ועדת הכנסת, כנסת 24, פרוטוקול מספר 60, 2022-01-04 13:00

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: היום יום שלישי ב' בשבט התשפ"ב, 4 בינואר 2022.

איתן גינזבורג: על סדר-היום מספר נושאים.

מיכאל מלכיאלי: אפשר הצעה לסדר, היושב-ראש?

איתן גינזבורג: אנחנו לא עושים הצעות לסדר בוועדת הכנסת.

- דדון: אין לנו הצעות לסדר.

איתן גינזבורג: אנחנו נתחיל בקביעת ועדה לדיון בהצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018) (תיקון מס' 7) (הארכת תוקף הוראת מעבר).

איתן גינזבורג: לפי המלצת הלשכה המשפטית, ועדת הכלכלה היא הוועדה המוסכמת לדון בזה, והיא גם דנה בחוק הזה בפעם הקודמת שהנושא נדון.

איתן גינזבורג: אז זו הצעה שנמצאת על הפרק.

איתן גינזבורג: אתם רוצים להתייחס לגבי הוועדה?

בועז טופורובסקי: מדברים על סעיף ג' בעצם?

איתן גינזבורג: כן.

ארבל אסטרחן: הוועדה כבר דנה בזה.

ארבל אסטרחן: ועדת הכלכלה כבר דנה בזה.

איתן גינזבורג: כן, כן.

איתן גינזבורג: ברור.

שלמה קרעי: אתה מדבר על סעיף ג', כן?

איתן גינזבורג: כן.

שלמה קרעי: התחלת בסעיף ג'.

שלמה קרעי: בעיניי, הנושא הזה, החוק הזה צריך להיות נידון, אם הייתה ועדה מיוחדת כאן בכנסת, ועדת שחיתות, שוחד, מרמה והפרת אמונים, לשם היו צריכים לשלוח את החוק הזה.

בועז טופורובסקי: נתניהו.

בועז טופורובסקי: ועדת נתניהו.

איתן גינזבורג: די.

איתן גינזבורג: די.

שלמה קרעי: לשם היו צריכים לשלוח את החוק הזה.

שלמה קרעי: אני חושב שהחוק צריך להיות נידון בוועדה לביקורת המדינה כשאין לנו ועדה לשוחד כאן.

שלמה קרעי: מדובר בחוק שערורייתי, בחוק שכורך מתן שוחד של ממש, שוחד כספי, תמורת טובות הנאה, תמורת סיקור אוהד של הקואליציה ושל חבריה.

שלמה קרעי: לא חינם החוק הזה נפל כאן בשבוע שעבר.

שלמה קרעי: ואתם מנסים שוב פעם להביא את זה, שוב פעם לנסות, אתם גם תעבירו גם סעיף 98, כנראה, על החוק.

שלמה קרעי: כשראינו, אגב, שכשהוא נפל לא קרה שום דבר, העולם לא קרס.

שלמה קרעי: ואפילו משכתם שני חוקים שהיו על סדר-היום לאחריו, וגם לא לקרה שום דבר.

שלמה קרעי: החוק הזה הוא חוק שהוא בושה, מבזה אתכם, חברי הקואליציה, שאתם מביאים חוק כזה.

שלמה קרעי: הארכת תשלום שהציבור, לא אתם משלמים שוחד, הציבור ישלם את השוחד הזה, כי מה שקורה כשאתם מאריכים את הוראת השעה הזאת הוא שהציבור ישלם מחיר יותר יקר לספקים, לנותני השירותים, כי אתם מאלצים אותם לשלם ולהמשיך תשלומים שאנחנו אפילו יודעים כמה הם.

שלמה קרעי: אנחנו דרשנו.

שלמה קרעי: אגב, ניר אורבך, שאתה פתאום מחליף אותו, הוא דרש שלקראת הדיון הבא שיהיה על הנושא הזה כאן בוועדה משרד התקשורת ייתן לנו נתונים מסוימים לגבי מה ההיקף כאן.

שלמה קרעי: הרי, תראה מה קורה.

שלמה קרעי: אתה הולך לאשר להם.

שלמה קרעי: גם ועדת הכלכלה לא קיבלה את הנתונים.

איתן גינזבורג: אני לא הולך לאשר כלום.

איתן גינזבורג: אני הולך להעביר את הנושא הזה לדיון בוועדה.

שלמה קרעי: יפה.

שלמה קרעי: יש לך שיקול דעת ויש לך יכולת להחליט שאתה לא מעביר לדיון בוועדת הכלכלה עד שלא יגידו לנו מה קורה כאן, במה מדובר.

שלמה קרעי: מיליון שקל בשנה, 10 מיליון, 100 מיליון, מה הכסף הגדול שהולך כאן לערוצים 11, 12, 13?

איתן גינזבורג: תודה, אדוני.

שלמה קרעי: זו שערורייה, אדוני.

שלמה קרעי: אני מצפה שתוריד את הסעיף הזה.

וליד טאהא: את זה אתה צריך לבדוק בוועדה שהחוק יעבור אליה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אני כאן רוצה לפנות הפעם וזה.

יצחק פינדרוס: ואני שמח שיריב לוין כמרכז האופוזיציה וכיושב-ראש סיעת הליכוד נמצא כאן.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לפנות לאופוזיציה.

יצחק פינדרוס: אני חושב שעכשיו זו העת הנכונה להקים את ועדת האתיקה.

יצחק פינדרוס: זה חוק שחייב להיות נידון בוועדת האתיקה.

יצחק פינדרוס: זו הוועדה המתאימה לחוק הזה.

יצחק פינדרוס: ואני חושב שאנחנו צריכים לשקול מחדש את העמדה שלנו במסגרת החוק הזה, כי אני לא רואה ועדה אחרת בכנסת שיכולה לדון על החוק הזה.

מיכאל מלכיאלי: האם אפשר להקים ועדה לנושא מסוים?

מיכאל מלכיאלי: אתיקה זה לנושא מסוים?

יצחק פינדרוס: לא, לא, לא.

יצחק פינדרוס: פה זה צריך להיות בוועדת האתיקה.

יצחק פינדרוס: זה צריך להידון שם.

יצחק פינדרוס: ולמה אני אומר את זה?

יצחק פינדרוס: לא רק בגלל שזה כסף לערוץ 12 ולערוץ 13.

יצחק פינדרוס: הנושא הזה כיום, המשפטנים מאוד מאריכים בעניין הזה של סיקור אוהד תמורת הליכי רגולציה וחקיקה.

יצחק פינדרוס: יש פה משהו הרבה יותר חמור.

יצחק פינדרוס: ואני שמח, איתן, שאתה מנהל את הישיבה.

יצחק פינדרוס: בשבוע שעבר ישבת כאן מולי, והגיעו כאן שלושה חוקים לסעיף 98 והסברת בטוב טעם, כמי שמכיר את השלטון המקומי, מה יקרה לחברות הגבייה, מה יקרה לעיריות, סליחה - -

איתן גינזבורג: חברות השמירה.

יצחק פינדרוס: - - אם הן לא יוכלו להעביר את השיטור העירוני ואת הסיפור של אגרות שמירה.

יצחק פינדרוס: ועל ידי זה העברנו עוד שלושה חוקים.

יצחק פינדרוס: וראה איזה פלא, אף אחד לא הזדעק, על אותו סעיף 98 שאמרנו שהוא חייב לעבור עד ה-1 בינואר.

יצחק פינדרוס: אתמול בלילה מישהו עדכן אותי, כי אני לפי הלוח העברי שב-א' בשבט זה כבר היה אחרי ה-1 בינואר.

יצחק פינדרוס: השתמשנו באותו סעיף 98 שהצידוק שלו היה שלקראת סוף שנה שאתה הצגת אותו כאן ברוב חוכמה, אז אגרת השמירה אכן היה צריך לעבור לפני ה-1 בינואר.

יצחק פינדרוס: אבל על ידי זה העבירו עוד שני חוקים, כולל את החוק הזה של הצעת חוק תוכנית כלכלית.

יצחק פינדרוס: אז כנראה שיש פה משהו שצריך לבדוק אותו בוועדת האתיקה.

יצחק פינדרוס: ולכן אני חושב שצריך להקים את ועדת האתיקה ולשלוח את זה לשם.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: עוד מישהו רוצה?

- דדון: כן, איתן.

- דדון: איתן.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת לוין, בבקשה.

יריב לוין: טוב.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אולי זכינו שאתה מנהל את הישיבה הזאת, כי אני מקווה שזכרוני לא מטעה אותי, אבל אתה כיהנת בתפקיד שר התקשורת.

יריב לוין: אז אתה בוודאי יודע כמה כסף עולה החוק הזה ולמי.

יריב לוין: ואם אתה יודע, ואני מניח שאתה יודע, אני אשמח שתגלה לנו ולא תסתיר מאיתנו.

יריב לוין: אני חושב שכשאתה נותן יד לזירוז הליכי החקיקה בחוק הזה, אתה בעצם אומר שהחוק הזה הוא נכון, הוא בסדר, אין בו שום אלמנט של שוחד, הוא הכרחי, יש את כל הסיבות שבעולם להאריך את ההסדר הזה שנעשה בשעתו ונקצב לחמש שנים לא במקרה, כי הוא עשה איזון כלכלי מסוים שבגינו זה נקבע לחמש שנים ולא לשש שנים, וגם לא לארבע שנים.

יריב לוין: ולכן אני חושב שהגיע הזמן להסיר את עננת המסתורין השערורייתית הזאת.

יריב לוין: ואדוני, מאחר שלך יש כנראה ידע אישי מדויק, אנחנו שנשמח לשמוע את הדברים.

יריב לוין: אני אשמח לשמוע הסבר למה הם מוסתרים מאיתנו.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מלכיאלי, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: קודם כול, תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אני מצטרף לכל מה שאמר יושב-ראש סיעת הליכוד חבר הכנסת יריב לוין.

מיכאל מלכיאלי: אין ספק שהנושא הזה צריך להיות על השולחן, המידע.

מיכאל מלכיאלי: אני ביקשתי את רשות הדיבור, ברשותך, לאחל רפואה שלמה לסגן השר עידן רול, שנודע לנו שהוא חיובי לקורונה.

מיכאל מלכיאלי: זה רק מלמד, לצערנו, שכשהממשלה לא יודעת לתת הנחיות וחברי הממשלה לא מקבלים לאת ההמלצות של ההנחיות, אז יש פה יותר ויותר אנשים חולים.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו מקווים שפעם הבאה לפחות חברי הממשלה ישמעו לראש הממשלה ולהנחיות.

מיכאל מלכיאלי: הינה, יש לנו עוד ועוד חולים.

איתן גינזבורג: אנחנו מאחלים לכל מי שנדבק בקורונה החלמה מהירה ורפואה שלמה.

איתן גינזבורג: אין ספק.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קיש.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: אתה יודע, אנחנו פה באירוע שהוא מיקרוקוסמוס של קואליציה חלשה שפשוט בגלל הבעייתיות שלה והחולשה שלה, היא דורסת את כל מה שקורה פה בכנסת.

יואב קיש: היא פועלת בניגוד לייעוץ המשפטי.

יואב קיש: אנחנו תכף נשמע את זה כשנדבר על נוהלי 98.

יואב קיש: ועושה בכנסת כרצונה ברוב קטן של 61 מול 59.

יואב קיש: מרסקת את הוועדות.

יואב קיש: וכל זה לא מטריד אף אחד בבית הזה.

יואב קיש: עכשיו לגבי החוק הזה, גם הוא.

יואב קיש: בספו של דבר, הרי הגדרתם אותו כחוק דחוף, עשיתם לו 98.

יואב קיש: מה לא היה קריטי הרי שהוא יעבור.

יואב קיש: הוראת השעה פגה.

יואב קיש: והכול, דרך אגב, בגלל שאתם העדפתם לשים דברים אחרים.

יואב קיש: בסוף בנט לא הגיע להצביע והחוק נפל.

יואב קיש: הוא אפילו לא הטריח את עצמו לצאת.

יואב קיש: כל הכנסת הטרללה להעביר.

יואב קיש: אני אומר את זה כהקדמה למה שהולך להיות פה תכף על ה-98.

יואב קיש: בשבוע שעבר כל הכנסת הטרללה בגלל החוק הזה, בין השאר, שהיה צריך לעבור.

יואב קיש: אחרת, אלוהים יודע מה יהיה.

יואב קיש: אז החוק הזה לא עבר, הוא נפל.

יואב קיש: ונפל בגלל שאתם התעצלתם להביא את בנט.

יואב קיש: ואתה רואה שלא קרה כלום.

יואב קיש: אז אני אומר לך לגבי החוק הזה, קודם כול – אני לא אחזור על הדברים של קודמיי – הוא חוק עסקי שנעשה לפתור בעיה עסקית ואמרו שאחרי חמש שנים היא תיפתר.

יואב קיש: הבעיה הזו נפתרה.

יואב קיש: אתם סתם מבזבזים זמן.

יואב קיש: תשאלו את כל הגורמים בשוק.

יואב קיש: אין צורך.

יואב קיש: חבל על הזמן.

יואב קיש: תבטלו את החוק הזה.

יואב קיש: זה אחד.

יואב קיש: ושניים, אני אומר את זה כהקדמה ל-98.

יואב קיש: מה שעשיתם פה בשבוע שעבר היה ביזיון של הכנסת.

יואב קיש: לקחתם את כנסת ישראל וביזתם אותה והראיתם איך אתם אפילו מצפצפים עליה בזמן ההצבעות.

יואב קיש: ואתם הולכים לעשות דבר יותר גרוע בעוד כמה דקות, בדיון הבא.

איתן גינזבורג: תכף נגיע לעוד כמה דקות.

איתן גינזבורג: בוא לא נקדים את המאוחר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת לוין, אני רק רוצה להשיב לך על הסוגיה.

איתן גינזבורג: אנחנו כרגע לא עוסקים בגופו של החוק.

איתן גינזבורג: אנחנו עוסקים בשיבוץ החוקה לוועדה, לקביעת ועדה שתדון בחוק.

איתן גינזבורג: ואני בטוח שבוועדה עצמה אפשר יהיה לשאול את כל השאלות וגם אולי אפילו לקבל תשובות.

איתן גינזבורג: אני כן דוחה בשתי ידיים את הניסיון להצמיד לחוק הזה, ולנו, ולי את המילה "שוחד".

איתן גינזבורג: והניסיון לצייר כאילו מישהו מחברי הכנסת שנמצאים כאן, ובטח אני, מנסה לקדם אותו מאינטרסים שונים ומוסתרים ואחרים שמביאים אותנו עד לכדי עבירה פלילית.

איתן גינזבורג: אז אני דוחה את הניסיונות הללו, שאני שומע אותם כבר בישיבה שנייה, להצמיד לנו או לי את המילים הללו.

איתן גינזבורג: אני פשוט לא מבין מאיפה הדברים האלה מגיעים.

יריב לוין: אני אגיד לך.

יריב לוין: כי אתם לא עונים.

יריב לוין: שואלים אתכם למה אתם מקדמים את החוק, אין לכם תשובה.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: לא חייבים.

יריב לוין: שואלים אתכם למה אתם מסתירים את המידע בכמה כסף הוא כרוך, אין לכם תשובה, ואתם ממשיכים עם העניין הזה.

איתן גינזבורג: זה ששר התקשורת לשעבר גלעד ארדן וממשלה ה-34 החליטו לחוקק את החוק - - -

יריב לוין: אז לכן - - -

איתן גינזבורג: שזה ששר התקשורת לשעבר גלעד ארדן החליט לחוקק את החוק הזה בממשלה ה-34 – לא, לא גלעד ארדן; זה היה נתניהו, לדעתי, אפילו.

יואב קיש: איוב קרא.

איתן גינזבורג: אני לא בטוח אפילו שאיוב קרא.

איתן גינזבורג: אולי איוב קרא או נתניהו.

איתן גינזבורג: אני לא זוכר מי היה.

יואב קיש: איוב קרא.

איתן גינזבורג: אז איוב קרא חוקק את החוק הזה.

יואב קיש: הייתה בעיה עסקית.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

יואב קיש: נתנו את זה כפתרון.

יואב קיש: וזה נגמר כבר.

יואב קיש: ממש אתם מבזבזים זמן במליאה.

איתן גינזבורג: והממשלה ה-34, כמדומני, והוא פג תוקף.

איתן גינזבורג: ומשרד התקשורת, אנשי המקצוע מבקשים להאריך את זה, לא כפי שחברות התקשורת רוצות לשלוש שנים, אלא לשנה אחת, כי הם מבקשים לעשות רפורמה, המשרד רוצה לעשות רפורמה שאני מכיר אותה, בכל סוגיית השידורים.

