התהליכים האלה הם לא פשוטים בכלל.

חיים בורובסקי: זאב התייחס אליהם, אני חושב, בקצרה, אבל איך ייצא כזה פרויקט?

חיים בורובסקי: מה מבחינה זה הנדסית התכולות שצריכות להיות לפרויקט הזה.

חיים בורובסקי: הפרויקט הזה השתנה בצורה די משמעותית מבחינת התכולות שלו, דובר בהתחלה על פרויקט מסוג אחד, היום הפרויקט מבחינה הנדסית השתנה בצורה די משמעותית, גם המשמעות הכלכלית שלו השתנתה.

חיים בורובסקי: אז, להגיד שלא נעשה כלום בשנה, שנה ושלושה חודשים האחרונים, ארבעה חודשים האחרונים, זה - - -

יוראי להב-הרצנו: מה בוצע על ידכם בשנה, שנה וחצי האחרונות?

חיים בורובסקי: מה שנעשה, זה שהיום אנחנו יודעים איך אנחנו יוצאים לדרך.

חיים בורובסקי: זאב הציג לכם את התוצאות של התהליך הזה שהוא פרי של העבודה שנעשתה בשנה הכמעט וחצי האחרונות?

חיים בורובסקי: מה ההיקף של המכרז?

חיים בורובסקי: מה הוא כולל?

אלון טל: זאב, אלו דברים שלא ידעתם לפני שנה וחצי?

גלית שאול: אלון, סליחה, צריך להגיד גם שכשאני נכנסתי לתפקיד, אמרו לי הנושא הזה הנה הוא מטופל לגמרי, קיבלנו עשרים מיליון לעשות תכנון.

גלית שאול: תכננו, חיכינו שנה שלמה לתכנון הזה הכל היה מצוין, נכנסתי לתפקיד ב-2018, ובסוף אחרי שכבר היה תכנון החליטו שאין כסף ושהדבר הזה לא קורה.

גלית שאול: חיכינו שנה ומשהו, זאת אומרת שאנחנו כל פעם מחכים, מגיעים לזה.

גלית שאול: אני לא רוצה להשתמש במילים לא יפות, מרחו לא מרחו, אני חושבת שזה לא על סדר העדיפות כרגע של מדינת ישראל.

גלית שאול: עכשיו היה תקציב גדול מאוד, מה הבעיה לשים בתקציב הזה סכום שיקדם, לא את כל המט"ש או לפחות חלק ממנו, איזה שהוא משהו שייתן.

גלית שאול: אני חושבת באמת שרשות המים עושה עבודה מאוד מסורה, וגם את חיים אני מכירה, הוא איתנו לגמרי, אבל משרד האוצר כולו לא נמצא שם.

גלית שאול: מה לעשות, אין דרך אחרת לקרוא לזה, אני באמת לא יודעת עוד מה אפשר להגיד.

גלית שאול: שלוש שנים שאני שם, בסדר?

גלית שאול: שלוש שנים שאני רואה ממקום ראשון כולם מטפלים בזה ולא קורה כלום.

אלון טל: כי שמענו מנציג האוצר שבמשך שנה ושלושה חודשים הקונספציה התגבשה וכו'.

גלית שאול: אבל נתתי דוגמה של קודם.

אלון טל: מה שהיה לפני שלוש שנים, כבר היה קונספציה.

אלון טל: אני רוצה לשאול אותך - - -

מוסי רז: בוא נעצור רגע, גם גלית וגם אלון.

מוסי רז: בוא רגע, תענה בבקשה לשתי השאלות.

מוסי רז: אחרי זה אפשר לשאול על העבר.

מוסי רז: קודם כל, האם יש שלושים מיליון שקל למה שדיבר המנכ"ל לגבי הכלים המיידיים?

חיים בורובסקי: יימצאו לזה מקורות המימון, אנחנו לא נעכב את הדבר.

מוסי רז: זאת אומרת, זה זמין מיידית?

חיים בורובסקי: כן, זה יהיה במהלך - - -

גלית שאול: אני מבקשת שיירשם בפרוטוקול, שיש התחייבות של האוצר ששלושים מיליון יהיו מיידית.

מוסי רז: שתיים, האם סכום של מאה שמונים וחמישה מיליון, פחות או יותר, רשמנו לעצמנו שאמרת שבדרך כלל אתם לא מלווים פרויקטים אבל הפעם כן.

מוסי רז: סכום של פחות או יותר מאה שמונים וחמישה מיליון יהיה זמין להוצאת מכרז בחודשים הקרובים, על מנת שתוך שנה מהיום יהיה גם זוכה?

חיים בורובסקי: המודל של המכרז הזה, הייתי רוצה לענות לך בכן ולא, אבל האמת היא שהתשובה - - -

מוסי רז: תענה תשובה מורכבת, זה בסדר, מותר לך.

מוסי רז: אל תקטעו אותו, תתנו לו לענות.

חיים בורובסקי: אז תודה אדוני היושב הראש, אני אענה את התשובה הקצת יותר מורכבת.

חיים בורובסקי: זאב נגע בזה במילה, מודל המימון של הפרויקט הזה הוא לא מודל קלאסי שתקציב המדינה מעמיד כסף או תעריף המים מעמיד כסף, כך בדרך כלל ממומנים פרויקטי מים וביוב במדינת ישראל.

חיים בורובסקי: הפרויקט הזה הוא פרויקט שונה, משום שנדבך עיקרי בו אלו הזרמות שלא קשורות למדינת ישראל, אלא להזרמות מהרשות הפלסטינאית, לכן המודל פה הוא יותר מורכב.

חיים בורובסקי: מה שאנחנו הולכים ליצר, ביחס לאותם מאה שמונים וחמישה מיליון שקלים, הוא מודל שאומר כך, יבוא זכיין שיקים ויתפעל את אותו פרויקט, הזכיין הזה לא צריך להתעסק.

חיים בורובסקי: זה יהיה זכיין ישראלי, הוא לא יודע לגבות כסף מרשות פלסטינאית או להתקשר איתם.

חיים בורובסקי: הוא גם לא יודע בדיוק כמה מים, כמה ביוב הם יזרמו.

חיים בורובסקי: זה לא, ניקח כדוגמה הפוכה, מט"ש נתניה לדוגמה או בהרצליה, שאנחנו יודעים בדיוק כמה תושבים יש שם, כמה קוב ביוב הם מזרימים כל יום, לכן הצפי, המודל העסקי שלו הוא מאוד ברור.

חיים בורובסקי: פה, המודל העסקי הוא מאוד לא ברור, ולכן פה המדינה תבוא ותאמר, אנחנו נותנים לאותו יזם, לאותו זכיין במכרז שייצא כמו שזאב התייחס, אנחנו ניתן לו רשת ביטחון.

חיים בורובסקי: נבוא ונאמר לו, X אחוזים מהקובים, אנחנו מבטיחים לך בין שהם יזרמו בין שהם לא יזרמו, המדינה תיתן לך ביטוח עבורם.