יריב לוין: אז אני אומר - - -

איתן גינזבורג: מכאן, אדוני, עד הטלת דופי בי וחבריי ביחס למניעים שלנו של חקיקת החוק, שמי שיזם אותה זה בכלל משרד התקשורת ואנשי המקצוע, פה אני אומר שהמרחק הוא רב.

איתן גינזבורג: אבל כל אחד יבחר את הדרך שבה הוא רוצה להתבטא ביחס לחבריי.

איתן גינזבורג: אף אחד לא מסתיר שום דבר.

איתן גינזבורג: אף אחד לא מסתיר שום דבר.

איתן גינזבורג: קיבלת תשובות שלא סיפקו אותך, הזה בסדר.

איתן גינזבורג: הדיון לגופו של חוק - - -

יצחק פינדרוס: אני שומע את עורך הדין של - - -

יריב לוין: לא קיבלתי תשובות.

יריב לוין: אתם לא נותנים תשובות.

יריב לוין: זו הבעיה.

איתן גינזבורג: אני הייתי איתך נוכח באותה ישיבה.

איתן גינזבורג: היו תשובות.

איתן גינזבורג: אולי לא הוכחה.

איתן גינזבורג: זה לגיטימי, אגב, וזה בסדר שלא קיבלת אותן שם ולהמשיך ולשאול אותן.

איתן גינזבורג: אני חושב שהמסגרת הראויה תהיה לשאול אותן בוועדה שתיקבע ותדון בחוק לגופו.

איתן גינזבורג: אני מעלה להצבעה את קביעת הוועדה לדיון בהצעת החוק, הצעה לוועדת הכלכלה.

איתן גינזבורג: מי בעד העברת החוק לדיון בוועדת הכלכלה?

איתן גינזבורג: ירים את ידו.

איתן גינזבורג: ארבעה.

- דדון: ארבעה בעד.

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: אחד.

איתן גינזבורג: מי נמנע?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: אושרה.

איתן גינזבורג: החוק יעבור לדיון בוועדת הכלכלה.

יואב קיש: רוויזיה, בבקשה.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לערעור של חברי הכנסת קרעי וסטרוק על החלטת הנשיאות שלא לאשר דחיפות הצעתם לסדר היום בנושא: "פוליטיזציה חמורה והפרת כללי מינהל תקין והחוק על ידי דירקטוריון הספרייה הלאומית".

איתן גינזבורג: ינמק חבר הכנסת קרעי.

- דדון: היה פה ויצא.

יואב קיש: אורית סטרוק חולה.

וליד טאהא: אני יכול להגיד כמה דברים, אבל?

איתן גינזבורג: אני רוצה להגיד משהו לפני הערעור.

וליד טאהא: ביקשתי דיבור, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: אני תכף אתן לך, אדוני.

יואב קיש: אני אומר, אורית סטרוק חולה.

יואב קיש: אם אפשר לייצג אותה?

איתן גינזבורג: אז אני רוצה להגיד משהו לגבי הדבר הזה.

איתן גינזבורג: אני נמצא פה הרבה.

איתן גינזבורג: אני חבר הוועדה.

איתן גינזבורג: וזו זכותם של כל חברי הכנסת לערער על החלטות הנשיאות, וזה קורה.

איתן גינזבורג: אבל אני חייב לומר שהשיטה הזאת שכל פעם מערערים על החלטת הנשיאות, ויש לומר אותם חברי כנסת כל פעם מחדש.

מיכאל מלכיאלי: זו נשיאות בעייתית, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: מעולם לא הייתה נשיאות כזאת פוליטית.

איתן גינזבורג: כל פעם בנושא כזה או דומה.

מיכאל מלכיאלי: מה?

מיכאל מלכיאלי: מעולם לא היה דבר כזה.

מיכאל מלכיאלי: יריב לוין היה היושב-ראש, ואנחנו כחברי הקואליציה, לא נכנסנו לכם לאופוזיציה.

מיכאל מלכיאלי: נו, מה?

מיכאל מלכיאלי: הוא פה.

איתן גינזבורג: אדוני, כשיריב לוין היה יושב-ראש הכנסת ואני הייתי יושב-ראש ועדת הכנסת, נלחמנו, נלחמנו - -

מיכאל מלכיאלי: נו?

איתן גינזבורג: - - כדי שיכבדו את החלטת הנשיאות גם אם היא לא מוצאת חן.

מיכאל מלכיאלי: לא.

מיכאל מלכיאלי: פעם בכמה זמן מותר.

מיכאל מלכיאלי: אבל יש כאן נשיאות כמו נשיאות יש עתיד.

איתן גינזבורג: רוב הצעות לסדר שאושרו, מכיוון שאני גם השתתפתי בישיבות הנשיאות - -

אבי מעוז: לא.

אבי מעוז: אבל, איתן - - -

איתן גינזבורג: שנייה.

איתן גינזבורג: - - וגם בנשיאות הנוכחית וגם בנשיאות בכנסת הקודמת, ואנחנו דנו בהצעות לסדר שהוגשו, וישבו שם כל סגני היושב-ראש שרובם גם מהאופוזיציה, ודנו בכל ההצעות לסדר והיו הרבה מאוד הצעות לסדר שהוגשו, ממש הרבה, הן התפרסו על כמה עמודים טובים, ובסוף נבחרו שלוש הצעות לסדר, שלושתן, שלושתן של חברי האופוזיציה.

יצחק פינדרוס: לא הייתה לכם ברירה כי זה 71 ח"כים.

איתן גינזבורג: אתה יודע מה, פינדרוס?

איתן גינזבורג: זו אמירה מאוד מאוד לא רלוונטית.

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: אבל זו האמת.

איתן גינזבורג: כי אנחנו אף פעם לא עושים חישובים כאלו בנישאות ביחס - - -

יצחק פינדרוס: אתה חייב על פי החוק.

איתן גינזבורג: לא חייב.

איתן גינזבורג: תבדוק עם יריב, זה לא חייב.

אבי מעוז: איתן, אבל בחודשיים האחרונים לא מאשרים שום הצעה לסדר ושום שאילתה דחופה של חברי הציונות הדתית.

איתן גינזבורג: רק שנייה.

איתן גינזבורג: רק שנייה.

איתן גינזבורג: זה לא נכון.

איתן גינזבורג: זה פשוט לא נכון.

אבי מעוז: תראה לי.

אבי מעוז: תראה לי.

איתן גינזבורג: רק אתמול אושרה הצעת לסדר.

יצחק פינדרוס: לנשיאות אין שיקול.

יצחק פינדרוס: איתן, אני מתקן אותך.

יצחק פינדרוס: אין שיקול דעת.

איתן גינזבורג: סליחה.

איתן גינזבורג: אני באמצע דיבור.

איתן גינזבורג: אל תפריעו לי.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אני מצטער.

איתן גינזבורג: לא להפריע לי כשאני מדבר.

איתן גינזבורג: רק אתמול אושרה הצעה לסדר של חבר הכנסת איתמר בן גביר.

איתן גינזבורג: אני חושב שהוא חבר הסיעה.

אבי מעוז: הוא יזם?

איתן גינזבורג: הוא ופינדרוס רשומים עליה.

איתן גינזבורג: מה אתה רוצה?

אבי מעוז: מי היוזם?

ארבל אסטרחן: כולם יוזמים.

אבי מעוז: לא הייתה בחודשיים האחרונים הצעה לסדר.

איתן גינזבורג: סליחה, אדוני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מעוז.

אבי מעוז: רק רגע.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אני עדיין ברשות דיבור.

איתן גינזבורג: הרשיתי לעצמי.

איתן גינזבורג: בהצעות לסדר אין יוזם.

איתן גינזבורג: בהצעות לסדר, כל אחד שולח את ההצעה לסדר לנשיאות.

איתן גינזבורג: מאגדים אותן ביחד ומגישים אותן.

איתן גינזבורג: יש לנשיאות שיקול דעת.

איתן גינזבורג: גם אם הגישו הרבה מאוד הרבה מאוד חברי כנסת אותה הצעה לסדר, יש בשיקול דעת הנשיאות שלא לאשר אותה.

איתן גינזבורג: ויש מצבים שאישרנו הצעה לסדר של חבר כנסת בודד אל מול קבוצה של חבר הכנסת, כי חשבנו שזה דחוף יותר.

איתן גינזבורג: וגם בנושאים הללו אנחנו אישרנו שלוש הצעות לסדר.

איתן גינזבורג: בשלושתן חברי האופוזיציה.

איתן גינזבורג: ברובם חברי האופוזיציה, רוב המציעים חברי האופוזיציה.

איתן גינזבורג: ואני חושב שהנוהג שכל פעם לערער מחדש עם אותם אנשים על כמעט אותן הצעות לסדר, אני חושב שזה מאוד מאוד בעייתי.

איתן גינזבורג: אני באופן אישי, היה לי - - -

שלמה קרעי: איתן, מותר לי גם?

איתן גינזבורג: שנייה.

איתן גינזבורג: כן.

בועז טופורובסקי: חיכה לך.

איתן גינזבורג: יש לי פריבילגיה כשאני יושב-ראש לדבר בלי הגבלה.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: אני מבקש את רשות הדיבור.

איתן גינזבורג: ועוד פריבילגיה להגביל את דברם של אחרים.

איתן גינזבורג: זו הפריבילגיה המעטה שיש לי בכנסת הזאת.

שלמה קרעי: או-אה.

שלמה קרעי: ממש רחמים.

איתן גינזבורג: בכנסת הקודמת היה לי יותר.

שלמה קרעי: זו הפריבילגיה של הדיקטטור.

איתן גינזבורג: פעם אחת שנותנים לי, אז אני גם מנצל אותה.

מיכאל מלכיאלי: לא.

מיכאל מלכיאלי: איתן לא דיקטטור.

מיכאל מלכיאלי: איתן הוא בסדר.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: אמרתי, זאת הפריבילגיה של הדיקטטור, להגביל אחרים.

איתן גינזבורג: ברור.

איתן גינזבורג: כשאתה פותח את המונח דיקטטור במילון, אתה רואה בדיוק מה יש שם: איתן.

שלמה קרעי: איתן.

איתן גינזבורג: ברור וידוע לכול.

איתן גינזבורג: אז לכן אני אומר אני תמיד כיבדתי.

שלמה קרעי: אתה מתכוון לסתימת פיות?

שלמה קרעי: - - - זאת הפעם השישית.

רם שפע: חבר הכנסת קרעי, אולי תיתן לו לדבר?

שלמה קרעי: בבקשה, בבקשה.

שלמה קרעי: כן, רם, הסגן של היושב-ראש, בבקשה.

רם שפע: אני לא הסגן של היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: חבר'ה, אנחנו מגלים כאן - - - הקואליציה לשמור אחד על השני.

רם שפע: לא.

רם שפע: מה, נתתי לו להפריע.

רם שפע: אבל כמה אפשר?

שלמה קרעי: רק הגעתי.

מיכאל מלכיאלי: מה עם מגדלי הביצים?

מיכאל מלכיאלי: מה איתם?

מיכאל מלכיאלי: תן לנו עדכון.

רם שפע: הם מודאגים מאוד.

רם שפע: אוקיי, בבקשה.

רם שפע: אני לא אכנס לזה.

רם שפע: בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: נלך עד הסוף בלי להפיל את הממשלה.

מיכאל מלכיאלי: איזה מין דבר זה?

אבי מעוז: חבר הכנסת מלכיאלי, תן ליושב-ראש להמשיך את הדיון, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: סליחה.

מיכאל מלכיאלי: צודק.

איתן גינזבורג: אני חושב שצריך לכבד את החלטות הנשיאות.

איתן גינזבורג: אני חושב שצריך לערער כשצריך לערער.

איתן גינזבורג: לא יכול להיות שכל שבוע מערערים כמעט אותו דבר כמעט אותם אנשים.

שלמה קרעי: לא יכול להיות ששלוש פעמים אנחנו מערערים על נושא ושש פעמים מגישים גם בשאילתות דחופות, גם בהצעות דחופות לסדר, גם בדיונים מהירים, ואתם מצנזרים את הנושא הזה.

שלמה קרעי: זה לא ייאמן.

שלמה קרעי: רק שלוש הצעות דחופות לסדר אישרתם גם השבוע וגם בשבוע שעבר, ודווקא את ההצעה הזאת לא.

שלמה קרעי: יש עוד מקום.

שלמה קרעי: הרי יש עוד ארבע או חמש הצעות.

שלמה קרעי: מה הבעיה לאשר הצעה דחופה לסדר?

שלמה קרעי: מה אתם מגינים כל כך על שי ניצן הזה?

שלמה קרעי: לא ברור.

בועז טופורובסקי: זה כבר לא, לא הגיוני.

שלמה קרעי: כן, טופורובסקי, מה הבעיה?

בועז טופורובסקי: תכף אני אדבר.

בועז טופורובסקי: יהיה לי זכות דיבור.

שלמה קרעי: בבקשה.

איתן גינזבורג: ולכן אני חושב שצריך לכבד את החלטת הנשיאות בהקשר הזה.

איתן גינזבורג: ולכבד את העובדה שהיו הרבה מאוד הצעות לסדר, הרבה מאוד הצעות חשובות וטובות.

איתן גינזבורג: ובסוף צריכים להחליט.

איתן גינזבורג: ויש שם דיון, לא עושים הבחנות קואליציה-אופוזיציה.

איתן גינזבורג: עושים את זה לגופו של עניין.

איתן גינזבורג: מנסים לראות דברים רחבים או נושאים פרטניים לפי ההקשר.

מיכאל מלכיאלי: אולי אפשר להציע לכך שיגיעו בלי השם של המציע, רק הנושאים?

שלמה קרעי: רעיון.

איתן גינזבורג: וכך זה נקבע.

איתן גינזבורג: ואני אחזור ואומר, בנשיאות יושבים גם חברי האופוזיציה, גם מהליכוד, גם מהרשימה המשותפת, גם מש"ס, שהם שוקלים והם דנים והם מתווכחים והם מנסים להתקדם.

יצחק פינדרוס: מרשים להם?

יצחק פינדרוס: מרשים להם לבוא לנשיאות?

שלמה קרעי: הם כבר לא משתתפים בנשיאות.

איתן גינזבורג: אז הם כן משתתפים.

איתן גינזבורג: והם היו אתמול בנשיאות והם השתתפו.

איתן גינזבורג: לא רק שהם השתתפו, הם גם שינוי נושאים.

מיכאל מלכיאלי: אני מציע שלנשיאות יגיעו הצעות בלי שם המציע.

איתן גינזבורג: לא רק שהם השתתפו, הם גם שינוי נושאים.

איתן גינזבורג: אז לכן אני אומר, אני כן חושב שצריך לכבד את מוסד הנשיאות בהקשר הזה.

איתן גינזבורג: לא הייתה פה החלטה בלתי סבירה.

איתן גינזבורג: ולכן, מהטעמים האלה, אני מציע לאשר.

מיכאל מלכיאלי: רגע, רגע, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: האם הצעה שלי נכונה?

מיכאל מלכיאלי: יגיעו לנשיאות הצעות בלי שם המציע.

איתן גינזבורג: תציע.

איתן גינזבורג: תציע לנשיאות.

מיכאל מלכיאלי: יש לי קשר איתך.

מיכאל מלכיאלי: אתה בנשיאות.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: כאן זה לא היה עוזר.

שלמה קרעי: כאן זה לגופו של עניין.

שלמה קרעי: הם מצנזרים אותו.

שלמה קרעי: זה לא לגופו של אדם.

איתן גינזבורג: תציע לנשיאות.

איתן גינזבורג: תציע לנשיאות.

שלמה קרעי: אדוני, אני מבקש לנמק את הבקשה.

איתן גינזבורג: נימקת.

שלמה קרעי: לא נימקתי.

איתן גינזבורג: אה, סתם התפרצת?

שלמה קרעי: הייתה רק הערת בינתיים.

שלמה קרעי: הערת בינתיים.

איתן גינזבורג: יש לך דקה.

שלמה קרעי: תודה.

איתן גינזבורג: בגלל שכבר דיברת שתיים.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, תשמע, מה שקורה כאן הוא דבר שלא מתקבל על הדעת.

שלמה קרעי: אמרו לנו שבגלל שהזכרנו שם פרטי של בן אדם, אז אולי בגלל זה לא אישרו את הצעת הדחופה לסדר.

שלמה קרעי: אז שינינו.

שלמה קרעי: הכותרת של ההצעה הדחופה לסדר, בכלל בכל הצעה, אין אזכור של אדם מסוים.

שלמה קרעי: פוליטיזציה חמורה והפרת כללי מינהל תקין והחוק על ידי דירקטוריון הספרייה הלאומית.

שלמה קרעי: אדוני, אני מבקש שתקשיב לי בדקה הזאת.

שלמה קרעי: נתת דקה, לפחות תקשיב.

שלמה קרעי: לא יכול להיות ששש פעמים אנחנו מגישים, חברים מכמה סיעות האופוזיציה, גם כשאילתות דחופות, גם כדיונים מהירים, נושא שעומד בליבת העניין הציבורי: שחיתות, תפירה של ג'וב.

שלמה קרעי: הציבור מדבר על זה.

שלמה קרעי: תראה ברשתות החברתיות, כולם מעלים את זה.

שלמה קרעי: עלה אצל איילה חסון בתוכנית ונשאר עם שאלות שאין להן תשובות.

שלמה קרעי: איך יכול להיות שאתם מצנזרים נושא כזה שהוא מעלה תמיהה.

שלמה קרעי: ראינו גם הסכמים קואליציוניים שנוגעים לספרייה הלאומית של תקווה חדשה.

שלמה קרעי: יש כאן דברים שאי-אפשר להישאר אדישים אליהם.

שלמה קרעי: אתם לא יכולים לצנזר נושא לגופו של עניין, לגופו של נושא.

שלמה קרעי: חברי כנסת מבקשים כאן לערוך דיון.

שלמה קרעי: תאפשרו לערוך, לקיים דיון.

שלמה קרעי: סתמתם את הכנסת.

שלמה קרעי: אין שדולות.

שלמה קרעי: אי-אפשר לעשות בשדולה של לישראל דמוקרטית, למשל, לערוך דיון על זה, כי אי-אפשר לקיים שדולות.

שלמה קרעי: אין כנסים, אין אירועים.

שלמה קרעי: לפחות את המינימום, שזה דיון קצר במליאה, הצעה דחופה לסדר, שאילתה דחופה, משהו.

שלמה קרעי: לא יכול להיות שאתם מצנזרים נושאים שלא מוצאים חן בעיניכם.

שלמה קרעי: זה נראה לך דמוקרטי הדבר הזה?

איתן גינזבורג: תודה.

שלמה קרעי: ולכן אני חושב, אדוני, שאם אישרו, ממילא אם היו מאשרים ארבע או חמש הצעות דחופות לסדר, היית אומר מילאו את כל המכסה.

שלמה קרעי: לא מילאו את המכסה.

שלמה קרעי: אישרו רק שלוש.

שלמה קרעי: ראו רק שלוש שראו אותן כחשובות.

שלמה קרעי: גם בשבוע שעבר אותו דבר.

שלמה קרעי: אדוני, אני מבקש ממך לנהוג בהוגנות, אולי רק הפעם, - -

איתן גינזבורג: אולי רק הפעם.

שלמה קרעי: - - כלפי חברי כנסת שמבקשים להעלות נושא לסדר-היום הציבורי ולדבר עליו במליאת הכנסת כהצעה דחופה לסדר.

איתן גינזבורג: אני חושב שאם אדוני חושב שיש – ואנחנו שוב, כמובן, אני הדיקטטור שעוסק בשוחד וגם בשיקולים של שחיתות.

שלמה קרעי: לא אתה.

שלמה קרעי: לא אתה הדיקטטור.

שלמה קרעי: אתה משתף פעולה.

שלמה קרעי: אתה משתף פעולה עם הדיקטטורה.

שלמה קרעי: תגיד לי, על מי אתם מגינים?

איתן גינזבורג: וגם משת"פ.

איתן גינזבורג: אז אני חושב שאולי היה ראוי להקים את ועדת הביקורת שתבדוק את הדברים הללו.

שלמה קרעי: על מי אתם מגינים?

בועז טופורובסקי: משתף פעולה עם - - -

איתן גינזבורג: כן.

שלמה קרעי: על מי אתם מגינים?

שלמה קרעי: מה שי ניצן, איך שי ניצן קשור להיות רקטור של הספרייה הלאומית?

איתן גינזבורג: אני אפילו לא מכיר אותו.

איתן גינזבורג: אני אפילו לא מכיר אותו.

שלמה קרעי: אתה לא מכיר אותו?

איתן גינזבורג: לא.

שלמה קרעי: אז כולם מכירים.

שלמה קרעי: גם הם לא הכירו אותו, ולכן נפגשו איתו 70 שעות.

איתן גינזבורג: באופן אישי.

איתן גינזבורג: טוב, תודה רבה.

איתן גינזבורג: הזמן עבר.

שלמה קרעי: ועם המועמדים האחרים לא נפגשו.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: הזמן עבר.

איתן גינזבורג: ווליד טאהא, ואחרי זה – אבי מעוז.

וליד טאהא: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות, אדוני היושב-ראש.

וליד טאהא: הראשונה, אני מסכים עם דבריך שכמעט בכל ישיבה של ועדת הכנסת יש סעיף של ערר, ערעור, על החלטת הנשיאות לגבי בחירת סדר-היום המליאה.

וליד טאהא: זה משהו אוטומטי, סטנדרטי מתחיל להיות.

וליד טאהא: אין בו שום תכון, אין בו שום עניין.

וליד טאהא: ורק לצורך של טרלול ומילוי לוח זמנים של חברי האופוזיציה כי כנראה משעמם להם.

וליד טאהא: הנושא השני, חברי יצחק פינדרוס, חבר הכנסת יצחק פינדרוס, דיבר על הקמת ועדת אתיקה.

וליד טאהא: אז הוקמה ועדת אתיקה.

וליד טאהא: לא צריך להקים.

וליד טאהא: יושב-ראש הכנסת הקים ועדת אתיקה.

וליד טאהא: רק חברי יצחק פינדרוס ושאר המפלגות באופוזיציה מתבקשים לאייש את החברות שלהם בוועדה כדי לדון בכל הדברים והנושאים שהוועדה אמונה עליהם.

וליד טאהא: אז לא צריך להקים מחדש.

וליד טאהא: יש אותה.

וליד טאהא: דרך אגב, אני גם צריך אותה להרבה מאוד נושאים, והלוואי שהם יאיישו את החברות שלהם.

מיכאל מלכיאלי: מה למשל?

מיכאל מלכיאלי: מה למשל?

איתן גינזבורג: גם ועדת הביקורת הוקמה, והם חסרים.

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: הלוואי שהם יאיישו את החברות שלהם בוועדה, כי אז גם אפשר לבוא לוועדות באמת ולהעלות נושאים ואולי להתחיל להעניש חברי כנסת שמפירים את הכללים בבוטות כי זה האופי שלהם.

איתן גינזבורג: תודה.

וליד טאהא: ואלו הם הערכים שלהם.

וליד טאהא: אז יאללה, תאיישו את הוועדות ונתחיל לעבוד.

וליד טאהא: תודה.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת מעוז.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לפנות אליך ולומר לך מה תחושתי, לפחות כך אני מרגיש, ואני יכול להראות את זה בכתובים.

אבי מעוז: מאז תחילת המושב, מאז תחילת המושב לא מאושרת שום שאילתה דחופה שהוגשה על ידי מי מחברי הכנסת של הציונות הדתית.

אבי מעוז: מאז תחילת המושב.

אבי מעוז: זה נכון שיש כמה מציעים הצעות לסדר דחופות, אבל היוזם הראשון ברשימה - - -

איתן גינזבורג: אין ראשון, אדוני.

אבי מעוז: רק רגע.

אבי מעוז: רק רגע.

אבי מעוז: יש ראשון, יש ראשון.

אבי מעוז: מי שמדבר ראשון הוא הראשון.

ארבל אסטרחן: אין ראשון.

אבי מעוז: ולכן עד תחילת המושב - - -

וליד טאהא: הייעוץ המשפטי אומר שלא.

וליד טאהא: אתה מתעקש?

אבי מעוז: מי זה היועץ המשפטי?

אבי מעוז: איפה אתה רואה פה?

יואב קיש: אתם הרי לא מקשיבים לייעוץ המשפטי.

יואב קיש: אז עכשיו אתם כן מקשיבים לייעוץ המשפטי?

וליד טאהא: יש פה יועצת משפטית.

אבי מעוז: איפה?

אבי מעוז: איפה?

וליד טאהא: אתה לא רואה אותה?

איתן גינזבורג: בואו, תאפשרו לחבר הכנסת מעוז לדבר, בבקשה.

וליד טאהא: יש פה יועצת משפטית.

יואב קיש: אז אתה מקשיב לה, ווליד?

יואב קיש: אתה מקשיב ליועצת המשפטית?

וליד טאהא: בטח אני מקשיב לה.

אבי מעוז: אני מודה לך.

אבי מעוז: אני מודה לך.

אבי מעוז: בטח, איזו שאלה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת טאהא, חברי הכנסת, תנו לחבר הכנסת מעוז להשלים את דבריו.

וליד טאהא: חבר הכנסת יואב, בוודאי.

איתן גינזבורג: תנו לחבר הכנסת מעוז להשלים את דבריו.

אבי מעוז: ווליד טאהא, אני מודה לך על ההערה.

אבי מעוז: הראשון הוא הראשון שמדבר, והוא היוזם.

אבי מעוז: וזה בדרך כלל ככה.

אבי מעוז: אז אל תגידו לי שאין ראשון.

אבי מעוז: יש ראשון, יש קבוצת מציעים.

אבי מעוז: אבל הראשון שמדבר במליאה, בהצעה לסדר, הוא הראשון, מבחינתי.

אבי מעוז: מתחילת המושב לא אושרה אף שאילתה דחופה שהגיש אותה מי מחברי הכנסת של סיעת הציונות הדתית ולא אושרה אף הצעה לסדר שהיוזם שלה הוא חבר כנסת מסיעת הציונות הדתית.

אבי מעוז: עכשיו, מה זה עושה לי?

אבי מעוז: אני חבר כנסת חדש.

אבי מעוז: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, אני מראש לעוזרים שלי: רבותיי, אל תגישו.

אבי מעוז: מראש.

אבי מעוז: אני לא אזכה לקבל אישור.

אבי מעוז: אל תגישו לא שאילתה דחופה.

אבי מעוז: ושביל מה להתאמץ.

אבי מעוז: אנחנו ניקח את כל מה יוזמים חברי כנסת אחרים, ואנחנו נצטרף אליהם.

אבי מעוז: ורק ככה זכיתי להיות בין מציעי הצעות לסדר דחופות.

אבי מעוז: עכשיו אני אומר את זה.

אבי מעוז: זו עובדה.

אבי מעוז: אז אני מבקש ממך, תבדוק את זה.

אבי מעוז: ורק להסיר את ההרגשה שלנו.

איתן גינזבורג: אז אני אומר לך.

אבי מעוז: כן.

איתן גינזבורג: אני אומר לך שבנשיאות, ואני יושב בנשיאות.

איתן גינזבורג: אתה לא יושב בה.

אבי מעוז: אז איך יוצא כך?

איתן גינזבורג: איך יוצא, אני לא יודע.

אבי מעוז: אה.

איתן גינזבורג: אבל אני אומר לך שאין מגיש ראשון.

איתן גינזבורג: אם היית מגיש ראשון והיו מצטרפים אליך – מה זה מצטרפים?

איתן גינזבורג: הרי איך הפרקטיקה נוהגת?

איתן גינזבורג: בוא נגיד את האמת.

איתן גינזבורג: מגיע אדם עם רעיון, פונה לעוד חברי כנסת:

איתן גינזבורג: תגישו גם כן כדי שנהיה הרבה ויאשרו את ההצעה, ככל שאתה מגיש אותה.

איתן גינזבורג: אגב, גם אם פנה אליך עכשיו חבר כנסת פינדרוס - - -

אבי מעוז: שאילתה דחופה.

איתן גינזבורג: רק שנייה.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אני מדבר איתך עכשיו על הצעה לסדר.

אבי מעוז: אז תענה לי על שאילתה דחופה.

איתן גינזבורג: רגע.

איתן גינזבורג: לא מדברים עכשיו על שאילתה דחופה.

איתן גינזבורג: אני מדבר על הצעה לסדר.

יבגני סובה: תגיד לי, מאושרות?

יבגני סובה: כמה הצעות?

איתן גינזבורג: והצעה לסדר נקבעת על ידי המזכירות לפי המספר שהיא מקבלת במערכת.

איתן גינזבורג: זה הכול.

איתן גינזבורג: ותו לא.

איתן גינזבורג: שום ראשון ושום יוזם.

איתן גינזבורג: גם אם אתה דיברת עכשיו עם חבר הכנסת פינדרוס על נושא שאתם רוצים להעלות והיוזמה הייתה של פינדרוס אבל אתה הקדמת אותו בהגשה במערכת, אתה תמוספר ראשון.

איתן גינזבורג: כי המזכירות עיוורת בהקשר הזה.

איתן גינזבורג: וגם הנשיאות בהקשר זה לא עושה את השיקולים שאתה מלין עליהם כאילו שאנחנו שוקלים פה שיקולים אחרים.

אבי מעוז: כשעשיתי כך, וכעשה כך מי מחברי הכנסת - -

איתן גינזבורג: יכול להיות, אדוני.

אבי מעוז: - - של הציונות הדתית, לא אושרה השאילתה.

אבי מעוז: לא אושר ההצעה לסדר.

איתן גינזבורג: אדוני, גם לי לא אושרה השבוע הצעה לדחופה לסדר.

רם שפע: - - -

איתן גינזבורג: גם לי לא אושרו כל מיני דברים השבוע שאני הגשתי.

איתן גינזבורג: אני חבר הנשיאות, לא אושרו.

איתן גינזבורג: מה לעשות?

אבי מעוז: לא.

אבי מעוז: אבל תיקח מתחילת המושב.

אבי מעוז: מתחילת המושב.

אבי מעוז: אני לא מדבר קונקרטית השבוע.

אבי מעוז: מתחילת המושב.

איתן גינזבורג: כשמגישים עשרות חברי כנסת בקשות, מגישים עשרות חברי הכנסת, זו עובדה, אז בסוף צריך לבחור.

איתן גינזבורג: ובוחרים מעטים.

איתן גינזבורג: בוחרים שלוש, בוחרים חמש, לעיתים שש.

איתן גינזבורג: בוחרים, לא הרבה.

איתן גינזבורג: כשיש סדר-יום עמוס במליאה, אז עושים שלוש הצעות לסדר.

איתן גינזבורג: וכשיש סדר-יום טיפה יותר מרווח, עושים חמש הצעות לסדר.

אבי מעוז: מצוין.

איתן גינזבורג: אין קביעה בתקנון.

איתן גינזבורג: יש רף מקסימלי.

איתן גינזבורג: ולכן אני אומר, החשדנות שלך כלפי הדבר הזה, אני אומר לך, אני יושב שם.

אבי מעוז: לא.

אבי מעוז: לא חשדנות.

אבי מעוז: תחושה, מה.

איתן גינזבורג: מעולם לא שקלנו, אני לפחות כחבר נשיאות לא שקלתי את זה.

איתן גינזבורג: אתמול התווכחו על הצעות לסדר.

איתן גינזבורג: אני חייב להגיד לכם, הינה בכנות.

איתן גינזבורג: והיה סגן יושב-ראש, אחד מהסגנים דווקא מהאופוזיציה, חשב שצריך לאשר את הצעה של מלכיאלי ושל זה בנושא תאונות דרכים.

מיכאל מלכיאלי: ולא אושר.

איתן גינזבורג: ולא אושר.

איתן גינזבורג: חשבו להעלות את ההצעה במקום הצעה אחרת.

מיכאל מלכיאלי: - - - ברור לי שהוא חושב שצריך לאשר.

אוסאמה סעדי: זה סיכום ששנת - - -

איתן גינזבורג: אבל אני אומר על הצעה הזאת איש לא דבר.

איתן גינזבורג: זה לא היה דבר שבמחלוקת.

איתן גינזבורג: ואני חוזר ואומר, אין שם רוב סגנים מהקואליציה, הם מהאופוזיציה.

איתן גינזבורג: ולכן לאט לכם, חברים.

מיכאל מלכיאלי: איתן, מה הייתה עמדתך בהתייחס לדברים שלי?

יואב קיש: עכשיו יש שם רוב.

איתן גינזבורג: מה?

יואב קיש: עכשיו יש שם רוב.

איתן גינזבורג: עכשיו יהיה רוב.

איתן גינזבורג: אבל לפחות הייתי יכול לומר שגם בנשיאות נהגנו ללא משוא פנים.

איתן גינזבורג: לפחות ככה, לפי התחושה שלי.

איתן גינזבורג: אני מבקש לסיים את הדיון בנושא הזה.

יריב לוין: רגע.

יריב לוין: אני ביקשתי לדבר.

איתן גינזבורג: אה.

איתן גינזבורג: לא שמתי לב.

איתן גינזבורג: בבקשה, מי את אתם רוצים?

יואב קיש: תחליט משנינו.