חיים בורובסקי: זאת אומרת, אנחנו נעשה איזה שהוא מודל שהרוב הגדול יהיה בביטוח של המדינה, היתר יהיה באיזה שהוא סיכון של היזם, על מנת להכניס פה זכיינים שירצו שהמכרז יהיה אטרקטיבי ויוכלו להיכנס לפרויקט הזה ולהקים אותו גם בלו"ז קצר וגם בעלויות קצרות.

חיים בורובסקי: זה בתשובה קצת יותר מורכבת למודל הזה.

חיים בורובסקי: אותה רשת ביטחון, בזה אני אסיים ואענה לשאלתך, אנחנו כמדינה נעמיד אותה.

חיים בורובסקי: זאת אומרת, יהיה פה מודל שיבטיח לאותו זכיין כיסוי מהמדינה לגבי חלק ניכר מהעלויות.

חיים בורובסקי: את הפרטים עצמם אם זה שמונים אחוז, שבעים אחוז - - -

מוסי רז: זאת אומרת אתה מאשר את מה שזאב אמר ותהיה רשת הביטחון, כמה שהיא לא צריכה לעלות, לא חשוב כרגע כמה היא תעלה, ויהיה זוכה תוך שנה.

מוסי רז: זאת אומרת, התשובה שלך היא פחות או יותר חיובית.

יוראי להב-הרצנו: אלו לוחות הזמנים?

חיים בורובסקי: לגבי לוחות הזמנים, יכול להיות שיזוזו לפה או לשם - - -

יוראי להב-הרצנו: לא, זו שאלה חשובה, כי לוחות הזמנים כבר זזו מפה לשם כבר עשרים שנה.

יוראי להב-הרצנו: התחלתם את התהליך הזה כאשר הייתי בגיל מצוות, עכשיו אני כבר לא בגיל מצוות.

יוראי להב-הרצנו: על כן, אני כן אשמח אם תוכל לתת לנו איזה שהוא גדרות ללוחות הזמנים אללו, של העברת הכספים ולתת רשת ביטחון וכו'.

גלית שאול: ואם אפשר לחדד, יש לנו הקלטה ממאי 2017, שממש פה בוועדה הזו, אוקיי, דיון, לפני שהייתי ראשת מועצה, כן?

גלית שאול: ב-2017, התחייבות של האוצר למאתיים חמישים למיליון לזה שזה יקרה.

גלית שאול: זאת אומרת, מה ערב לי עכשיו שאומרים שלושים מיליון ואולי שלושים?

יוראי להב-הרצנו: ועל כן לוחות הזמנים חשובים, ומאחר וזה רשום בפרוטוקול, שווה שתהיה יותר ברור לגבי זה.

גלית שאול: ערובה גם שזה יקרה.

חיים בורובסקי: אז חוץ מלהוציא את פנקס הצ'קים האישי שלי ולתת ערובה, אין לי חוץ מהמילים שלי.

חיים בורובסקי: אני יכול להגיד לכם שאני בשנתיים האחרונות, יחד עם זאב או יותר נכון עוזר לזאב, כי זאב הוא המוביל פה והוא איש מקצוע מהמעלה הראשונה, אז נרתמנו לפרויקט הזה במלוא הכוח.

חיים בורובסקי: זה הוא לא דבר שכיח שאנחנו עושים, אני לא מתעסק ככה במט"שים אחרים, אבל יד חנה זה מקרה מיוחד.

חיים בורובסקי: לכן, אני מבין את הכעס גם של גלית שנפגשנו לא אחת, יש פה תסכול והוא מובן.

חיים בורובסקי: אני יכול לומר לכם, גם ברמה האישית וגם ברמה הארגונית, שאת הדבר הזה אף אחד לא מתכוון למסמס אותו, לא למרוח אותו ולא להעמיד את הכספים.

חיים בורובסקי: יש לנו אבני דרך, זאב הזכיר אותן, אני חושב שזכיין אמור להיות ברבעון אחד, שניים של שנה הבאה, זאב תקן אותי אם טועה.

חיים בורובסקי: אני חושב שלוחות הזמנים האלה הם שאפתנים, אבל סבירים, אם זה יזוז חודש, חודשיים, אז זה אפשרי, אבל אלה המסגרות שאנחנו מדברים האלה.

חיים בורובסקי: כלומר, שיהיה פה זכיין בגודל של רבעון שני או סוף רבעון אחד או רבעון שניים בשנה הבאה.

אלון טל: אני פשוט מקבל הערות מחבריכם אנשי מקצוע מחוץ לכנסת, הבנתי שחשוב מאוד שיהיה איזה שהוא מאגר לקליטת זרימה, או זרמים חריגים, על מנת לאפשר באמת את אותן עונות.

אלון טל: זה חלק מהמפרט שאתם הולכים לבקש במכרז?

חיים בורובסקי: אז אני חושב שכדאי גם שנדבר על שלושת הסילקווטורים הגדולים.

חיים בורובסקי: יש פה פרויקט הנדסי שכולל גם מאגרים, גם תשתיות של ביוב.

חיים בורובסקי: אני לא חושב שזה רלוונטי להיכנס לפה או לשם.

חיים בורובסקי: הולך להיות גם במסגרת הפרויקט הזה מאגר שיקלוט את המים בחלק מהתקופות.

חיים בורובסקי: כן, יש נדבכים שונים לפרויקט הזה, אני לא רואה סיבה להתייחס ספציפית למאגר או לתשתית בתוך המט"ש או מחוצה לו.

חיים בורובסקי: נאמר ככה, יש פה תשתית רובוטית שהמטרה שלה היא לקלוט את השפכים, למנוע את הזיהום בנחל אלכסנדר, וגם לאפשר שימוש במים האלה כמי קולחים באזור עמק חפר, על מנת להשקות את האבוקדוים ואת גידולי השדה באזור הזה, כך ש- - -

גלית שאול: בתקווה שיישארו, לאור הגזרות.

זאב אחיפז: בתוך המסגרת הזו ישנם שני מאגרים שקשורים למט"ש, שיודעים להחזיר את השפכים חזרה למט"ש, אחד הוא מאגר מאתיים אלף, נמצא בתחומי המט"ש, אחד הוא מאגר העוגן שכבר היום משמש באירועים של העכר.

זאב אחיפז: חוץ מזה במסגרת מפעלי השבה, לא קשור לפה, יוקם מאגר של שני מיליון, לטובת אם אחרי כל מה שעשינו בגלל אילו שהם שפכים מאוד חריגים שיגיעו, האיכות לא תגיע לאיכות השקיה ללא מגבלות.

זאב אחיפז: אז, יהיה מאגר ספציפי לזה עם מעגל השבה ספציפי לקולחים שהוגדרו.

מוסי רז: מאה אחוז.

מוסי רז: אני רוצה בבקשה, גברת אתי בורלא מנהלת המחלקה לבריאות הסביבה במשרד הבריאות.

אתי בורלא: אז קודם כל, אנחנו מברכים על הדיון, זה דיון מאוד חשוב.

אתי בורלא: אני מלשכת הבריאות מחוזית, מחוז מרכז, ואני אגיד שבמחוז מרכז הנושא של נחל אלכסנדר זה המטרד הכי גדול שיש לנו במחוז.

אתי בורלא: הוא מטרד נוראי, סכנה ממשית בנושא של בריאות הציבור.