איתן גינזבורג: קיש, בבקשה.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני פשוט במהלך הדיון שמעתי את חבר הכנסת ווליד טאהא אומר שני דברים.

יואב קיש: אחד, הוא אומר שאתה לא מקשיב ליועצת המשפטית.

יואב קיש: הינה, יש פה עמדה של היועצת המשפטית.

יואב קיש: אז קודם כול, אני שמח לשמוע שמתחשבים בעמדות של היועצת המשפטית, כי הרגשה שלי היא שלא כל כך מתחשבים.

יואב קיש: אז קודם כול, זו בשורה.

יואב קיש: ואני מברך על כך.

יואב קיש: ואני מקווה שגם בדיון הבא אנחנו נראה התחשבות בעמדת הייעוץ המשפטי.

יואב קיש: זה אחד.

יואב קיש: שניים, גלבי ועדת האתיקה, זה שאין ועדת אתיקה אני לא יכול להתלונן על ההתנהגות הברוטלית של ווליד טאהא כיושב-ראש ועדת הפנים שבוועדה שלו.

יואב קיש: נכון, אני לא יכול.

יואב קיש: אבל תבינו, לא יהיו ועדות, לא אתיקה, לא ביקורת המדינה, לא כלום, עד שלא תפתרו את הנושא המהותי.

יואב קיש: זה בידיים שלכם, חברי הקואליציה.

יואב קיש: אם אתם רוצים שהבית הזה יחזור להיות בית שמתנהל ומייצג את הציבור כפי שנבחר, אז אנא תחזרו.

יואב קיש: הדבר מאוד פשוט.

יואב קיש: יש מכתב של יריב לוין שהגיע לפני שבועיים-שלושה.

יואב קיש: אפשר לתת תשובה.

יצחק פינדרוס: חודש.

איתן גינזבורג: אפילו יותר.

איתן גינזבורג: לדעתי, יותר.

יואב קיש: חודש.

יואב קיש: לתת תשובה.

יואב קיש: אם אתם רוצים לחזור להליך תקין, אנא תנו לנו את הייצוג הראוי שמגיע לנו ומפה אפשר יהיה להתקדם.

יואב קיש: זה לגבי זה.

איתן גינזבורג: תודה.

יואב קיש: עכשיו לגבי הנושא עצמו, אני אומר בצורה מאוד ברורה.

יואב קיש: אתה יודע, אני לא יושב בנשיאות, ואני לא יודע מה קורה בנשיאות.

יואב קיש: אבל הנושא הזה כבר עלה מספר פעמים וכל פעם נידחה ונידחה מחדש.

יואב קיש: אתם מבינים שהוא סופר משמעותי בשיח הציבורי.

יואב קיש: רואים את זה בהרבה מאוד מקומות.

יואב קיש: אני לא צריך להסביר כי את זה כולנו יודעים ורואים.

יואב קיש: וההרגשה של ההתעלמות המובהקת של הנשיאות מהדבר הזה מעוררת באמת הרגשה לא טובה.

יואב קיש: ואני אומר לכם, אני מבקש: תשקלו שוב את עמדתכם.

יואב קיש: כי זה נושא סופר חשוב, בלב שיח הציבורי.

יואב קיש: זה נכון שהוא, בואו נגיד ככה, מטריד אולי צד אחד של המפה, ואולי צד אחר של המפה הוא פחות מטריד, אבל הגיע הזמן שאת השיקולים האלה תשימו מחוץ לסל.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: ואגב, אתן לך עכשיו, חבר הכנסת לוין.

איתן גינזבורג: רק, אגב, חבר הכנסת מעוז, דיברת על שאילתה דחופה וביקשת לבדוק שאילתה דחופה.

איתן גינזבורג: אז הינה בדקו לי.

איתן גינזבורג: ורק לאחרונה אישרו לחברת הכנסת וולדיגר, שלדעתי גם היא מסיעתך, שאילתה דחופה.

איתן גינזבורג: אז כך שלא נראה לי שגם הטענה הזאת ממש עומדת.

אבי מעוז: תבדוק מתחילת המושב עד היום.

אבי מעוז: לא היה לחבר כנסת אחד.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: הינה, הראיתי לך דוגמאות גם של בן גביר השבוע ושל וולדיגר לפני כמה שבועות.

אבי מעוז: לבדוק את הצעות לסדר.

איתן גינזבורג: ואני מניח שאם אבדוק בצורה טיפה יותר אמפירית, נדע שהטענות היו קצת יותר מוגזמות.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה, חבר הכנסת

יריב לוין: טוב.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אני חושב שהדברים שאמרת ביחס למה שהיה בקדנציה הקודמת או למה שהיה בעבר, ותכף אני אתייחס אליהם, הם דברים יפים בשים לב לעובדה שבעבר הייתה כנסת מסודרת שגם אם לא כולם היו מרוצים כל הזמן מהכול, בסך הכול היו לה כללי משחק, ועל כללי המשחק האלה הקפדנו.

יריב לוין: והם נגעו לכל קשרת הנושאים והתחומים הרלוונטיים, החל מגיוון החלטות של הנשיאות באופן כזה שאף אחד לא ירגיש מקופח, בטח לא באופן שיטתי, ועד מצב שבו הסיעות יקבלו את הייצוג שמגיע להן בוועדות, ושימוש בסעיף 98 ייעשה רק כשבאמת צריך.

יריב לוין: וכל הדברים האל הרי כולנו יודעים נפרצו כולם לצד החוק הנורבגי שהפך בכלל את הכנסת למקום שהמשמעות שלו כמעט כבר לא קיימת.

יריב לוין: ואני חושב שדווקא על הרקע הזה אני הייתי מצפה להרבה יותר הקפדה ולהרבה יותר רגישות, כי אתם באים אלינו בטענות שאחרי שאתם לקחתם את הייצוג שמגיע לנו בוועדות, אנחנו לא משתפים עם זה פעולה, ואתם פשוט דוחקים אותנו – אני יכול לומר לך שיש קולות רבים כאלה באופוזיציה – למקום שגם עם הדברים שאנחנו עדיין כן שותפים להם, כי לפחות הרגשנו ששם עוד איכשהו מתנהלים הדברים באופן הגון וסביר, כמו הדיונים במליאה.

יריב לוין: גם משם אנחנו בסוף נדיר את רגלינו ולשם אנחנו צועדים, ואתם מצעידים אותנו לשם בעוצמה גדולה ובמהירות.

יריב לוין: אני לא בטוח שאם הייתי מקיים היום הצבעה בין חברי האופוזיציה בסוגיה הזאת, אם לא היה נמצא רוב לאנשים שהיו אומרים שגם אין טעם לבוא יותר לדיוני המליאה כפי שהם מתנהלים וכפי שהדברים נעשים.

יריב לוין: עכשיו אני אומר, אדוני היושב-ראש, תראה, מה יותר אבסורדי מהעובדה – אתה יודע, אפילו כבר הנראות לא מעניינת אף אחד.

יריב לוין: הרי אנחנו דנים בערעור על החלטת הנשיאות.

יריב לוין: זה נראה הגיוני שמי שינהל את הישיבה זה חבר נשיאות?

יריב לוין: אני שואל אותך באמת באופן אמיתי, איך זה נראה אפילו?

יריב לוין: מה הטעם בכלל בכל ההליך שמתנהל פה כשבניהול הישיבה יושב חבר נשיאות שעליו מערערים.

יריב לוין: אני לא שמעתי באף מקום שכשמע

יריב לוין: בירים על החלטה של מישהו הוא מנהל את הדיון בישיבה כדי להכריע בערעור שמוגש נגד ההחלטה שלו.

יריב לוין: עכשיו זה לא שאתה בודד פה.

יריב לוין: אתה אפילו לא יושב-ראש הוועדה.

יריב לוין: אז יושב-ראש הוועדה ברח בנסיבות שכולנו יודעים מה הן.

יריב לוין: אבל אפשר היה אפילו לתת לאחד מחברי הוועדה אחרים, למען הנראות לפחות, שינהל את הסעיף הזה.

יריב לוין: אפילו זה לא עובר בראש בכלל, הרי הכול על אוטומט, שום דבר כבר לא מעניין כאן.

יריב לוין: עכשיו אגיד עוד דבר.

יריב לוין: אני מסכים איתך.

יריב לוין: אני חושב שוועדת הכנסת צריכה להיזהר מאוד בקבלת ערעורים על החלטות הנשיאות.

יריב לוין: אני מסכים לגמרי.

יריב לוין: וכך נהגנו, ובצדק, וכך נהגו גם בעבר, מכיוון שבעיניי לפחות הסמכות היא של הנשיאות, והערעור נדרש באמת במקרים חריגים מאוד, ובעיקר כדי שיהיה בכל אופן איזשהו בלם בפני קיפוח, בטח מתמשך.

יריב לוין: אבל אני אזכיר לך מה בא בצד הדבר הזה.

יריב לוין: הלוא אנחנו הקפדנו תמיד שגם אם בישיבת נשיאות מסוימת לא יכולנו לאשר הצעה בגלל ריבוי ההצעות או בגלל איזשהו אילוץ אחר, אם דברים היו באמת באמת חשובים, בנפשם של אנשים, אני בעצמי הייתי אומר להם: תגישו, בבקשה; בפעם הבאה תאשרו.

יריב לוין: אני זוכר שאתה היית פונה אליי ואומר לי: תשמע, לחבר סיעתי כזה או אחר יש משהו שחשוב לו; לא הצלחנו לאשר הפעם.

יריב לוין: הייתי אומר: מאה אחוז, שידגיש פעם הבאה; נעשה כל מאמץ לאשר לו.

יריב לוין: אגיד אפילו יותר מזה.

יריב לוין: לא אחת, ויושב פה חבר הכנסת אוסאמה סעדי, הוא יעיד, הוא היה פונה אליי והיה אומר לי: תשמע, יש לי נושא.

יריב לוין: והוא היה מגיש אותו לבד, כי לא היה בנמצא מסיעות אחרות מי שהיה מוכן להצטרף לנושא הזה.

יריב לוין: אני חושב שברוב הפעמים נעשה מאמץ אמיתי להיענות לדברים האלה, אפילו אם אלה היו ההצעות של מציע בודד.

איתן גינזבורג: גם הנשיאות הזאת עשתה את זה.

אוסאמה סעדי: זה נכון.

יריב לוין: אני חושב שהדבר לא קיים פה.

איתן גינזבורג: לא, לא.

איתן גינזבורג: היא עשתה.

שלמה קרעי: איך עשתה, איתן?

שלמה קרעי: שש פעמים אנחנו מגישים את זה.

שלמה קרעי: שש.

יריב לוין: אני חושב שמה שביטא כאן חבר הכנסת אבי מעוז, אני לא זוכר שמישהו ביטא תחושה כזאת בעוצמה כזאת, וגם אם התחושה שלו היא אולי צד אחד מעבר, וזה לא באופן מוחלט אפס, אלא זו עומד על אחד במושב או מספרים מהסוג הזה, אני חושב שזה אומר דורשני, ואסור שזה יקרה.

יריב לוין: אגיד לך יותר מזה.

יריב לוין: זה בעיקר בעייתי על רקע המציאות בוועדות.

יריב לוין: אז לפחות את הכלים האלה, הפרלמנטריים, שישנם בתוך המליאה – אני חושב שהיה צריך לנקוט בגישה יותר מרחיבה.

יריב לוין: עכשיו, תראה גם מה קורה כאן.

יריב לוין: זה נכון, גם אנחנו לפעמים לא היינו מאשרים חמש הצעות לסדר-היום.

יריב לוין: אבל היינו עושים את זה באמת במצבים של בלית ברירה, כי ידענו שיש דיונים מאוד ארוכים באופן חריג, זה מצריך או היינו ביום שהוא חג, נמצא לקראת חג, או דברים מהסוג הזה.

יריב לוין: אני חושב שזה גם נעשה, בדרך כלל, בהסכמה רחבה מאוד.

יריב לוין: אבל מצב שבו באופן שיטתי – ותבדוק את זה – לא מאושרות כמעט שבוע אחרי שבוע, אין ניצול של המכסה, אגב, לא רק בהצעות לסדר-היום, אלא גם בשאילתות דחופות.

איתן גינזבורג: זה לא מגיע לנשיאות.

יריב לוין: לא חשוב.

יריב לוין: אבל אני מצייר לך תמונה.

יריב לוין: בוא, הרי כל אחד יכול להגיד: טוב, זה לא אני; זה לא שייך לי; לא נוגע לי.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: יש פה נהלים, אבל טוב.

יריב לוין: הרי בסוף כשיושבים בנשיאות, צריך לראות תמונה כוללת.

יריב לוין: וצריך לזכור שהכלים האלה הם כלים של חברי הכנסת.

יריב לוין: הכנסת מתחלקת לימים של ממשלה ולימים של הכנסת.

יריב לוין: ומה שנעשה פה באופן שיטתי הוא שמצמצמים את הזמן שניתן לחברי הכנסת כדי לפנות זמן לדברים נוספים של הממשלה.

יריב לוין: עכשיו, זה לא קורה פעם אחת.

יריב לוין: זה קורה כל שבוע כמעט.

יריב לוין: שוב, ממש כשיטה.

יריב לוין: ואני אומר עוד פעם, אלה דברים שלא היו אף פעם.

יריב לוין: אלה דברים שאסור שיקרו, ואלה דברים שיביאו אותנו עוד מעט למקום נוסף שאנחנו לא רוצים להיות בו, כי לשם זה הולך.

יריב לוין: ואני חושב שאתם חייבים לטפל בעניין הזה.

יריב לוין: והערה האחרונה לגוף ההצעה הזאת.

יריב לוין: תראה, לכנסת יש שלושה תפקידים: יש תפקיד אחד להיות זירה לדיון הציבורי; יש תפקיד שני – לחוקק; ויש תפקיד שלישי לא פחות חשוב של פיקוח על עבודת הממשלה.

יריב לוין: הכנסת, בהשוואה לפרלמנטים אחרים בעולם, וכולם כאן יודעים את זה, נעדרת כלים אמיתיים כדי לפקח על עבודת הממשלה.

יריב לוין: אנחנו נמצאים פה בנחיתות משמעותית לעומת מה שמקובל בפרלמנטים אחרים.

יריב לוין: אגב, כתוצאה מזה, גם העיסוק מוסט כמעט כולו לעולמות של חקיקה וחקיקה פרטית בהיקפים שלא קיימים במקומות אחרים, כי אין לך כלים לעשות את עבודת הפיקוח.

יריב לוין: עכשיו, כאשר יש אירוע שהוא בליבת הפיקוח שהכנסת נדרשת לו, של תפקיד כל כך בכיר במוסד שהוא מוסד שיקר לכולם, שצריך לעמוד מעל כל מחלוקת, כשיש באמת עננה כבדה מאוד גם על ההליך וגם על זהות מי שבסופו של דבר נבחר לעמוד בראשו – ואתה יודע מה, יכול להיות שמי שנבחר לעמוד בראשו ומי שניהל את ההליך גם להם יש אולי הסברים מצוינים, שהציבור לא מקבל אותם; יכול להיות שישכנעו אותנו; אני אתפלא, אני מודה, אבל אולי; אני לא חושב שאני צריך למנוע מהם את האפשרות הזו – ובאים חברי כנסת ומבקשים לדון בו, אז אם שבוע אחד זה לא מסתדר, יכול להיות, קורה, אמרתי.

יריב לוין: אבל אני חושב שזה חייב להיות, וזה חייב להיות, בטח על רקע העובדה שיש בעיה לבצע את עבודת הפיקוח דרך הוועדות בנסיבות שאנחנו נמצאים בהן.

יריב לוין: ולכן אני מבקש, ואני אפילו הייתי מציע לחבריי לא להצביע היום על הערעור, ולכבד את החלטת הנשיאות מהשבוע.

יריב לוין: אבל שההצעות האלה תוגשנה פעם נוספת, ושבאמת בנשיאות הבאה תפעיל את כובד משקלך ותתקבל החלטה פשוטה והגיונית לאשר את הדבר הזה.

יריב לוין: ואני חושב שכך ננהל את העניין בצורה נכונה וראויה.

איתן גינזבורג: תודה, אדוני.

שלמה קרעי: אני מקבל את הצעה של חברי חבר הכנסת לוין.

שלמה קרעי: אני מושך את בקשת הערעור שלי.

איתן גינזבורג: אני גם הייתי מציע – אגב, הערעור הוא על ידי אורית, לא על ידיך.

שלמה קרעי: אתה גם מושך בשם אורית סטרוק, אבי?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: בסדר.

יואב קיש: אני מייצג את אורית.

יואב קיש: ואני גם מקבל.

איתן גינזבורג: שלמה, אני קיבלתי על עצמי את ההחלטה שאתה מייצג את אורית.