אתי בורלא: אני אגיד שהתכנית שהוצגה כאן על ידי רשות המים היא תכנית שאושר, גם על ידי הוועדה המקצועית למים וביוב בוועדה המחוזית, גם היינו שותפים אנחנו וגם הגנת הסביבה לתכנית תחומי השיפוט של רשות המים.

אתי בורלא: התכנית היא טובה, היא תיתן את המענה שבעצם יאפשר את השימוש בקולחים האלה, במפעל ההשבה האדיר שיש כאן באזור ושימוש בקולחים שיש היום.

אתי בורלא: היום מה שקורה זה, שמכיוון שהשפכים האלו לא מטופלים בכלל, אנחנו לא יכולים לתת אתרי השקיה בקולחים, ולכן אין סילוק וזה הכל זורם בנחל, כמו שאתם שמעתם.

אתי בורלא: עכשיו, אני רוצה לסקור חלק מהבעיות הקשות שאנחנו פשוט חוששים מאוד לבריאות הציבור בכל יום שהתכנית הזו לא מקודמת.

אתי בורלא: דרך אגב רק אני אגיד שגם אם יעמדו בלוחות הזמנים האלה, והלוואי שככה יהיה, שב-2023 יהיה מכרז ותהיה חברה שתקים, זה גם שלוש שנים.

אתי בורלא: אז, זה שנה ועוד שלוש שנים, זה עוד ארבע שנים לחיות עם המטרד הזה, גם אם מתחילים בלוחות הזמנים שכרגע נאמרו כאן.

אתי בורלא: עוד מילה אחת לפני שאני עוברת למטרדים, התכנית של שלושים המיליון, תכנית החירום הזו היא חובה, היא חובה.

אתי בורלא: היא לא תשפר כל כך את איכות השפכים בעצם שזורמים בנחל, לא כל כך, אבל היא חייבת, מכיוון שהיא תיתן קצת מענה לאנשים שעובדים במתקן הזה שהיום עושים דברים עם הידיים שלהם, אי אפשר בכלל לחשוב על דברים כאלה, איך המתקן הזה עובד.

אתי בורלא: אז, לגבי המטרדים, אני אגיד שהמטרד הראשון הוא לתושבי עמק חפר, שהנחל עובר בצמידות לבתים שלהם, מטרדי ריחות נוראיים ותלונות מכאן עד להודעה חדשה, ובצדק ממש.

אתי בורלא: הדבר השני שאנחנו ממש חוששים לו הוא הנושא של הנחל עצמו, אתם יודעים, זה נחל אלכסנדר.

אתי בורלא: הוזכרה כאן הפעילות התיירותית האינטנסיבית סביב הנחל הזה.

אתי בורלא: משפחות עם ילדים מסתובבים שם יום יום, ילדים ניגשים לנחל.

אתי בורלא: הנחל הוא לא נחל שאין מגע עם המים שלו, יש מקומות שיש אפשרות של מגע עם המים, אפשרות לרדת לנחל להשתכשך עם המים האלה, עכשיו אלו שפכים.

אתי בורלא: במפורש יש שם תוצאות של בדיקות, גם לא צריך תוצאות, כששפכים גולמיים זורמים לנחל, אלו שפכים גולמיים עם כל המשמעות של זה.

אתי בורלא: אז, הנושא הזה של הסיכון של תושבים מכל הארץ שמגיעים לאזור, זה לא רק תושבי עמק חפר.

אתי בורלא: בנוסף, כמובן הנושא אחר כך של השפכים האלה לנחל.

אתי בורלא: יש בשטח הנחל הזה בשני הצדדים מצפון ומדרום חופי רחצה, פעילים ואינטנסיביים מאוד, גם בית ינאי וגם מכמורת, שמעת לעת אנו נאלצים לסגור על החופים.

אתי בורלא: כלומר, להמליץ למשרד הפנים על סגירת החופים, בגלל תוצאות חריגות של המים.

אתי בורלא: עכשיו, במכמורת ישנה גם פעילות ימית מאוד ענפה, אלו אנשים שממש גולשים, אנשים שגולשים ונמצאים במגע כל הזמן עם המים, וגם את זה אנחנו דרשנו להתרחק משפך הים.

גלית שאול: יש תיכון עם אלף חמש מאות תלמידים במבואות ים שנכנס למים כל הזמן, זו פשוט סכנה ולא מבינים.

גלית שאול: אני יכולה לספר על הרופא המחוזי שהיה אצלנו ומה הוא אמר.

אתי בורלא: נכון, יש פה סכנה אמיתית, לכן אני מברכת על הדיון הזה ואני מאוד מאוד מקווה שבאמת, לפחות, לוחות הזמנים שהוצגו כאן היום הם יעמדו בהם, זה מה שחשוב.

אתי בורלא: תודה.

אלון אטקין: אני מהמשרד לשיתוף פעולה אזורי.

אלון אטקין: טוב, אין ספק שזה נושא שתושבי המועצה סובלים ממנו תקופה מאוד ארוכה, והניסיונות לפתור אותו בעבר לא עלו בהצלחה, לא השיגו את המטרות שלהם.

אלון אטקין: אבל, צריך לחזור אחורה, המטרה והאינטרס של ישראל היא, קודם כל, שהרש"פ תטפל בשפכים של עצמה קרוב למקור הזיהום, זה האינטרס של ישראל וזה גם ישראל של הרשות הפלסטינית, זה אינטרס של שני הצדדים או אינטרס משותף.

אלון אטקין: כיום מתנהל שיח קצת יותר מוצלח מאשר בעבר בנינו לבין הרשות הפלסטינית.

אלון אטקין: יש תכניות, שוב יש לפלסטינים אינטרס, צריך לוודא שקידום של תכנית שיכולה להביא לפתרון, עכשיו לא תהווה תמריץ שלילי לפיתוח של פתרונות ברשות הפלסטינית.

אלון אטקין: הקהילה הבין לאומית בתחום הזה של טיפול בשפכים וגם השבה, אלו דברים שיש לה נכונות להשקיע בהם, אבל אני בספק אם תהיה נכונות להשקיע בפתרונות כפולים.

אלון אטקין: כלומר, צריך לוודא שאנחנו לא יוצרים פה גם תמריץ שלילי לזה, כי בסופו של דבר, בסופו של דבר, אם כל הזיהומים של הרש"פ ימשיכו להגיע לישראל, אז שני הצדדים ימשיכו להיפגע.

אלון אטקין: אנחנו נרדוף אחרי הזנב של עצמנו ולנסות למצוא פתרונות.

אלון אטקין: התכנית לגבי מט"ש טול כרם, להבנתי ולמיטב ידעתי, רשות המים אישרה בעבר.

אלון אטקין: ישנה גם נכונות של הקהילה הבין לאומית להשקיע שם, אבל יש פה דברים של ביצה ותרנגולת.

אלון אטקין: צריך לקדם את כל האישורים שם, יש נושא של אישור סטטוטורי שבלעדיו אי אפשר להתקדם, והקהילה הבין לאומית לא תאשר ולא תיתן תרומות כל זמן שאין תכנית מלאה שאפשר ליישם אותה.