שלמה קרעי: אז אני מושך גם של אורית סטרוק.

יואב קיש: היא ביקשה שאני אייצג, אבל אין בעיה.

יואב קיש: שלמה זה גם טוב.

איתן גינזבורג: אבל אני רק אומר, אני לא יודע אם דיברתם עם יושב-ראש הכנסת או לא, כי אלה באמת דברים – כשדיברת היושב-ראש לוין על זה שרואים את התמונה המלאה, אז אדוני יודע שמי שרואה את התמונה המלאה הוא רק יושב-ראש הכנסת ולא הסגנים.

איתן גינזבורג: אנחנו לא יודעים מי דיבר ומה היו השיקולים.

איתן גינזבורג: ואתה גם יודע, אדוני היושב-ראש, על פי רוב מי שמכתיב יותר מכל את הדברים הוא היושב-ראש.

שלמה קרעי: ואתה לא חושב שיש טעם לפגם, איתן, ששש פעמים אנחנו מגישים את הנושא הזה והוא נידחה?

איתן גינזבורג: אני מודה, חבר הכנסת קרעי, שאני לא זכרתי את זה.

איתן גינזבורג: אני לא שמתי לב לזה.

יואב קיש: אולי יצא טוב שאתה מנהל את הישיבה דווקא.

איתן גינזבורג: אני לא אפרט, אבל אני מציע לך, כי אני לא יודע אם עשית את זה עד כה, שפשוט תדבר עם היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תפנה אליו באופן אישי, תבדוק מה השיקולים ברמה הזאת.

איתן גינזבורג: אני גם אומר יותר מזה.

שלמה קרעי: אני מאוד מקצועי.

שלמה קרעי: אני לא רוצה עניינים אישיים שיכנסו לתוך זה.

איתן גינזבורג: בסדר.

שלמה קרעי: אני מגיש בקשה לדיון, מאוד פשוט.

שלמה קרעי: אתה מכיר את ההתנהלות של היושב-ראש כלפינו.

שלמה קרעי: פה לא צריך לכביר במילים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, תאפשר לי.

איתן גינזבורג: בסדר.

בועז טופורובסקי: - - -

איתן גינזבורג: תאפשר לי.

איתן גינזבורג: לכל אחד יש הלנות על ההתנהלות של האחר.

איתן גינזבורג: ואני מציע שאת הסיפור הזה בואו נשים מחוץ לחדר.

איתן גינזבורג: אני כן מציע שתשוחח עם היושב-ראש, תבדוק מדוע הדבר הזה נידחה ככל שנידחה.

איתן גינזבורג: אני פשוט לא זוכר את זה, אז אני לא רוצה לומר דברים שלא זה.

איתן גינזבורג: ואני אומר שאם זה לשבוע הבא, אני אשאל אם יש איזו סיבה מסוימת וכו'.

איתן גינזבורג: אני מוכן לשאול את השאלה הזאת, הגם שחבריך לא שאלו את זה.

איתן גינזבורג: אבל אם הערעור נמשך, אז אני מבקש להסתפק בדברים הללו.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להגיב ב-30 שניות.

איתן גינזבורג: בבקשה.

יצחק פינדרוס: אני רוצה משפט אחד.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לפנות אליך, לא כסגן יושב-ראש הכנסת, ואני באמת לא יודע כמה סגנים יש עוד פה בחדר, כי אני לא הצלחתי לצאת ראש מי הסגנים.

יצחק פינדרוס: אני כן רוצה, כיושב-ראש ועדת הכנסת כרגע, שוועדת הכנסת תפנה ליושב-ראש לשקול שוב.

יצחק פינדרוס: אם שש פעמים היה פה דיון, לשקול שוב כוועדת הכנסת, לא כסגן יושב-ראש.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך עוד פעם, אתה יושב כיושב-ראש ועדת הכנסת, שוועדת הכנסת פונה ליושב-ראש לשקול שוב את הדבר הזה.

יצחק פינדרוס: אין לנו עניין לבוא פה כל שבוע לאותו דיון.

בועז טופורובסקי: אני מתנגד.

יצחק פינדרוס: אם זה מציק לחברים ברמה הזאת, זה נושא שיכול להיות שכל שבוע זה היה עמוס, לא היה עמוס.

איתן גינזבורג: בואו.

איתן גינזבורג: אני בינתיים מציע, חברים, גם לדבר עם היושב-ראש.

איתן גינזבורג: חלק הרי דיברו על זה שהמקום הזה הוא הבית של הסכמות, זה בית של פשרות, זה בית של ההידברות.

איתן גינזבורג: אני מציע גם לחבר הכנסת קרעי לשוחח עם היושב-ראש ולבדוק.

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: אבל אני רוצה להתעקש כחבר ועדת הכנסת - - -

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: מאיפה באה ההצעה שלך, אדוני היושב-ראש?

יצחק פינדרוס: כוועדת הכנסת, לא כסגן היושב-ראש, וההמלצה לשקול שוב.

שלמה קרעי: לא, לא.

שלמה קרעי: אני מנסה להבין מאיפה היא באה?

שלמה קרעי: מה המקור?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: מה זה?

שלמה קרעי: זה צריך להיות תחנונים של חברי הכנסת ליושב-ראש?

שלמה קרעי: מה, לשחד אותו במשהו שיקבל את ההצעה שלנו?

שלמה קרעי: מה זה העניין הזה?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, אני לא באתי בגישה כזאת.

איתן גינזבורג: חבל שאתה לוקח את זה ככה.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: אבל זה בין השורות, איתן.

איתן גינזבורג: אני חוזר.

איתן גינזבורג: אני חוזר מדבריי.

איתן גינזבורג: אל תפנה אליו.

שלמה קרעי: תחזור בך מדבריך, כן.

שלמה קרעי: כי זה בין השורות.

איתן גינזבורג: באמת.

איתן גינזבורג: אני עובר לנושא הבא על סדר-היום.

איתן גינזבורג: באמת.

שלמה קרעי: וזה צריך להיות כאילו פרוטקציה.

שלמה קרעי: אני לא רוצה פרוטקציה.

שלמה קרעי: אני רוצה שהוא יאשר דיון שחברי כנסת מבקשים בו שש פעמים, פעם אחר פעם, בנושא מאוד חשוב.

איתן גינזבורג: טוב.

איתן גינזבורג: תודה, תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, סיימת את דבריך.

שלמה קרעי: לא יכול להיות שתסתמו את הפה.

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת קרעי.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: קביעת סדרי דיון מיוחדים, לפי סעיף 98 לתקנון הכנסת, בהצעות החוק הבאות:

איתן גינזבורג: הצעת חוק חומרי נפץ (תיקון מס 5); הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 137); והצעת חוק תכנון ובנייה (תיקון מס' 136).

איתן גינזבורג: הבקשות מובאות, לפי בקשת הנהלת הקואליציה, לצורך קביעת סדרי דיון.

איתן גינזבורג: אני מציע, ראשית, שחבר הכנסת טופורובסקי יציג את ההצעה.

בועז טופורובסקי: אוקיי.

בועז טופורובסקי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

בועז טופורובסקי: אני אתחיל בהצגת ההצעה, ואחר כך, מתי שאתה תגיד לי, אני גם אשמח לרשות דיבור, כי אני ארצה להסביר אותה.

יואב קיש: זה הרעיון, שתציג ותסביר.

איתן גינזבורג: תסביר אותה.

בועז טופורובסקי: אם אתה נותן את זה ביחד, מעולה.

בועז טופורובסקי: אנחנו מדברים בעצם על סדרי דיון מיוחדים בקריאה שנייה ושלישית בהצעות החוק הבאות: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון 136) התשפ"ב–2021; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון 137) (והוראת שעה) התשפ"ב–2022; הצעת חוק חומרי נפץ (תיקון מס' 5) התשפ"ב–2021.

בועז טופורובסקי: אנחנו רוצים להעביר את הצעות החוק האלה עוד השבוע.

בועז טופורובסקי: שתי הצעות חוק הן הצעות חוק שפג תוקפן – חריש וחומרי הנפץ.

בועז טופורובסקי: חריש כבר פג תוקף.

בועז טופורובסקי: חומרי הנפץ יפוג תוקף ב-6 בינואר.

בועז טופורובסקי: והצעת חוק החשמל, זו הצעה שאין לנו ברירה אלא להגיש עליה סעיף 98.

יצחק פינדרוס: איזה מספר זה הצעה של חוק אורבך ?

יואב קיש: חשמל זה 136.

איתן גינזבורג: חשמל 136.

איתן גינזבורג: חריש 137.

בועז טופורובסקי: חשמל זה 136.

יצחק פינדרוס: 136 זה אורבך ו-137 זה?

איתן גינזבורג: זה חריש.

איתן גינזבורג: וחשמל זה 136.

איתן גינזבורג: זה הוועדה המקומית לתכנון הבנייה בחריש.

יצחק פינדרוס: חוק אורבך.

בועז טופורובסקי: אין קשר לאורבך.

בועז טופורובסקי: על ההצעות האלה הוגשו יותר מ-100 שעות דיבור.

שלמה קרעי: פחות מ-100, פחות.

בועז טופורובסקי: על ההצעות האלה הוגשו יותר מ-100 שעות דיבור.

בועז טופורובסקי: רק על הצעת חוק החשמל 93.3 שעות דיבור.

שלמה קרעי: על חוק החשמל פחות.

איתן גינזבורג: רגע, רגע.

איתן גינזבורג: אל תפריע, נו.

איתן גינזבורג: תכף תקבל את רשות הדיבור.

איתן גינזבורג: אי-אפשר ככה.

בועז טופורובסקי: תגיד, אתה כאילו רוצה לפרשן אותי גם?

שלמה קרעי: כן.

איתן גינזבורג: סליחה.

איתן גינזבורג: אל תפנה אליו.

בועז טופורובסקי: לגבי מה שקורה כאן, תראו, אני הייתי בין אנשים שנלחמו מאוד בתוך הקואליציה בשביל לנסות להגיע להבנות ולהסדרה עם האופוזיציה.

בועז טופורובסקי: כל האנשים שהם ותיקים בבניין, ואני סומך על דעתם, אמרו לי והסבירו לי וצחקו עליי ואמרו לי - -

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: אל תנסה בכלל.

איתן גינזבורג: די, נו.

איתן גינזבורג: מספיק.

בועז טופורובסקי: שאלה ניסיונות סרק, שהאופוזיציה רואה כל ניסיון כזה כחולשה.

בועז טופורובסקי: והם קיבלו, והם תחת איזושהי הנחיה מלמעלה להוציא מלגיטימציה את הכנסת.

בועז טופורובסקי: אני בהתחלה חשבתי שזה לא נכון, אמרתי אולי הם הפכו לא לגיטימי את מפכ"ל המשטרה אחרי שהוא הגיש המלצה, אחרי שהמשטרה מגישה המלצה להעמיד לדין את מי שהיום ראש האופוזיציה; אחר כך את הפרקליטות; אחר כך את היועץ המשפטי לממשלה, שזה מעניין שעכשיו אתה נתלה על יועץ משפטי אחר; ואחר כך גם את הכנסת, ואפילו את מדינת ישראל, כל עוד הם לא בשליטתם.

בועז טופורובסקי: והינה, אפילו גם שמענו הרגע את חבר הכנסת לוין בא ומאיים בצורה כזו או אחרת שעוד מעט הם גם יחרימו את המליאה, שגם לטענתו, התנהלה כמו שצריך.

בועז טופורובסקי: אני לא ראיתי כזאת מליאה ובחיים שלי, אומנם אני לא חבר כנסת כל חיי, אבל אני שם לב למליאה עם קללות וגידופים ועם חברי האופוזיציה - - -

יריב לוין: לא אמרתי שהיא התנהלה כמו שצריך.

יריב לוין: אמרתי שיחסית למה שקורה בוועדות, עוד התנהלה - - -

בועז טופורובסקי: אין ועדות כי אתם לא מוכנים להקים אותן.

בועז טופורובסקי: זו אופוזיציה שבאה ומקללת ומגדפת.

בועז טופורובסקי: אין לה שוב כבוד למקום הזה, לדמוקרטיה הישראלית - -

מיכאל מלכיאלי: זו קואליציה שעושה את זה ליושב-ראש הכנסת.

בועז טופורובסקי: - - ולכל דבר, לכל מה שנוצר.

בועז טופורובסקי: בכל מקום שבו אתם מאבדים שליטה, אתם פשוט הולכים ועושים מהלכים להפוך אותו ללא לגיטימי.

בועז טופורובסקי: ומכיוון שחבר הכנסת יריב לוין קרא הודעת SMS אישית שאני שלחתי לו באחת מהישיבות הקודמות, אני גם מרשה לעצמי להגיד שבאחת מהישיבה אתה קראת הודעת SMS שאני כתבתי.

יריב לוין: לא נכון.

יריב לוין: חבר הכנסת טופורובסקי, אני קראתי הודעה שאני כתבתי אליך, לא הודעה שאתה כתבת אליי.

יריב לוין: אל תשקר.

בועז טופורובסקי: ואני לא מכיר כזו התנהלות.

יריב לוין: חבר הכנסת טופורובסקי, אל תשקר ותחזור בך מהדברים.

בועז טופורובסקי: ואם אתה קראת הודעה שאתה כתבת אליי, גם בסדר.

יריב לוין: אני לא קראתי.

יריב לוין: מותר לי לקרוא דברים שאני כתבתי.

בועז טופורובסקי: אני בחיים לא מקריא, לא מקריא.

יריב לוין: אני לא קראתי מילה שאתה כתבת.

בועז טופורובסקי: אתה יודע מה, אין בעיות.

יריב לוין: חבר הכנסת טופורובסקי, תחזור בך.

בועז טופורובסקי: אין בעיות שאתה מקריא הודעה, לא מעניין אותי.

יריב לוין: תחזור בך.

איתן גינזבורג: הינה, חוזר בו.

איתן גינזבורג: הוא חוזר בו.

יריב לוין: מותר לי להקריא דברים שאני כתבתי.

איתן גינזבורג: אבל הוא חוזר בו, חבר הכנסת לוין.

יריב לוין: לא קראתי אף מילה שאתה כתבת.

איתן גינזבורג: אז הוא אמר, הוא חוזר בו.

יריב לוין: אל תשקר.

בועז טופורובסקי: כיוון שבקודים שלי, יכול להיות שהם שונים משלך, לא מקריאים אף הודעות שנכתבות בין אנשים, אז זה משהו אחר.

יריב לוין: אסור לי לומר מה אמרתי לך?

יריב לוין: מה, זה סוד מה שאמרתי לך?

יריב לוין: אני לא מבין.

בועז טופורובסקי: לכן אני רוצה גם להזכיר שההצעה של האופוזיציה - - -

יריב לוין: נטענה טענה כלפיי שהסכמתי למשהו, אמרתי: רבותיי, לא נכון.

בועז טופורובסקי: אני אמרתי לך זאת בהודעה אישית.

יריב לוין: הינה, מה שאמרתי.

יריב לוין: מה, אסור לי להגיד מה אמרתי?

יריב לוין: אני לא מבין.

יריב לוין: ממתי יש חיסיון שלאדם אסור להגיד מה הוא עצמו אמר?

בועז טופורובסקי: תעשה מה שאתה רוצה.

בועז טופורובסקי: אין בעיה.

בועז טופורובסקי: אם מבחינתך - - -

יריב לוין: מה אתה מדבר?

יריב לוין: על איזה הודעות?

יריב לוין: מה הזה הסיפורים האלה?

שלמה קרעי: טופורובסקי, תתבייש.

שלמה קרעי: אתה חתיכת צבוע.

שלמה קרעי: תודה שטעית.

שלמה קרעי: תודה.

יריב לוין: מה זה הסיפורים האלה?

יריב לוין: תתבייש לך.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

שלמה קרעי: רגע, תקרא.

איתן גינזבורג: וגם פעם שנייה אני קורא אותך לסדר.

שלמה קרעי: יופי.

איתן גינזבורג: אתה רוצה גם לצאת?

שלמה קרעי: איתן, אתה לא מאיים עליי.

איתן גינזבורג: אתה רוצה לצאת להירגע?

שלמה קרעי: אתה לא מאיים עליי.

איתן גינזבורג: אתה מפריע לדיון.

יריב לוין: רק מה שאתה כתבת לא אגיד.

שלמה קרעי: אתה לא מאיים עליי.

איתן גינזבורג: אתה מפריע לדיון, שלמה.

שלמה קרעי: אתה מפריע לדיון.

איתן גינזבורג: אז תצא החוצה, בבקשה.

שלמה קרעי: אתה מפריע לדיון.

איתן גינזבורג: תצא החוצה, שלמה.