אלון אטקין: כלומר, אנחנו נמצא פה בסוג של מעגל שימשיך להזרים אלינו את השפכים, כל מה שאלון העלה, את הנושא של זיהום מי תהום ובעיות נלוות.

אלון אטקין: אנחנו רוצים ליצר אינטרס משותף וזה אפשרי, כלומר יש לנו את המקורות כרגע שזה אפשרי, אבל באמת צריך לראות שמקדמים את זה ולא יוצרים פתרונות שהם בעצם שוללים את זה.

מוסי רז: מאה אחוז.

מוסי רז: תודה.

מוסי רז: אני רוצה בבקשה בזום מר גדעון ברומברג מנהל אקופיס.

גדעון ברומברג: תודה רבה, אדוני יושב הראש.

גדעון ברומברג: אני חושב שגם בארגון אקופיס כולנו מרגישים שאנחנו באותו הצד.

גדעון ברומברג: אנחנו רוצים למנוע את הזיהום, אנחנו רוצים לשמור על בריאות הציבור, אבל אנחנו חושבים שיש לנו חילוקי דעות פה בדרך.

גדעון ברומברג: אנחנו לגמרי תומכים בעמדה פה של משרד שיתוף פעולה אזורי, שהטיפול פה צריך לעשות במקור באזור A בשיתוף פעולה עם הרשות הפלסטינית.

גדעון ברומברג: באזור B שפה יש סמכות אכיפה של מדינת ישראל ובזיהומים שיוצאים באזור C שהם כולם באחריות של המנהל האזרחי וישראל כריבון בינתיים.

גדעון ברומברג: יש להסתכל פה גם בדוח של מבקר המדינה, שחד חלק הביע הרבה ביקורת על התנהלות בצד הישראלי בנחל שכם ובכלל בכל נחלי אשר חוצי גבולות.

גדעון ברומברג: הוא הביע ביקורת שהצד הישראלי לא עשה מספיק על מנת לקדם פה שיתוף פעולה ופתרונות ראויים.

גדעון ברומברג: בנושא טול כרם, חייבים לומר, שלפני עשרים שנה הפלסטינאים ביקשו לבנות מתקן בטול כרם לטיפול שפכים, וראש המועצה של עמק חפר בעבר סירב ומנע מאישור של הפלסטינאים לבנות מתקן בטול כרם.

גדעון ברומברג: אז יש פה אחריות שהיא לא רק בצד הפלסטינית, יש פה אחריות משותפת, שלא ראינו נכון איך כן לקדם שיתוף פעולה, על מנת לפתור את - - -

גלית שאול: אחריות משותפת ורק צד אחד סובל, זו הבעיה, רק אנחנו.

גדעון ברומברג: לא, שני הצדדים סובלים, אני מצטער.

גלית שאול: אני לא חושבת.

גלית שאול: אני חושבת שאנחנו סובלים מהשפכים.

גלית שאול: היחידים שסובלים מהשפכים הם תושבי עמק חפר ותושבי מדינת ישראל ומי שמגיע לים.

גלית שאול: אנחנו אנשים שסובלים מהסיפור הזה.

גלית שאול: אחריות משותפת.

גדעון ברומברג: אני מסכים איתך.

גלית שאול: מי שקידם את המט"ש בנחל שכם הוא ראש המועצה בעמק חפר, רק בזכות העבודה שלו - - -

גדעון ברומברג: אני לא מוריד מהסבל של מדינת ישראל ותושבי עמק חפר, אבל גם תושבי הגדה גם סובלים.

גדעון ברומברג: אנחנו צריכים לחשוב ולראות כן את הפן הפוליטי פה.

גדעון ברומברג: במשך עשרים שנה הייתה פה ממשלה שרצתה להחליש את הרשות הפלסטינית ולא ניסתה לקדם פה שיתוף פעולה.

גדעון ברומברג: היום יש לנו ממשלה חדשה, אנחנו ראינו את המפגש הכל כך חשוב בין שר הביטחון לנשיא הפלסטיני, שמראה שיש פה נכונות חדשה.

גדעון ברומברג: אנחנו גם כן רואים את ההצלחה של ראש המועצה המיתולוגי, נחום איצקוביץ מעמק חפר, שכן מאוד הצליח לקדם שיתוף פעולה.

גדעון ברומברג: רק עכשיו השנה, ראינו עוד פעם שיתוף פעולה, שכן פתר את רוב הבעיות של העכר השנה.

גדעון ברומברג: אז אנחנו רואים שהמצב של לפני חצי שנה הוא שונה, בגלל שיש שינוי מדיניות ממשלתית.

גדעון ברומברג: היום ממשלת ישראל רוצה לחזק את הרשות הפלסטינאית.

גדעון ברומברג: הרשות הפלסטינאית שוב חוזרת, כי היא אומרת שהיא רוצה לבנות מט"ש בטול כרם מכספי תורמים, ולטפל בביוב בצד שלה.

גדעון ברומברג: היא מוגבלת ביכולת שלה לטפל בכל הזיהומים, בגלל החלוקה של A, B ו-C, שאין מה לעשות, מדינת ישראל אחראית בנושא של אכיפה באזור B, ובכל הנושאים שקשורים לביוב באזור C.

גדעון ברומברג: אני בשיחות שלי עם חלק מהמדינות התאומות שמעתי שהמדינות לא הולכות לתרום למט"ש של טול כרם, אם מדינת ישראל תרחיב את יד חנה או תבנה מתקן חדש לטפל בביוב החוצה גבולות.

גדעון ברומברג: זאת בגלל שהם לא מוכנים שיהיה פה כפל תשתיות.

גדעון ברומברג: יש ביקורת של משלמי המסים של המדינות התורמות, שלא אפשרו השקעה, שבעצם זו זריקה של כסף של המיסים של המדינות התורמות לפח.

גדעון ברומברג: יש לנו פה, לא רק מצב שאנחנו מחלישים את הרשות הפלסטינית.

גדעון ברומברג: אם אנחנו לוקחים את כל האחריות, לא רק מט"ש יד חנה פה, אבל המדיניות פה שאנחנו שומעים מראש רשות המים היא בעצם בכל הנחלים לבנות מט"שים בצד הישראלי, וככה כאילו לפתור את הבעיה.

גדעון ברומברג: אבל, אנחנו לא באמת ככה פותרים בעיה, ושוב צריכים לחזור לדוח מבקר המדינה שבא ומחזק את הטענות, זו לא אותה הדרך.

גדעון ברומברג: אנחנו חייבים שיתוף פעולה.

גדעון ברומברג: זה לא רק ביוב שחוצה גבולות, יש לנו שריפות בצד המזרחי של הקו הירוק, יש לנו פסולת שלא פותחים אותה בצורה ראויה.

גדעון ברומברג: אנחנו הולכים לבנות טורבינות רוח ולהעביר את הרוח מזרחה, על מנת לטפל בשריפות.

גדעון ברומברג: אין מנוס, יש פה קושי, אין ספק שיש פה קושי לשיתוף פעולה.

גדעון ברומברג: ארגון כמו אקופיס מכיר את הקושי הזה היטב, אבל אין ברירה אחרת, ודווקא עכשיו כאשר יש ממשלה חדשה, כאשר יש שר ביטחון שרואה צעד קדימה, כפי שאנחנו רואים, למען חיזוק הרשות.

גדעון ברומברג: זאת כאשר יש לנו שר, שיתוף פעולה אזורי, ששם בסדר העדיפות גם נושא של שיתוף פעולה אזורי.

גדעון ברומברג: אנחנו קוראים להקמה של צוות שהתעסק בכל הנושאים של זיהומים חוצי גבולות בניהול של משרד הביטחון ומשרד שיתוף פעולה יחד, ועל זה לשים את הנושא של בנייה של מט"ש טול כרם.

גדעון ברומברג: מט"ש טול כרם גם ייקח ארבע שנים, אנחנו שמענו מהאוצר ומרשות המים שגם הפתרון של הרחבה של עמק חפר ייקח ארבע שנים.

גדעון ברומברג: אבל, אנחנו יכולים לבנות מט"ש בטול כרם גם בתוך ארבע שנים, ואז יהיה לנו באמת פתרון בר קיימא שהוא חיזוק הרשות, ודרך חיזוק הרשות היא גם מחזקת את מדינת ישראל.

גלית שאול: אני ארצה להגיד משפט ואני מבקשת להעביר לסגן שלי, בסדר?

גלית שאול: אם אפשר.

גלית שאול: אני רק רוצה להגיד משפט אחד, היופי בפתרון הזה שהוצע כאן, כמו ששמענו, שהוא יכול להכיל גם את זה וגם את זה.

גלית שאול: אין פה שום כוונה אחרת, הלוואי ויהיה מט"ש בטול כרם, אני ממשיכה את דרכו של נחום איצקוביץ שהיה לפני, והוא אמר בצורה מאוד יפה שאפשר לעשות את זה ביחד, הלוואי ואפשר יהיה לעשות את זה ביחד.

גלית שאול: בינתיים מחובתנו להגן על תושבי מדינת ישראל ממה שקורה בנחל הזה.

גלית שאול: מחובתנו לתת פתרונות שכרגע קיימים, והיופי של התכנית הזו, שמעתם את זה מכל אנשי המקצוע, שגם ביום שאחרי שיוקם שם מט"ש, ניתן עדיין להשתמש במט"ש הזה לצרכים מקומיים שלנו ומהישובים הישראלים, מהצד שלנו.

גלית שאול: כלומר, גם עמק חפר המזרחי וגם את תנובות, בנוסף לתת עזרה ופתרון למים המושבים.

גלית שאול: כן, אנחנו לא נמתין לסיפור הזה של מה שיקרה או לא יקרה, מתישהו, ברשות הפלסטינאית.

גלית שאול: אנחנו מאוד בעד שיימצא פתרון שם, אבל זה לא ידחה את זה בעוד עשרים שנה כרגע.

גלית שאול: לצערי הרב, הדיון הזה הלך לכיוונים הלא נכונים.

גלית שאול: אנחנו מבקשים את ההתחייבות של האוצר, כמו שאמר חיים, התחייבות נוספת שמדברת על מיידית, כי שמעתם פה מה שאומר משרד הבריאות, הרופא המחוזי שהיה שם וכל האנשים שנמצאים במקום הזה.

גלית שאול: יש פה סכנה ברורה ומיידית, היא לא סכנה שהיא שונה מהסוגיות הבריאותיות האחרות שאנחנו נמצאים בהן, היא סכנה מאוד גדולה.

גלית שאול: אם לא יהיה מישהו שיבין את הדבר הזה, תושבי עמק חפר לא יכולים לשלם את המחיר.

חיזקי סיבק: אני אשתדל לקצר את הדברים, כדי לא לחזור על דברים שנאמרו.

חיזקי סיבק: אני חושב שהדברים ברורים למדי וחבל לעשות מסובך ממשהו שבסופו של דבר הוא פשוט לגמרי.

חיזקי סיבק: עכשיו רק להבהיר, כמו שגלית אמרה, אנחנו בעד שיתוף פעולה עם הרשות הפלסטינית, בטח בנושאים של מים וזה יכול להיות דבר מנצח.

חיזקי סיבק: אבל, המטרה של הדיון פה היא הפסקה של אסון אקולוגי שקורה כל יום, שנה אחרי שנה, כנגד התושבים של עמק חפר וישראל, ולא לטפל בסוגיות הפוליטיות של הרשות הפלסטינית, עם כל הכבוד שהיה לה מספיק זמן לטפל בעניינים שלה.

חיזקי סיבק: אנחנו משקיעים במנהלת הנחל ובכלל, כל הגופים שסביב המנהלת, משאבים אין סופיים לשיקום הנחל והטיפול פה, ועד היום הושקעו מאות מיליוני שקלים בדבר הזה.

חיזקי סיבק: אבל צריך להגיד, הנחל יכול להיות מחר נקי, זה לא איזה משהו מאוד מורכב, כל מה שצריך לקרות, צריך להגיד דברים נוכחים.

חיזקי סיבק: כדי שהנחל יהיה נקי מחר, צריך לעצור את הזיהום מהרשות הפלסטינית והיא אחראית לזיהום הזה, בניגוד להתחייבות המפורשת שלה בסעיף 12 להסכם הביניים.

חיזקי סיבק: אני שמעתי פה את כל הטענות כאן לאחריות הישראלית, אני לא יודע מה עומד ברקע ועקיף וזה, אין הזרמה של ביוב ישראלי לנחל הזה.

חיזקי סיבק: אם דיברו פה על עכר, לצערי אני חייב להגיד ואני אגיד את זה בהכי עדין שאני יכול, לא ממש זכינו לשיתוף פעולה של הרשות הפלסטינית בנושאים של העכר.

חיזקי סיבק: בנושא של העכר הוא נושא דרמטי, כי העכר בעצם גורם לחוסר יכולת לטפל בביוב עצמו וגורם לכמויות אדירות של ביוב להגיע לנחל ואנחנו עצרנו את זה.

חיזקי סיבק: אנחנו עצרנו את זה, לא בהכרח בזכות סיוע משמעותי שקיבלנו ואנחנו נשמח לסיוע כזה ואני תיכף אתייחס לזה.

חיזקי סיבק: התוצאה היא פשוט פיגוע אקולוגי רצוף, אתי בורלא דיברה על זה, גלית דיברה על זה, שפוגע בתושבים של עמק חפר וישראל בכלל.

חיזקי סיבק: פוגע בחי, צומח, הידרולוגיה, חופים, מה לא ולוקח אחורה כל פעם את המאמצים של שיקום הנחל על כל הכסף שהושקע בזה.

חיזקי סיבק: יושב הראש, אין מה לעשות, צריך להגיד דבר אחד, הפתרון צריך להיות מיידי.

חיזקי סיבק: עשרים שנה, כל פעם אומרים שנה הבאה, מודל א', מודל ב', מודל ג', מי שיודע ליצר פתרון שיבוא וישים אותו על השולחן.

חיזקי סיבק: כרגע עומד פתרון אחד על השולחן, שאגב יש לו עוד נגזרות שצריך לטפל בהן.