שלמה קרעי: לא רוצה לצאת.

איתן גינזבורג: אז אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.

שלמה קרעי: תקרא לסדר פעם שלישית.

איתן גינזבורג: אז תצא.

איתן גינזבורג: די.

שלמה קרעי: בושה וחרפה.

שלמה קרעי: אתם הקוזק הנגזל בדמות שני הדיקטטורים הכי הגדולים שיושבים כאן בראשות הוועדה.

איתן גינזבורג: די.

איתן גינזבורג: אני לא אתן לדבר.

איתן גינזבורג: צא, בבקשה.

איתן גינזבורג: אני מתאפק כלפייך כל הישיבה.

איתן גינזבורג: אין אחד שמדבר שאתה לא מפריע לו.

איתן גינזבורג: אפילו ליריב לוין אתה מפריע.

שלמה קרעי: עם איפוק כזה עוד תקבל צל"ש האיפוק.

שלמה קרעי: (חבר הכנסת שלמה קרעי הוצא מהאולם)

איתן גינזבורג: אני מודה לך על העיטורים שאתה מעניק פה לאנשים.

איתן גינזבורג: בבקשה.

בועז טופורובסקי: גם אם חבר הכנסת לוין, מבחינתו זה בסדר להקריא הודעות שהוא כתב לי, אני לא מכיר את זה.

בועז טופורובסקי: אבל אני רוצה להזכיר ישיבות שבהן הקואליציה הציעה לאופוזיציה את ההצעה האחרונה שהצענו.

בועז טופורובסקי: ההצעה הייתה, על פניו, מקובלת על האופוזיציה.

בועז טופורובסקי: ואז חזרו אלינו עם תשובה שהציונות הדתית לא מקבלת את הפער של שניים בכספים.

בועז טופורובסקי: ומאז פתאום זה נהיה סימן הדגל של כל הסיפור הזה.

בועז טופורובסקי: ולאחר מכן ניסינו גם כל הזמן להגיע להבנות.

בועז טופורובסקי: אני עברתי אישית שבועות, שאני הגעתי להסכמות עם האופוזיציה וקיבלתי על זה בראש בקואליציה.

בועז טופורובסקי: והינה, ולא הייתה איזשהו דרך, הדדיות, מבחינת האופוזיציה בשום התנהלות, עם צעקות, עם שקרים, עם תהליך שבו הם גם הופכים ללא לגיטימית את יושבת-ראש הקואליציה.

בועז טופורובסקי: זאת אומרת, כל תפקיד רשמי במדינת ישראל שלא מסתדר להם, הם הופכים אותו ללא לגיטימי.

בועז טופורובסקי: עכשיו זה גם יושב-ראש הכנסת.

בועז טופורובסקי: הרי הם החרימו את ישיבות הנשיאות.

בועז טופורובסקי: עכשיו הם מאיימים להחרים את ישיבות המליאה עצמה.

בועז טופורובסקי: זה המודל שלהם.

בועז טופורובסקי: כל מקום שהם לא שולטים בו, הם מחרימים והופכים אותו ללא לגיטימי.

בועז טופורובסקי: ואני מבין את זה.

בועז טופורובסקי: גם הכרזת מלחמה שהייתה לפני שבועיים או שלושה של ראש האופוזיציה יצאה שבטעות הייתה יום אחרי שלא אישרו למשפחתו אבטחה.

בועז טופורובסקי: אני לא יודע אם זה מקריות או לא.

בועז טופורובסקי: זה, על זה יגידו.

יצחק פינדרוס: אתה מטעה.

יצחק פינדרוס: לא אישרו לאיתמר בן גביר.

בועז טופורובסקי: עכשיו אני רוצה לדבר לגופו של עניין, לגבי החקיקה.

בועז טופורובסקי: האופוזיציה, כחלק מהתהליך להפוך את מדינת ישראל ללא לגיטימית, מנסה לעשות deadlock במשכן.

בועז טופורובסקי: והניסיון שלהם לעשות deadlock במשכן מבחינתם גם בא על חשבון טובת מדינת ישראל.

בועז טופורובסקי: ראינו שאפילו את חוק האזרחות, שהם בעצמם חוקקו והם סומכים בהם בעצמם, עזרו להפיל את הארכת התוקף שלו, והרבה מאוד חוקים כל הזמן, גם חוקים שכשהמפלגה שלי הייתה באופוזיציה היא דאגה להעביר, דאגה להעביר לפעמים יותר מעשרה, 20 חוקים בימי ההצבעות, לא למשוך זמן, אלא על דברים מהותיים, כאן יש לנו אופוזיציה שכל דבר מבחינתה זה משהו למשוך זמן, אפשרות לעשות deadlock על הכנסת ולתקוע את מדינת ישראל.

בועז טופורובסקי: אני מאמין שאופוזיציה צריכה להילחם בקואליציה, צריכה לרצות להחליף את השלטון, אבל בחיים, בחיים לא לעשות מהלכים ביודעין שפוגעים במדינת ישראל.

בועז טופורובסקי: והדבר הזה חייב להיפסק.

בועז טופורובסקי: אנחנו הגענו למצב בכנסת שכל חוק, כל חוק בא עם מלא שעות דיון, עם מלא הסתייגויות.

בועז טופורובסקי: אם אנחנו לא נעשה סדרי דיון מיוחדים, הכנסת הזאת אולי תחוקק חוק אחד בשבוע.

בועז טופורובסקי: ולאמירות שהדברים האלה השתנו אילו - -

מיכאל מלכיאלי: פחות נזקים לעם ישראל.

בועז טופורובסקי: - - אילו רק נסכים איתם על הוועדות, אני פעם האמנתי בזה, באמת האמנתי בזה.

בועז טופורובסקי: עכשיו אני בטוח ב-100% שזה שקר, שגם אם עכשיו נביא להם את מה שהם רוצים בוועדות, יום אחרי זה או שבוע אחרי זה הם ימצאו איזו סיבה אחרת שמאיימת, אני לא יודע על מה, בטח סביב תקציבים, ואז יעשו גם, ישברו את הכלים ויגידו: רק תפתרו את הסיבה הזאת, כי זה מה שהם עושים כל הזמן.

בועז טופורובסקי: עד אז אנחנו נחרים, נעשה, נבלגן, נעשה בלגן והכול.

בועז טופורובסקי: ולכן בגלל שהאופוזיציה הזאת הוכיחה פעם אחר פעם שכאשר נותנים לה יד היא כורתת אותה, היא כורתת אותה, אנחנו בקואליציה הבנו והגענו למסקנה שפשוט, לצערי, אין עם מי לדבר.

בועז טופורובסקי: אנחנו מוכנים לדבר.

בועז טופורובסקי: יושבים כאן ורוצים לדבר.

בועז טופורובסקי: האמירות כאילו: שלחנו מכתב ולא עניתם.

בועז טופורובסקי: עשו לי טובה, אנחנו לא ילדים בגן.

בועז טופורובסקי: המכתב הזה כאילו ביטל את כל מה שדיברנו עליו.

בועז טופורובסקי: אתם ניגשתם לבג"ץ או אנשים אצלכם ניגשו לבג"ץ.

בועז טופורובסקי: בג"ץ אמר שההסדר שהצענו מניח את הדעת.

בועז טופורובסקי: הוא זרק אתכם מכל המדרגות, ופתאום כבר בג"ץ עוד פעם לא לגיטימי.

בועז טופורובסקי: זה היה נחמד לבדוק את בג"ץ לשנייה, אולי הוא יעזור לכם, אבל אחר כך לחזור לזה שהוא לא לגיטימי.

בועז טופורובסקי: אז תפסיקו לעבוד על עצמכם בעיניים.

בועז טופורובסקי: אנשים בתוך האופוזיציה כבר לא מאמינים למה שאתם אומרים, ואומרים שיש כאן אנשים שמנהלים את האופוזיציה, והם פשוט מחורפנים, סליחה על השפה.

בועז טופורובסקי: אתם יודעים מה, אני מצטער על המילה.

בועז טופורובסקי: אני לא צריך להגיד מחורפנים.

בועז טופורובסקי: נוהגים בצורה שהיא לא מכבדת.

מיכאל מלכיאלי: שמזכירה אנשים מחורפנים.

איתן גינזבורג: תודה.

בועז טופורובסקי: זה לגבי סדרי הדיון.

בועז טופורובסקי: לכן בגלל שיש כאן שני חוקים פגי תוקף ועוד חוקים עם כמות שעות בלתי הגיוניות, אנחנו מציעים, וגם עשינו התאמה לגודל ההסתייגויות ולגודל השעות במהלך השבוע בשביל להתאים את זה וליצור סדרי דיון מיוחדים, כדי שנוכל להעביר את זה ולוודא שיהיו במדינת ישראל ממשלה, שלטון, כנסת, מתפקדים, ולא ניתן לאופוזיציה להרוס את המדינה.

בועז טופורובסקי: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

ארבל אסטרחן: צריך להציג את ההצעה רק.

איתן גינזבורג: תציג את ההצעה.

בועז טופורובסקי: להקריא את זה?

ארבל אסטרחן: כן.

איתן גינזבורג: לא את הכול.

איתן גינזבורג: תציג את הדברים העיקריים.

בועז טופורובסקי: על שלוש הצעות החוק המצויות על סדר-יומה של הכנסת השבוע הוגשו הסתייגויות רבות.

בועז טופורובסקי: מרביתן על ידי סיעות שלמות כלהלן.

איתן גינזבורג: לא צריך עכשיו להקריא את כל זה.

איתן גינזבורג: תגיד מה העקרונות של הצעה.

ארבל אסטרחן: אחת - - -

איתן גינזבורג: שנייה, ארבל.

איתן גינזבורג: אני הבנתי.

איתן גינזבורג: מה העקרונות של ההצעה, מה אתה מציע לגבי חוק, חוק זה, חוק זה.

בועז טופורובסקי: אוקיי.

בועז טופורובסקי: להצעת חוק החשמל שבה הוגשו 108 הסתייגויות ו-50 הסתייגויות חליפיות אשר היו מאפשרות הנפקה של 93.3 שעות, אנחנו מציעים כי ביום ג', היום, בסדר-היום, ברגע שיסתיים סדר-היום הרגיל, זה יכול להיות 18:00, זה יכול להיות 17:00, הנמקת ההסתייגויות תתחיל ותימשך ברציפות במשך כ-14 שעות, עד השעה 08:00, לכל היותר, בבוקר של יום ד'.

בועז טופורובסקי: אם לא יהיו דוברים במליאה שיבקשו לנמק את ההסתייגויות – הרי זה לא הגיוני, כי זה חוק כל כך חשוב, ברור שהאופוזיציה תמלא את כל השעות, כי הם רצו 93 שעות – אז תהיה הפסקה עד השעה 08:00.

מיכאל מלכיאלי: - - -

בועז טופורובסקי: בשעה זו יישמעו דברי סיכום ויחלו הצבעות.

בועז טופורובסקי: על כל ההסתייגויות, וההסתייגויות החליפיות, יתקיימו 30 הצבעות בלבד, לפי בחירת האופוזיציה.

בועז טופורובסקי: אם סיעות אופוזיציה לא יודיעו מה ההסתייגויות עליהן הן מבקשות להצביע, תתקיים הצבעה לפי סדר רישום ההסתייגויות.

בועז טופורובסקי: לגבי הצעת החוק השנייה, הצעת חוק (תיקון מס' 137), זה חריש, שם קוד חריש, הוגשו שש הסתייגויות אשר מאפשרות הנמקה של 26 שעות.

בועז טופורובסקי: ולכן אנחנו רוצים כי היא תהיה – איפה זה?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: זה לא חריש.

איתן גינזבורג: חומרי נפץ יהיה 26 שעות.

יריב לוין: מה זה חשוב, אדוני היושב ראש?

בועז טופורובסקי: תהיה, סליחה, הינה, בסדר.

בועז טופורובסקי: זה חריש.

בועז טופורובסקי: זה כן חריש.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: זה לא חריש.

אבי מעוז: ביחד.

אבי מעוז: זה ביחד.

איתן גינזבורג: טוב.

איתן גינזבורג: לגבי חומרי נפץ מבוקש שש הסתייגויות של 26 שעות.

איתן גינזבורג: מבוקש לדבר שלוש שעות.

איתן גינזבורג: וישובץ החל ממחר, ביום ד'.

אבי מעוז: אה, זה בסוף סדר-היום.

איתן גינזבורג: בסוף סדר-היום.

איתן גינזבורג: ולעניין תיקון חוק תכנון ובנייה, מה שמיוחד, הוועדה המיוחדת של חריש, הוגשו עשר הסתייגויות ושמונה חליפיות, בסך הכול 18 הצבעות, 20 שעות דיבור.

איתן גינזבורג: מציעה הקואליציה לא יותר משלוש הצבעות.

איתן גינזבורג: ולגבי השעות, אני רואה?

בועז טופורובסקי: שלוש שעות.

איתן גינזבורג: זה שלוש שעות הצבעה.

איתן גינזבורג: טוב, זו ההצעה.

איתן גינזבורג: והיא גם מונחת בפני כולם.

איתן גינזבורג: אז נראה לי שהפירוט היה פירוט יתר.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה, חבר הכנסת קיש, ראשון הדוברים.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: תודה, היושב-ראש.

יואב קיש: אני אתייחס, ראשית, לדברים שאמר חבר הכנסת טופורובסקי ברמה העקרונית, ואחרי זה, כמובן, לנושא הספציפי עצמו.

יואב קיש: קודם כול, שהמושג deadlock שדיברת עליו מקובל כשיש שוויון ואין מי שמכריע.

יואב קיש: הוא לא מושג מקובל בקואליציה-אופוזיציה כשאתם עם רוב מובנה.

יואב קיש: אתה יכול להגיד: צוואר בקבוק, מעכבים חקיקה.

יואב קיש: deadlock זה כששווים ואין מי שיכריע.

יואב קיש: אז אין פה deadlock.

בועז טופורובסקי: בדיוק.

בועז טופורובסקי: אתם מנסים לשנות את המשוואה.

בועז טופורובסקי: זה העניין.

יואב קיש: לא הפרעתי לך.

בועז טופורובסקי: סליחה.

בועז טופורובסקי: סליחה.

יואב קיש: אמרת הרבה דברים שהתנגדתי, כולל האשמה חסרת השחר כלפי יריב לוין.

איתן גינזבורג: אני אגן על זכותך, אדוני קיש, כן.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אז קודם כול, זה לא deadlock.

יואב קיש: ואמרת עוד משפט: כשממפלגה שלי הייתה באופוזיציה, אז התנהגנו כך וכך.

יואב קיש: כשהמפלגה שלך הייתה באופוזיציה, היא קיבלה ייצוג הולם בוועדות הכנסת.

יואב קיש: היא קיבלה יחס הוגן בכנסת, ולא הייתה דריסה של האופוזיציה כמו שקורה פה.

יואב קיש: אז הָא בְּהָא תַּלְיָא.

יואב קיש: וכשאתה אומר על המכתב שאפילו לא השבתם, אז אולי תנסה.

יואב קיש: תן תשובה למכתב, תשובה עניינית, ותראה.

יואב קיש: אני אומר לך בצורה מאוד ברורה, הקלפים והכל בידיים של הקואליציה.

יואב קיש: ככה זה עובד בכנסת.

יואב קיש: האחריות גם בסוף נופלת על הכתפיים שלכם.

יואב קיש: וכל עוד אתם מתעלמים במודע, כנראה, כי זה מה שאמרו לכם, כי זו לא החלטה שלכם, להתעלם במודע מההצעה של האופוזיציה, אפילו בשלילה מוחלטת, אני מבקש, תביאו הצעה בכתב.

יואב קיש: נראה מה ההצעה שלכם.

יואב קיש: הכול היה רק דיבורים.

יואב קיש: עכשיו לגבי הדיבורים.

יואב קיש: עכשיו אני מצטער, אני אומר את עמדתי האישית, בסדר?

יואב קיש: הניסיון שלי עם יושבת-ראש הקואליציה עידית סילמן הוא שכל פעם שהיא אמרה לי משהו, זה התגלה כשקר.

יואב קיש: לא רק שהתגלה כשקר, גם אחרי זה שאִמַּתָּ אותה, אז היא פתאום שינתה גרסה על גרסה על גרסה.

יואב קיש: אז כשהיא משקרת ללא הפסקה, לי, אני אומרת הסובייקטיבית – היא לא פה, אני מתנצל – אבל זה קשור לכל האירוע שהיה פה.

יואב קיש: לא יכול להיות שאנחנו נוכל לעבוד איתה.

יואב קיש: אנחנו לא מאמינים למילה שלה.

יואב קיש: אני אומר לך את זה בכנות.