חיזקי סיבק: לאין מה לעשות, כנראה הפתרון שכרגע צריך ללכת עליו זה המט"ש החדש בצד הישראלי, וזה נובע גם מההתנהלות הפלסטינית בניהול של המט"ש בדיר שרף.

חיזקי סיבק: אני יכול להראות לאדוני תמונות איך בוצע, יורדת מהמט"ש בדיר שרף, שהוא מט"ש הרבה יותר משוכלל משלנו.

חיזקי סיבק: שלנו זה בכלל לא מט"ש, זה סוג של מתקן חירום, והיא יורדת אל מתקן החירום שלנו על מנת לסתום אותו.

חיזקי סיבק: גיורא שחם גם הזכיר כאן את הנושא שהפלסטינאים לא משתמשים במים המושבים, לצערנו, כי אפשר לספק להם המון מים לחקלאות.

חיזקי סיבק: הם צריכים להגיד, אנחנו משתמשים בזה, כל עוד הם לא עושים את זה, מה יקרה?

חיזקי סיבק: מה יעשו בעודפי המים?

חיזקי סיבק: יזרימו אותם לאיפה?

חיזקי סיבק: אני כבר אומר, שחלק מהתפיסה שלנו של ניהול הנחל היום, על מנת לשמור עליו, זה שלא יזרמו קולחים באיכות נמוכה לנחל.

חיזקי סיבק: רק לסכם את זה, אדוני, צריך פה לוח זמנים שהוא לוח זמנים קשוח, כמובן עם גמישות מסוימת, וחייבים פה את העזרה שלך למעקב ריבוני של הוועדה.

חיזקי סיבק: שלא נפגש עוד שנה, עוד שנה נשמע עוד פעם יש מודל חדש, יש מודל כזה או אחר, עוברת עוד עונת אכה, עוברת עוד עונה עם ביוב ועוד עונה שאנחנו לא מצליחים לפתוח את החופים, כי ביום שפותחים את החופים אז מודיעים לנו שהביוב זורם בנחל ומשרד הבריאות סוגר אותם, זה בלתי אפשרי.

חיזקי סיבק: בכל מקרה, אנחנו צריכים לצאת למט"ש החדש ובתקופת הביניים, ואגב בכלל, גם אם יש מט"ש חדש ויש פה עוד גורמים שמתעסקים לא רק במט"ש, אנחנו חייבים לעבוד מול הפלסטינאים לצמצם את הזיהום במעלה הנחל.

חיזקי סיבק: אנחנו מאוד נשמח לשיתופי פעולה בדבר הזה.

חיזקי סיבק: הפעלה נכונה של דיר שרף, הקמה של מאגרים נוספים של הפלסטינאים.

חיזקי סיבק: צריך להפסיק את זרימת הביוב הפלסטינית לבריכות חמצון של טול כרם, וצריך לדאוג לסיוע של הפלסטינים בנושא של המאבק באכר.

חיזקי סיבק: בנינו מתווה מאוד מורכב, עזרה שלהם תוכל להביא למצב שכמעט לא יהיה נזקי אכר בנחל אלכנסדר.

חיזקי סיבק: צמצמנו אותם מאוד משמעותית, אבל אנחנו להגיע למצב של אפס נזק.

חיזקי סיבק: אנחנו זקוקים לשיתוף הפעולה, הם רק ירוויחו מזה, אנחנו רק נרוויח מזה.

מוסי רז: תודה.

מוסי רז: אמיר ארז מנהל אגף מים ונחלים בהגנת הסביבה.

אמיר ארז: אני לא אחזור על הדברים שנאמרו, על חומרת הבעיה הסביבתית האקולוגית והבריאותית.

אמיר ארז: אני רוצה רק לומר דבר אחד, ראיתם ואני חושב שכולנו השתכנענו שמדובר במתווה די מורכב עם הרבה אי וודאות.

אמיר ארז: אני כבר בדיון אחר עם רשות המים ביקשתי, ואני חושב שראוי שיהיה למדינת ישראל תכנית חלופית.

אמיר ארז: אם חלילה המתווה הזה, שהוא מסובך, לא ייצא לפועל - אני לא רוצה שנגיע עוד שלוש שנים או ארבע שנים ונתחיל את הכל מהתחלה.

אמיר ארז: אני חושב שכדאי שתהיה לנו תכנית מגירה אחרת ולחשוב עליה ולחשוב איך מקדמים אותה, אם המתווה הזה של המכרז הזה לא יצלח.

אמיר ארז: תודה.

מוסי רז: מאה אחוז, תודה.

מוסי רז: ניסים אלמון מנכ"ל רשות ניקוז ונחלים שרון.

ניסים אלמון: אני רוצה להגיד לוועדה ולכל מי שנוכח כאן, מי שמלווה את הנושא של נחל אלכסנדר מקדמת דנא גם כשמנהל הנפה היה וראש העיר של טול כרם מחמוד ג'לאד, והיחיד אולי דיבר אותם בשפתם זה אני, ואני מכיר את זה על בוריים.

ניסים אלמון: מה שתקע אותנו לאורך כל הדרך הוא כל מיני חכמולוגים שהם יודעים לדבר, אבל למעשה הם לא עושים כלום.

ניסים אלמון: גם עכשיו, גם בישיבה הזו, מנסים לגרור אותנו אחורה.

ניסים אלמון: אתם יודעת מה אמר לי מחמוד ג'לאד?

ניסים אלמון: תעזוב אותך מהביוב, מה זה מעניין אותנו, זה לא בסדר העדיפות שלנו.

ניסים אלמון: ועוד אם אני יכול להשתין עליכם אנחנו נעשה את זה.

ניסים אלמון: אז בבקשה, לא לספר סיפורים ולא לבוא בכל מיני זה.

ניסים אלמון: אילו ניתן לעשות, לא ניתן לעשות.

ניסים אלמון: אנחנו השקענו מאתיים חמישים אלף שקל בתכנון של מט"ש טול כרם ומזרחה למט"ש של יד חנה.

ניסים אלמון: השקענו מאתיים חמישים אלף שקל והיה תכנון מפורט לביצוע.

ניסים אלמון: הגרמנים אמרו לנו שאם אתם תהינו מהמים האלה, אנחנו לא נשקיע.

ניסים אלמון: אמרנו אנחנו לא נהנה, תטפלו בהם, תשקיעו ואנחנו נעזור לכם ושהמים יילכו אליהם, רק הם לא עשו את זה.

ניסים אלמון: למה הם לא עשו את זה?

ניסים אלמון: ואל תגידו שאנחנו לא הסכמנו להקים מט"ש שם, פתאום באו עם תכנית חדשה להעביר את המט"ש על יד החומה של בת חפר, צמוד לחומה של בת חפר.

ניסים אלמון: בוודאי שהתנגדנו, כי מישהו חשב שיצמיד את המט"ש ליד החומה של בת חפר, ואפשר לבנות את המט"ש הזה, זה מה שהיה.

ניסים אלמון: אז אל תעוותו את הדברים ואל תספרו סיפורים.

ניסים אלמון: ושיקמתי להם גם את נחל חדרה בשעה חמש אחר הצהריים עד אחד עשרה בלילה, אתה יודע ברומברג על מה אני מדבר, אז בבקשה תתנו לנו לעשות.

ניסים אלמון: תנו לנו להראות, תנו לנו לעבוד ותנו לנו לבצע ומספיק עם הקשקשת של שלושים שנה.

ניסים אלמון: אז אני כועס נורא על כל מיני חכמולוגים, שכולם שותפים שיקום של נחל אלכסנדר, כולם חכמים בשיקום של נחל אלכסנדר, אבל אף אחד לא עושה כלום, הגיע הזמן שיבוצע.

ניסים אלמון: אנחנו מציעים עוד שלב, ומר שחם ידידי יודע, אנחנו רוצים לבנות עגנים ירוקים על מנת לטפל בקולחים שזורמים כרגע בנחל בשלב ביניים עד שיהיה המט"ש.

ניסים אלמון: אחר כך כאשר יהיה המט"ש נוכל לשדרג את זה ולשפר את מי הקולחים המטוהרים מהמט"ש, על מנת להחזיר אותם לנחל במסגרת הקצאות מים לנחלי ישראל.

ניסים אלמון: אז, זו התכנית אני לא רוצה להאריך וגם על זה צריך לתת את הדעת.

ניסים אלמון: גם על זה צריך לתת את הדעת וגם לזה צריך להשקיע כסף, על מנת לתת תשובה מהיום למחר, תשובה לא שלמה אבל מלאה.

מוסי רז: תודה רבה.

מוסי רז: גברת דליה טל עמותת "צלול".

דליה טל: עמותת "צלול" כבר לפני עשר שנים מימנה תכנית של השבת מים לנחל, מתוך איזו שהיא אופטימיות שהנה אוטוטו הולכים להקים מט"ש חדש ביד חנה, עברו עוד עשר שנים ואנחנו בדיוק באותו מקום וזה מאוד חבל.

דליה טל: אנחנו כמו תושבי עמק חפר דורשים, כמובן, מט"ש עכשיו, אבל מצד שני אחרי כל הדיון פה אני חושבת שהגיע הזמן באמת לעשות איזה שהוא תיאום, כי אנחנו שומעים כאן כל הזמן שמועות, זה מדבר עם זה וההוא מדבר עם ההוא ואנחנו בעצם לא מבינים מה קורה כאן באמת.

דליה טל: אני חושבת שצריך לעשות כאן איזה שהוא תיאום רציני עם משרד ראש הממשלה, משרד לשיתוף פעולה אזורי עם כל הגורמים בשטח, בדיוק כמו שעשו בקדרון.

דליה טל: הרי, במשך שנים בסופו של דבר היה דיבורים בקדרון, זאב זוכר את זה וגם גיורא שלקח עם עצמו לטפל בזה, היו אלף דיבורים, שמועות וכן הלאה, ובסוף הגיעו למסקנה כן או לא, גם פה צריך להגיע לזה.

דליה טל: אני חושבת שאחרת אנחנו מפספסים פה משהו מאוד גדול ועיקרי.

דליה טל: נכון בזיהום צריך לטפל במקור ויש מקומות שאפשר לטפל בו במקור, אז צריך לעשות את זה.

דליה טל: עכשיו, ניסים אלמון ולו יש ניסיון, אבל הניסיון שלו הוא לא מהשנים האחרונות.

דליה טל: אני חושבת שצריך לעשות יישור קו עכשיו ולראות מה קורה עם זה.

דליה טל: לגבי הפטנט של DBOT, שזה משהו די חדש עד כמה שאני מבינה, להגיד לכם את האמת, זה די חשוב בעיניי הסיפור הזה, במיוחד שעכשיו מנסים גם לצרף לזה את מט"ש תנובות.

דליה טל: החשש שלי שבסופו של דבר לא ייצא זה ולא זה, זאת אומרת שתנובות בסוף לא ישודרג וגם המט"ש של עמק חפר, ובסוף אנחנו ונמצא ביוב בנחל אלכסנדר גם מיד חנה וגם מתנובות.

דליה טל: אז גם על זה אני חושבת שצריך לתת איזו שהיא תשובה שהיא הרבה יותר ברורה לציבור, כי אני לא כל כך מבינה מה קורה שם.

דליה טל: זאת אומרת, זה נשמע פטנט, איך אני אגיד לכם, איך ממט"ש של ארבע מאות מיליון שקל ירדתם למאה שבעים מיליון שקל, זה נראה מאוד פישי.

דליה טל: אני חושבת שצריך לתת על זה הסברים קצת יותר טובים, לפחות לציבור.

דליה טל: חוץ מזה, באמת העניין הזה של המאגר הוא קריטי, כי אנחנו יודעים בוועדה אחרת דנים פה על עודפי הקולחים שיש כבר היום במדינת ישראל.

דליה טל: אנחנו יודעים שאם השדרוג שם לא יהיה באמת לרמה של לישונית פלוס, לא יוקם מאגר כמו שצריך וכל המאגרים האלה יחוברו, אז מה שיקרה הוא שאנחנו נקבל גם קולחים וגם שפכים שכולם יזרמו בסופו של דבר לים.

דליה טל: אז פה באמת אני באמת חושבת, כמו שאמיר אמר, את התכנית הזו צריך לסגור הרבה יותר טוב ממה שזה נשמע היום גם את העניין התקציבי וגם את התכנוני, ואולי גם לחשוב על איזו שהיא חלוקת חירום, למקרה שזה לא יצליח.

דליה טל: אני הייתי מאוד שמחה אם הוועדה הזו הייתה באמת מתכנסת שוב בעוד מספר חודשים, ושאנחנו נקבל כאן תשובות הרבה יותר ברורות.

דליה טל: זאת על מנת, שלא נשב כאן עוד עשר שנים והתכנית הזו של השבת מים לנחל אלכסנדר מלפני עשר שנים באמת תעלה עובש ואבק.

דליה טל: תודה.

מוסי רז: תודה, דליה.

מוסי רז: אסף בן לוי מהחברה להגנת הטבע אחרון, לפני שגיורא יענה.

אסף בן לוי: שלום.

אסף בן לוי: תודה רבה על זכות הדיבור, באמת בקצרה כי אמרו פה הרבה דברים חשובים.

אסף בן לוי: אנחנו כמובן מברכים על קיום הדיון החשוב הזה, אנחנו יודעים ורואים שמדובר בסוגיה שהיא קשה והיא ממושכת.

אסף בן לוי: זו לא הפעם הראשונה שהדיון מתנהל פה בוועדה, אבל בפעם הזו, אולי בניגוד מחלק הפעמים הקודמות, אנחנו שומעים כאן על דיונים על תקציבים ולוחות זמנים.

אסף בן לוי: יש כאן התקדמות חשובה וגם אם לדעתנו לוחות הזמנים שהוזכרו הם מעט ארוכים יותר ממה שנדרש בשביל להשלים את המכרז, אנחנו מבקשים שייקבע דיון המשך בעוד כשנה או בזמן שהוועדה תוכל, אבל בפרק זמן של כשנה.