יואב קיש: אני לא יודע איך אצלכם.

יואב קיש: היא גרמה לקושניר להפר קיזוז בגלל שהיא שיקרה לו ביום רביעי בערב.

יואב קיש: זה חלק מהדוגמה להתנהלות שלה.

יואב קיש: ולכן היא, מבחינתנו, לא בר שיח, כי אתה לא יכול לנהל שיח אמיתי עם בן אדם שכל שנייה אומר לך משהו וכשאתה חושב שמה שהוא אומר זה נכון, זה שקר.

יואב קיש: וכשאתה בא ואומר: אבל אמרת, היא אומרת: לא אמרתי.

יואב קיש: אי-אפשר.

יואב קיש: ולכן האירוע, אולי חלקו לכל הסיפור הזה, הוא שיש לכם יושבת-ראש קואליציה שבאופוזיציה לא מאמינים למילה שלה.

יואב קיש: זו בעיה אחת אובייקטיבית.

יואב קיש: אני לא יודע מה אתם רוצים לעשות איתה, אבל זו הבעיה.

יואב קיש: אני יכול לומר לך שכל פעם שהיה סיכום עם האופוזיציה, עמדנו בו.

יואב קיש: והייתה תקופה שניסינו.

יואב קיש: וכשאנחנו ראינו שאתם את נושא הוועדות לא מתכוונים להזיז, אמרנו שאנחנו לא יכולים להגיע איתכם לסיכומים.

יואב קיש: אי-אפשר להמשיך בהסכמות מצד אחד, כשמצד שני יש אי-הסכמות כאלה מהותיות בנושא הוועדות.

יואב קיש: ולכן אין הסכמות.

יואב קיש: איפה אנו יכולים למצוא הסכמות?

יואב קיש: כמו אתמול בלילה.

יואב קיש: מה היו ההסכמות אתמול בלילה?

יואב קיש: אתם החלטתם להוריד ממילא את החוקים האלה.

יואב קיש: אמרתי לכם: אפשר להישאר פה עד 06:00, אין בעיה; אם אתם תורידו מהסדר-היום, נרד.

יואב קיש: עכשיו, שתבין, הרי היה לי ויכוח איתך, גם התנצלתי שצעקתי עליך, כי הבנתי שלא היית בתמונה אז.

יואב קיש: אבל תחשוב שאני לפני רגע סגרתי כאילו את אותו מתווה עם מירב – לא איתן, אני רוצה שתישאר.

יואב קיש: אני מבקש ממך.

איתן גינזבורג: אני הולך וחוזר.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אז אני אחכה.

יואב קיש: אני מבקש ממך, אני לא הולך להאריך.

יואב קיש: אני מדבר עניינית לחלוטין.

איתן גינזבורג: לא, לא.

איתן גינזבורג: אני חוזר.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: תן לי.

יואב קיש: אני לא אסיים עוד הרבה זמן.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: בסדר.

יואב קיש: ואז אתה עוד אומר לי: אז אנחנו נכניס שתי קריאות.

יואב קיש: אתה מבין איזו סיטואציה זה מייצר?

יואב קיש: אני שם את זה בצד.

יואב קיש: אני עכשיו רוצה לדבר על הנושא המהותי, נושא העניין.

יואב קיש: יש לנו שלושה חוקים, בסדר?

יואב קיש: חוק החשמל, חברים פה רוצים לקרוא לו חוק אורבך, אני מתנצל, ווליד, אבל זו האווירה.

יואב קיש: חוק החשמל.

יואב קיש: יש לנו את חוק חריש, ויש לנו את חוק חומרי הנפץ.

יואב קיש: החוק היחידי שיש בו דחיפות מכל שלושתם, זה חוק חומרי הנפץ.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: כי הוא פג תוקף בין חמישי לשישי.

יואב קיש: חוק החשמל אין לו דחיפות, הדחיפות היחידה זה - - -

אבי מעוז: חריש גם פג תוקף, כבר מזמן.

יואב קיש: אז שנייה.

יואב קיש: תן לי להסביר, אבי.

יואב קיש: אני מבקש לא להפריע לי.

יואב קיש: החוק היחידי משלושת החוקים האלה שיש לו פג תוקף ביום חמישי לשישי הוא חוק חומרי הנפץ.

יואב קיש: זה בדיוק העניין.

יואב קיש: בעצם חוק חריש כבר פג תוקף לפני שבועיים.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: כי חבר הכנסת ווליד טאהא אמר:

יואב קיש: אני לא מעביר את חריש לפני שעובר חוק החשמל.

יואב קיש: הכול פוליטי.

יואב קיש: אז עכשיו אתם גם באים ואומרים: חריש דחוף, אחרי שהוא פג תוקף שבעצם אתם הבאתם אותו למצב הזה, בגלל נושאים פוליטיים, לא שום דבר אחר.

יואב קיש: עכשיו, מה קורה?

יואב קיש: אם הייתם מתנהלים ובאים לייעוץ המשפטי – ופה אני פונה לייעוץ המשפטי, אני מבקש לקבל את עמדתכם בצורה מסודרת ובכתב, כי הרי לא יכול להיות שבשביל לפתור נושאים פוליטיים משתמשים בסעיף 98.

יואב קיש: הרי מה היה נכון לעשות?

יואב קיש: נכון היה לעשות 98 על חוק חומרי הנפץ, להביא אותו, במקום חוק החשמל, להביא אותו, כמו שאתם עושים הצבעה מחר בבוקר, ופתרתם את בעיית חוק חומרי הנפץ.

יואב קיש: הוא היה עובר.

יואב קיש: ואת חוק חריש תעשו עליו שבוע הבא 90 שעות, זה יותר מדי?

יואב קיש: סליחה, החוק חשמל, תעשו עליו 20 שעות דיבור, עשה עשר שעות, אבל אין לו לחץ.

יואב קיש: לשום חוק אין לחץ, גם חריש אין לחץ, גם חשמל אין לחץ.

יואב קיש: יש רק לחץ פוליטי.

יואב קיש: ולזה אתם לא יכולים להתכחש.

יואב קיש: בגלל זה חריש איבד תוקף, כי ווליד לא היה מוכן להעביר אותו.

יואב קיש: אז מה אתם אומרים?

יואב קיש: אתם מנצלים למיקי – ואני הולך לדבר גם עם יושב-ראש הכנסת.

יואב קיש: הוא אמר: אני בהחלט, כשיש דד-ליין, אני אשים.

יואב קיש: אבל מה האבסורד?

יואב קיש: אתם יכולים לשים את חומרי הנפץ עם הדד-ליין עכשיו, ואז אולי גם היועץ המשפטי יתמוך בכם.

יואב קיש: אבל לא, יש לכם דד-ליין פוליטי.

יואב קיש: ואתם מנצלים את סעיף 98 פוליטית, לבזות את הכנסת.

יואב קיש: ואתם עושים את זה עכשיו כי הוא רוצה את זה עכשיו.

יואב קיש: לא בגלל סיבה אחרת.

יואב קיש: שיסכים לדחייה בשבוע, תעשו 98 בשבוע הבא במקום 90 שעות.

יואב קיש: סבבה.

יואב קיש: זה עוד במסגרת ההיגיון.

יואב קיש: אבל זה שאתם עושים 98 לחשמל עכשיו, ראשון, כשאתם צריכים, אתם יודעים, אתם בעצמכם אומרים, חומרי נפץ, תשנו את סדר-היום.

יואב קיש: תביאו את חומרי הנפץ להיום.

יואב קיש: הצבעה מחר.

יואב קיש: ותעשו בשבוע הבא 98 על חשמל ועל חריש.

יואב קיש: וואללה, אני יכול להבין.

יואב קיש: גם הייעוץ המשפטי כנראה יתנהג אחרת.

יואב קיש: אבל לא, אתם עושים 98 פוליטי.

יואב קיש: שום סיבה אחרת אין לחוק החשמל לעלות היום בלילה.

יואב קיש: שום סיבה אחרת.

יואב קיש: ועוד כשיש לכם פג תוקף.

יואב קיש: אז אני אומר בצורה הכי ברורה, והיה לי חשוב, איתן, שתבין את זה.

יואב קיש: יש פה בוועדת הכנסת שימוש בנוהלים חריגים.

יואב קיש: אני יכול להקריא לך את הציטוט, אתה מכיר אותו לא פחות טוב ממני, של 98.

יואב קיש: חריגים בלבד.

יואב קיש: אין פה שום חריג בחוק החשמל.

יואב קיש: זה יכול להיות בשבוע הבא.

יואב קיש: גם אז עם 98 על השעות, אתם בעצם מנהלים פה לו"ז פוליטי בשימוש בכלים פרלמנטריים שלא נועדו לכך.

יואב קיש: ביזיון יותר גדול מזה לכנסת ישראל אין.

איתן גינזבורג: תודה.

יואב קיש: רק אני מסכם את דברי, אני מבקש בכתב את התייחסות הייעוץ המשפטי להליך הזה.

איתן גינזבורג: יבגני סובה, בבקשה.

יבגני סובה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: אני רוצה להגיד כמה דברים.

מיכאל מלכיאלי: מתי אני מדבר, אדוני היושב-ראש?

מיכאל מלכיאלי: אני הייתי פה ממש.

בועז טופורובסקי: הינה, בועז יקבע את הסדר.

בועז טופורובסקי: אני הולך.

מיכאל מלכיאלי: אה, בועז.

מיכאל מלכיאלי: אז בועז.

איתן גינזבורג: אני הולך רגע להתראיין ואני חוזר.

מיכאל מלכיאלי: בהצלחה.

בועז טופורובסקי: יבגני ברשות דיבור.

- דדון: אתם רשומים כולכם.

מיכאל מלכיאלי: בוודאי, בוודאי.

מיכאל מלכיאלי: יבגני, כבוד.

בועז טופורובסקי: בבקשה, יבגני.

יואב קיש: אני רק לומר עכשיו לבועז, אם אתם רוצים, אנחנו מוכנים.

יואב קיש: אני יכול להוביל את זה באופוזיציה.

יואב קיש: תעלו לסדר-היום היום, במקום חוק החשמל, את חוק חומרי הנפץ.

יואב קיש: אנחנו נדאג שההצבעה תסתיים לפני 08:00.

יואב קיש: ואז גמרתם עם הדחיפות.

מיכאל מלכיאלי: אתה אומר: במקום חומר הנפץ, תביא חומר נפץ אחר.

יואב קיש: במקום החשמל, ואז אין שום קייס.

יואב קיש: והינה, יש לך ההסכמה מהאופוזיציה.

יואב קיש: וכל האירוע עם הטרללת הזו נגמר.

יואב קיש: הינה, בבקשה, כי בקשת.

יואב קיש: הינה, על השולחן אני אומר לך.

יואב קיש: בוא נראה מי המטורלל פה, במירכאות, האופוזיציה או הקואליציה.

בועז טופורובסקי: בבקשה, יבגני

יבגני סובה: לא הספקתי להתחיל, הוא כבר מציע פשרה.

יבגני סובה: מה יהיה אחרי שאני אסיים את דבריי?

מיכאל מלכיאלי: אולי היפוך.

יבגני סובה: כן.

יבגני סובה: אז, א', אני רוצה להגיד כמה דברים.

יבגני סובה: גם לי מותר להגיד כחבר בוועדת הכנסת.

וליד טאהא: אחרי שתסיים, הוא יחזור בו מדבריו.

יבגני סובה: כן.

יבגני סובה: גם לי מותר להגיד כמה דברים.

יבגני סובה: זה לא deadlock, זה Sabotage.

יבגני סובה: יש מילה טובה יותר שמגירה את ההתנהגות שלכם.

יואב קיש: sabotage הייתי יכול להבין.

יבגני סובה: עכשיו, ה-sabotage שלכם, שאתם עושים, נובע מדבר אחד.

מיכאל מלכיאלי: Sabotage?

יבגני סובה: אתם לא מכירים בנפתלי בנט כראש הממשלה.

יבגני סובה: עכשיו, אתם תעשו מה שאתם - - -

מיכאל מלכיאלי: נכון.

מיכאל מלכיאלי: גם אתם לא מכירים בו.

יבגני סובה: אז תקשיב.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו לא מכירים בו?

יבגני סובה: ישבתי בשקט, לא הפרעתי לאף אחד.

יבגני סובה: תן להגיד.

יבגני סובה: אחר כך תגיב.

יבגני סובה: אתם לא מכירים בנפתלי בנט כראש הממשלה.

יבגני סובה: אתם, האופוזיציה, לא מוכנים לקזז את ראש הממשלה.

מיכאל מלכיאלי: נכון.

יבגני סובה: ומפה מתחילה הבעיה.

יבגני סובה: עכשיו, ראש הממשלה של מדינת ישראל, הוא ראש הממשלה של כולם.

יצחק פינדרוס: אבל הבנתי שהבעיה היא שהם קיזזו אותו בשבוע שבעבר בכלל.

יצחק פינדרוס: אנחנו הפרנו את הקיזוז שלו.

יצחק פינדרוס: הפרנו את הקיזוז שלו.

יצחק פינדרוס: הוא קוזז.

יבגני סובה: ראש הממשלה פועל לטובת מדינת ישראל.

יבגני סובה: וגם אתמול כשהיה אירוע חריג במיוחד - - -

יצחק פינדרוס: הוא לא קוזז בשבוע שעבר?

יצחק פינדרוס: עם אתי עטיה הוא קוזז, לא?

יבגני סובה: אתמול, כשהיה אירוע חריג במיוחד, הקואליציה עשתה שמיניות באוויר בשביל לקזז גם את ראש הממשלה וגם את שר הביטחון.

יריב לוין: אנחנו לא מכירים בו כראש הממשלה הגרוע בתולדות המדינה.

יבגני סובה: לא.

יבגני סובה: אני יודע את עמדתך, יריב.

יבגני סובה: אני מכבד את העמדה.

יריב לוין: אבל זה לא אומר שאנחנו צריכים לקזז אותו.

יבגני סובה: אז אני אומר לך שאני מכיר את העמדה הזאת.

יבגני סובה: אתם מתפלאים ואומרים למה אנחנו מתנהגים ככה.

יבגני סובה: גם לנו יש תשובה למה אתם מתנהגים ככה.

יבגני סובה: אז התשובה היא כזאת.

יבגני סובה: אתם, א', לא מכירים בלגיטימיות של הממשלה הזו, למרות שהיא קיבלה את אמון הכנסת.

יבגני סובה: אתם לא מכירים בזה.

יבגני סובה: נתחיל בזה.

יבגני סובה: עכשיו, לגיטימי שאתם תבקרו את הממשלה.

יבגני סובה: הכול בסדר.

יריב לוין: אפילו 61 היא לא קיבלה.

יבגני סובה: 60 קיבלה?

יריב לוין: עם כל הקולות האלה שלקחתם ורימיתם את הציבור.

יבגני סובה: אין בעיה.

יבגני סובה: אתה יודע מה, ידידי, חבר הכנסת יריב לוין, תביא 60 ונכבד את ה-60 שלך.

יריב לוין: נו, בחייך.

יריב לוין: נו, בחייך.

יבגני סובה: לא הבאת את ה-60 שלך.

יבגני סובה: תביא את ה-60 שלך, ונכבד את זה.

יבגני סובה: אם יהיו לנו 59 ולך 60, נכבד את ההכרעה, נכון?

יבגני סובה: לא היה אבל את זה.

יבגני סובה: אין את זה.

יריב לוין: כדי שאני לא אוכל להביא 60 אתה מעביר עכשיו - - -

יצחק פינדרוס: צריך להחזיר את אלי אבידר בשביל זה.

יצחק פינדרוס: צריך להחזיר את אלי אבידר בשביל זה.

יבגני סובה: אני תמיד אומר דבר – אני חוזר על המשפט כמה פעמים.

בועז טופורובסקי: אנא תנו ליבגני סובה לדבר.

בועז טופורובסקי: רשות הדיבור היא שלו.

יבגני סובה: לא, לא.

יבגני סובה: פה אני כבר נכנסתי לסוג של שיח.

יבגני סובה: מתמטיקה זה מדויק.

יבגני סובה: תביא 60, יהיו לנו 59, בבקשה.

יבגני סובה: אין לך 60.

יבגני סובה: לנו יש 60, לך יש 59.

יבגני סובה: אין מה לעשות.

יבגני סובה: זו המתמטיקה.

יבגני סובה: אין מה לעשות.

יבגני סובה: ולכן מפה מתחילה הבעיה.

יבגני סובה: עכשיו ראש הממשלה, כמו שאמרתי, הוא לא מהמפלגה שלי.

יבגני סובה: כן.

יבגני סובה: אני לא צריך להגן עליו.

יבגני סובה: יש את הסיעה שלו.

יבגני סובה: יש לו אנשים משלו.