אסף בן לוי: זאת על מנת, לקבל סטטוס עדכני ולראות שבאמת יש התקדמות מבחינת לוחות הזמנים, על מנת שלא ייקבע דיון נוסף לבקשה של עמק חפר ואז ייפתחו שוב את כל לוחות הזמנים מחדש.

אסף בן לוי: במקביל, עולים כאן הרבה דיונים חשובים לגבי נושא של זיהום חוצה גבולות, גם זיהום נחלים וגם זיהום יבשתי.

אסף בן לוי: הדיון הזה חורג מגבולות הדיון הנוכחי על נחל אלכסנדר, ולכן ראוי ואנחנו מבקשים גם, שהתקיים דיון נפרד בוועדת הפנים על נושא של זיהום חוצה גבולות.

אסף בן לוי: בדיון הזה ידוע לנו בסוגיות יותר רחבות, כמו שיתופי הפעולה ברשות הפלסטינית ושאר הנושאים שעלו כאן, אבל מבלי לגרוע מהצורך הדחוף לטפל בנחל אלכסנדר, שכאמור אנחנו כבר נמצאים בשלב יחסית מתקדם שלו.

אסף בן לוי: תודה רבה.

מוסי רז: תודה רבה.

מוסי רז: גיורא שחם, בבקשה.

גיורא שחם: הערה אחת רק עובדתית או ההיסטורית, טול כרם והרשות רצו לבנות את המט"ש ממש על הגדר של בת חפר, וכמובן שמדינת ישראל לא יכלה לשים.

גיורא שחם: למפגע כזה יש גם כללים ורדיוסים לאירוע כזה.

גיורא שחם: כרגע הרשות פנתה, ביקשה וסימנה אתר, רובו בשטח A, צמוד למט"ש יד חנה שלנו.

גיורא שחם: לכן, אני יחד עם המנהל האזרחי ומתאם הפעולות בשטחים מתואמים, זאת על מנת לתת להם את ברכת הדרך, לכו בכוחם זה, תצליחו סבבה, לא תצליחו אנחנו מתקדמים לשלנו.

גיורא שחם: הערה שנייה, האויב של הטוב הוא הטוב מאוד.

גיורא שחם: הייתה תכנית גדולה מצוינת, אין לנו את היכולת להכיל אותה.

גיורא שחם: כרגע, באמצעות כוחות משותפים מקצועיים, באמת מהשורה הראשונה בארץ, הגענו לתצורה יותר צנועה שיש עליה אחריות מקצועית מלאה שהיא תתחקר ותביא את הקולחים לאיכות הנדרשת.

גיורא שחם: עוד איזו שהיא קלישאה שאני רוצה להגיד אותה, שכמו שאמר מאור, גם מסע של עשרת אלפים מים מתחיל בצעד אחד.

גיורא שחם: אנחנו יצאנו לדרך, צעדנו את הצעד הראשון הזה, הקמנו את ועדת המשנה של רשות המים שיש לה גם את הסמכויות שהכרת התעריפים וגם לכוון את הרכיבים, מאשרת את תכניות הפיתוח.

גיורא שחם: שמעתם את הרכיבים הכלכליים של המיזם, שמעתם את נציג אגף תקציבים שאמר שהוא נותן פתרון לדברים המיידים.

גיורא שחם: אנחנו יוצאים למודל מימוני, בגלל הסוגיה הרגישה של הקיזוז, מודל מימוני בשיתוף המגזר הפרטי, מה שנקרא PPP, והמכלול הזה יוצא את המיזם הזה לדרך.

גיורא שחם: אנחנו בשיתוף פעולה מלא עם הרש"פ, בכל מקום שנוכל לסייע להם באמצעות המדינות התורמות והנציגים שלהם פה בארץ.

גיורא שחם: אני נמצא בקשר כמעט יום יומי איתם, ואנחנו נפגש איתם בקרוב.

גיורא שחם: אנחנו לא עושים את זה מאחורי גבם, אנחנו לא עושים את זה בצורה לאומית, אנחנו עושים את זה כי אין לנו ברירה.

גיורא שחם: לעניין הפקפוק על התכולה ההנדסית של הדבר, זה עבר שיפוט הנדסי ברשות המים ולכן אנחנו משוכנעים שזה יעבוד.

גיורא שחם: לסיכום, מט"ש יד חנה יצא לדרך.

גיורא שחם: בשמחה נענה לפניות של הוועדה הנכבדה, על מנת לעקוב אחרי ההתקדמות.

גיורא שחם: לוח הזמנים, כפי שאמרנו, אנחנו עושים מאמץ גדול שבמהלך 2023 יהיה לנו זכיין למכרז ה-BOT.

גיורא שחם: אכן זה לוקח שלוש שנים לבנות אותו, אבל ברגע שזה נכנס לתוך המסלול, לתוך הקורליס הזה, ואין לו דרך חזרה והוא פתר את הבעיות הממוניות, אני משוכנע שיבוא סוף למחדל הסביבתי רב השנים שיש בנחל אלכסנדר.

מוסי רז: תודה, גיורא.

מוסי רז: אני רוצה לסכם: הוועדה קיימה דיון ונדמה לי שזה ברור לכל המשתתפים, ישנן גם חילוקי דעות, אבל אני חושב שיש כמה דברים שאפשר לסכם שברורים לכולם.

מוסי רז: הדבר הראשון, במקור היה עדיף, כפי שקבע מבקר המדינה, לטפל בשפכים במקור, קרי בטול כרם וברשות הפלסטינית וזה לא נעשה, זה בוודאי לא אשמת מישהו הנמצאים כאן, שזה לא נעשה.

מוסי רז: דבר שני, השאיפה היא שזה עדיין יקרה, בדיוק כפי שאמר גיורא, השאיפה היא שזה עדיין יקרה, אבל דבר שלישי, ברור שאנחנו לא יכולים לחכות שזה יקרה.

מוסי רז: ברור שהתושבים במועצה האזורית עמק חפר, ואזרחי ישראל כולם, לא יכולים לחכות שזה יקרה ואנחנו צריכים כמדינה להיות אחראיים למים שזורמים אצלנו ולטהר אותם במהירות הרבה האפשרית.

מוסי רז: הדבר הרביעי, שאנחנו רושמים בפנינו את הבטחת האוצר לספק את המימון לכלים הנדרשים ואת רשת הביטחון למכרז הנדרש, שאני מניח שייצא בחודשים הקרובים, אומנם הם לא התחייבו, על מנת שנוכל בערך תוך שנה לצאת לדרך עם יזם.

מוסי רז: כמובן, כל הזמן הזה יעשה מאמץ גם מול הרשות הפלסטינית והם יוכלו לפתור את הבעיה שם, זה תמיד לטובה.

מוסי רז: הדבר האחרון, אנחנו ממנים את רשת המועצה גלית שאול להודיע לנו בסוף חודש מארס, בעוד שלושה חודשים, אם הבעיה לא תיפתר בסוף חודש מארס, אבל אם את מתרשמת שעדיין אנחנו תקועים באותו מקום ושלושה חודשים לא התקדמנו לשום מקום, לבקש מאיתנו דיון נוסף ונתכנס לדיון נוסף מספר ימים לאחר הבקשה שלך.

מוסי רז: הישיבה נעולה.