יצחק פינדרוס: רגע.

יצחק פינדרוס: זה לא איווט?

יריב לוין: איפה הסיעה שלו?

יבגני סובה: תראה, אני אומר משהו.

יבגני סובה: אתה אפילו לא מקשיב.

יבגני סובה: תן לי להגיד משהו.

יצחק פינדרוס: מה, הוא לא ראש הממשלה?

אבי מעוז: די.

אבי מעוז: נו, פינדרוס.

יבגני סובה: ולכן מה שאני אומר הוא שהוויכוחים שבסופו של דבר מתנקזים פה בוועדת הכנסת הם ויכוחים מעבר לוויכוחים טכניים.

יבגני סובה: 90 שעות הסתייגויות.

יבגני סובה: מתי?

יבגני סובה: תן לי חוק אחד שהיה 90 שעות דיון בזה.

יריב לוין: היו ועוד איך.

יבגני סובה: לא.

יבגני סובה: מה זה היו ועוד איך?

יבגני סובה: תן לי לפחות מקרה אחד כשכולם יודעים.

יבגני סובה: אני כבר לא מדבר על חברת הכנסת שירלי פינטו, ואני כבר לא מדבר על המקרים האחרים.

יבגני סובה: ראש הממשלה הרי.

יבגני סובה: כאילו מה זה ההתנהגות הזאת שאתם קודם כול פוגעים בלגיטימיות של ראש הממשלה ואחר כך מתפלאים שאנחנו לא נעשה דברים בשביל להגן על הממשלה ועל הקואליציה.

יצחק פינדרוס: האמת היא המקרה של שירלי פינטו יותר כואב לי מביניהם.

מיכאל מלכיאלי: הבית שלו פוגעים.

מיכאל מלכיאלי: הקואליציה שלו פוגעים.

יצחק פינדרוס: האמת היא המקרה של שירלי פינטו יותר כואב לי מביניהם.

יבגני סובה: עכשיו אני רוצה להגיד עוד דבר אחד לגבי מה שאמר יואב.

יבגני סובה: אני לא רואה, יואב קיש יצא.

יבגני סובה: מה שקרה בשבוע שעבר, ואני כיושב-ראש הסיעה כן רוצה להגיב.

יבגני סובה: אנחנו ידענו בדיוק מה קרה שם.

יבגני סובה: ואנחנו ידענו בדיוק למי אתם הצעתם את הקיזוז, לחברת הכנסת אתי חוה עטיה.

יבגני סובה: אנחנו בדיוק יודעים שאתם ניסיתם למכור את הקיזוז הזה בכוח, שאתם ידעתם שאנשים לא יודעים על זה, ואז נפלו בפח של התרגיל שלכם.

יבגני סובה: עכשיו עשיתם תרגיל יפה.

יבגני סובה: צריך לכבד את התרגיל, תרגיל פוליטי.

יבגני סובה: אבל אל תהיו פה נאיביים כאלה.

יבגני סובה: עשיתם תרגיל.

יריב לוין: איזה תרגיל עשינו?

יבגני סובה: וידעתם את זה שזה תרגיל שלכם.

יבגני סובה: אז נפלנו בפח של התרגיל.

יריב לוין: עם כל הכבוד, שום תרגיל לא היה.

יריב לוין: היא קוזזה - - - בצורה אחרת.

יצחק פינדרוס: איזה תרגיל?

יצחק פינדרוס: בוא'נה, לא מתאים לך, יבגני.

יצחק פינדרוס: מתאים לעידית סילמן, לא לך.

יבגני סובה: את הקיזוז שלה הצעתם למספר אנשים אותו קיזוז.

יריב לוין: מותר לנו להציע.

מיכאל מלכיאלי: זה לגיטימי אבל.

מיכאל מלכיאלי: גם זה מותר לנו.

יבגני סובה: מותר לכם.

יבגני סובה: אז מותר גם לנו.

יצחק פינדרוס: לא, לא מתאים לך.

יצחק פינדרוס: אני הייתי שם.

יצחק פינדרוס: יבגני, אני הייתי שם.

יצחק פינדרוס: לא מתאים לך.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת סובה.

יבגני סובה: כן.

בועז טופורובסקי: אל תעשה איתם שיח, בבקשה.

יבגני סובה: לא.

יבגני סובה: רק שיח.

יצחק פינדרוס: לא מתאים לך, יבגני.

יריב לוין: - - - אתה מדבר.

בועז טופורובסקי: רק שיח אפשר לעשות מחוץ לחדר הוועדה.

יצחק פינדרוס: לא מתאים לך, יבגני.

יצחק פינדרוס: מתאים לעידית סילמן כזה סיפור.

יצחק פינדרוס: לא לך.

יבגני סובה: אני רק אמרתי שהניסיון - - -

יריב לוין: אתה יודע, בואו נעשה מתמטיקה, בסדר?

יריב לוין: נהיה פשוטים.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת לוין.

יריב לוין: הרי היו אנשים - -

יבגני סובה: תן לו, תן לו.

בועז טופורובסקי: זו זכות הדיבור שלך?

יריב לוין: יבגני, בוא, בוא נעשה פשוט מתמטיקה.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת לוין, אתה רוצה את זכות הדיבור?

יבגני סובה: בסדר.

יבגני סובה: הוא שואל משהו.

יבגני סובה: אני נותן לו.

יריב לוין: לא, לא.

יריב לוין: אני רק מתייחס לנקודה שהוא אומר.

יריב לוין: אולי נבהיר.

יריב לוין: זה נושא שכנראה מעסיק את כולם.

יבגני סובה: כן.

יריב לוין: הרי בואו נעשה חשבון פשוט.

יריב לוין: הרוב שיש לכם במליאה הוא שני קולות.

יריב לוין: נכון?

יריב לוין: מסכימים?

יריב לוין: יופי.

יריב לוין: עכשיו היו אנשים מקוזזים, נכון?

יריב לוין: אחד מול אחד.

יריב לוין: לכאורה אם הקיזוזים היו מסודרים כמו שאנחנו אומרים, כל אחד ידע מול מי הוא מקוזז, הפער היה צריך להיות שני קולות.

יריב לוין: מה קרה בפועל?

יריב לוין: התוצאה הייתה שוויון.

יריב לוין: עכשיו למה היא הייתה שוויון?

יריב לוין: כי שני אנשים שלא קוזזו, נפתלי בנט ושירלי פינטו, לא באו, ולכן היה תיקו.

יריב לוין: וזה רק מראה, מתמטיקה פשוטה, שכל מי שקוזז מצד אחד קוזז אחד לאחד.

יריב לוין: זה הכול.

יבגני סובה: יריב, לא על זה דיברתי.

יבגני סובה: לא על זה דיברתי.

יריב לוין: למה כל הסיפורים האלה?

יבגני סובה: לא על זה דיברתי.

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: לא על זה.

יבגני סובה: אבל אוקיי, ביקשת לא להתעכב על זה, אז אני לא אתעכב.

יצחק פינדרוס: יושבת-ראש הקואליציה קיזזה לעצמה במוח, ואנחנו בחרנו?

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה, די.

בועז טופורובסקי: די להתערב.

יצחק פינדרוס: אתה יודע, זה צחוק של החיים.

יבגני סובה: אני אומר דבר פשוט.

בועז טופורובסקי: אפשר להפסיק עם ההתפרצות?

בועז טופורובסקי: לכל אחד יש זכות דיבור.

בועז טופורובסקי: בבקשה, יבגני.

יצחק פינדרוס: לא מתאים לך ליפול.

מיכאל מלכיאלי: הוא על תקן יושב-ראש הקואליציה.

יבגני סובה: אני חוזר ואומר שזה לא, אי-אפשר להסתכל על הדבר הזה כמקרה בודד.

יבגני סובה: יש פה התנהגות, גם של האופוזיציה, ואני לא פעם אמרתי, קיבלתם את הוועדות.

יבגני סובה: עכשיו יש לכם ויכוח לגבי ועדת כספים, תנהלו את הוויכוח.

יבגני סובה: אבל למה הוועדות צריכות לסבול מזה?

יבגני סובה: למה יש ועדות שלא פועלות?

יבגני סובה: הוועדה לביקורת המדינה, ועדת העלייה והקליטה, ועדת המדע והטכנולוגיה.

יבגני סובה: אם אתם אופוזיציה רצינית ואתם רוצים לנהל ויכוח מהותי, אז לפחות תתחילו לעשות את החלק שלכם.

יבגני סובה: אתם לא עושים את זה גם ככה.

יבגני סובה: אתם לא עושים את זה.

יבגני סובה: אז אני חושב שיש לא מעט ח"כים - - -

יריב לוין: אני יכול לבדוק לך - - -

יבגני סובה: לא, לא.

יבגני סובה: פה, פה, אני כבר רוצה להשלים.

בועז טופורובסקי: בבקשה, לא להפריע.

יבגני סובה: אני חושב שההתנהגות הזאת היא לא פחות מבזה, כי אני חושב שיש לא מעט ח"כים שרוצים לעבוד באותן ועדות שאתם קיבלתם במסגרת החלוקה.

יבגני סובה: עכשיו, בסדר, אתם משמיעים ביקורת לגבי החלוקה.

יבגני סובה: לגיטימי.

יבגני סובה: אבל קיבלתם משהו, תתחילו לעבוד.

יבגני סובה: לפחות הייתם מראים את הרצינות, ואז היינו מנהלים ויכוח מהותי.

יבגני סובה: אבל כל עוד אתם לא עושים את זה, הוויכוח חוזר לוויכוח לא מהותי.

יבגני סובה: ולכן אנחנו מדברים על דברים היפותטיים שמתחילים, כמו שאמרתי, בראש הפירמידה, שזה ראש הממשלה, שאתם לא מכיר בלגיטימיות, ומסתיים בוויכוח סביב 90 שעות במליאה, שאתם יודעים בוודאות שאין כזה דבר 90 שעות דיון במלאה, ואי-אפשר להעביר חוק ב-90 שעות של דיון.

יבגני סובה: אפשר לעשות את זה 12, 16, 18.

יבגני סובה: ובמשפט אחד, אדוני היושב-ראש, ואני מסיים.

יבגני סובה: כמה פעמים כשכן קיבלתם, האופוזיציה קיבלה שעות דיון, בסופו של דבר, זה היה נגמר בזה שאנשים קיצרו את הדברים שלהם, את הנאומים שלהם במליאה.

יבגני סובה: אנחנו ידענו, הטררם הגדול שאתם עשיתם בהתחלה: אנחנו רוצים לנצל עד הסוף, ראינו שלקראת 04:00, 05:00 כבר אנשים עייפים ולא באים ולא מדברים.

יבגני סובה: אז גם זה לא רלוונטי.

יבגני סובה: והרבה פעמים גם מליאת הכנסת יצאה להפסקה, כי שעת ההצבעה נקבעת מראש על פי סעיף 98.

יבגני סובה: ולכן אני חושב שגם היועצת המשפטית יודעת היטב את הדבר הזה.

יבגני סובה: אם קובעים משהו ואתם לא עומדים בסיכום הזה, אז מה אתם רוצים אחר כך מאיתנו?

יבגני סובה: שאנחנו נחכה לכם 90 שעות?

בועז טופורובסקי: תודה.

יבגני סובה: זה כל הסיפור.

יבגני סובה: היו מקרים שאתם לא עמדתם אפילו באותן שעות שקיבלתם במסגרת ה-98.

יבגני סובה: זה הכול.

בועז טופורובסקי: תודה רבה, חבר הכנסת סובה.

יבגני סובה: ויש גם.

יבגני סובה: זה הכול מתועד הרי.

יבגני סובה: הכול מתועד.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת מעוז, בבקשה.

אבי מעוז: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אבי מעוז: אני לא נכנס לוויכוח בין הקואליציה והאופוזיציה.

אבי מעוז: אני רק מאוד מקווה שהיושב-ראש הקודם, איתן גינזבורג, ייקח לתשומת ליבו את התחושה שלי.

אבי מעוז: כמו שציין חברי חבר הכנסת יריב לוין, התחושה שלנו היא שהציונות הדתית מוחרמת על ידי הנשיאות.

אבי מעוז: אני מציע לבדוק את זה.

אבי מעוז: זה שאישרו שאילתה אחת דחופה לחברת הציונות הדתית מאז תחילת המושב, זה מעיד על הכלל, שבאמת לא מאשרים לנו לא שאילתות דחופות ולא הצעות לסדר דחופות כשאנחנו היוזמים.

אבי מעוז: אבל לעצם העניין של עכשיו, חבר הכנסת יבגני סובה אמר עכשיו שראש הממשלה לא מהסיעה שלו והוא מצפה שחברי סיעתו יגנו עליו.

יבגני סובה: לא.

יבגני סובה: זה לא מה שאמרתי.

יבגני סובה: הוא התחיל לדבר על הסיעה, אמרתי, אני לא צריך פה, מגן על ראש הממשלה כי ראש ממשלה של מדינת ישראל.

אבי מעוז: אתה לא מגן על ראש הממשלה, יש לו חברי סיעה.

אבי מעוז: אוקיי.

אבי מעוז: יש לו חברי סיעה.

יבגני סובה: לא, כי הייתה טענה כלפי הסיעה שלו.

בועז טופורובסקי: חברי הכנסת.

אבי מעוז: אבל בסדר.

אבי מעוז: יש טענה כלפי הסיעה שלו.

אבי מעוז: ואני רוצה להרחיב את הטענה כלפי הסיעה שלו.

אבי מעוז: הרי יושב-ראש ועדת הכנסת הוא חבר סיעתו של ראש הממשלה.

אבי מעוז: ניר אורבך ברח.

אבי מעוז: הוא לא נמצא פה בדיון.

אבי מעוז: למה הוא לא נמצא פה בדיון?

אבי מעוז: כי הוא לא מגן על ראש הממשלה.

יבגני סובה: זו הסיבה?

יבגני סובה: יש סיבה שהוא לא פה?

יבגני סובה: אני לא יודע.

אבי מעוז: ראש הממשלה הזה, ראש הממשלה הנוכחי, נפתלי בנט, אתה טוען שהוא לא לגיטימי בעיני האופוזיציה.

אבי מעוז: תלך לסגן שר החוץ מהקואליציה, עידן רול, שלא שמע על ההמלצות שלו, ואני גם מצטרף לאיחולי החלמה מהירה בגלל הקורונה, וחגג במסיבה ללא מסכה והתגלה חיובי.

אבי מעוז: אתם בקואליציה, אתם לא סומכים על ראש הממשלה הזה.

אבי מעוז: אתם לא נותנים לו לגיטימציה, לא אנחנו.

אבי מעוז: כל אחד עושה מה שהוא רוצה.

אבי מעוז: שר הביטחון נפגש עם אבו מאזן, וראש הממשלה מסתייג.

אבי מעוז: מה זה מסתייג?

אבי מעוז: אתה ראש ממשלה או שאתה פרשן?

אבי מעוז: אתם בקואליציה מבזים את ראש הממשלה.

אבי מעוז: ואם יש טענות, תבואו לעצמכם בטענות האלה.

אבי מעוז: לגבי ניר אורבך, שהוא ברח מפה, לא מוכן לבוא ולהגן על הדברים שהוא אמר בעצמו: לא אקדם חוקים של מי שמתבטא על אלימות מתנחלים – קידם.

אבי מעוז: לא אקבע סדרי דיון בחוק החשמל – באתם אתם בקואליציה וכפיתם עליו, אז הוא ברח מהדיון הזה.

אבי מעוז: אחרי שאנחנו רואים את ההתנהגות שלכם בקואליציה, איך אתם רוצים שאנחנו נתנהג באופוזיציה?

אבי מעוז: תפקיד האופוזיציה לעשות כל מאמץ להפיל את הממשלה כמה שיותר מהר.

אבי מעוז: אנחנו נמשיך לעשות את זה בכל האמצעים שעומדים לרשותנו.

אבי מעוז: ואני בעד סדרי הדיון.

אבי מעוז: אני בעד מה שאמר חבר הכנסת קיש.

אבי מעוז: אני חושב שאתם משתמשים בסעיף 98 בגלל טעמים פוליטיים ותו לא.

אבי מעוז: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה, חבר הכנסת מעוז.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת ווליד טאהא.

יריב לוין: מתי נשמע רק את עמדת הייעוץ המשפטי?

בועז טופורובסקי: בסוף.

יריב לוין: מה?

בועז טופורובסקי: מה זה בסוף, אחרי יסתיימו הדוברים.

יריב לוין: מה זה בסוף?

יריב לוין: אנחנו רוצים לדבר אחרי שנשמע את העמדה שלהם.

יריב לוין: מה זה בסוף?

יריב לוין: איזה ערך יש לדיון?

יריב לוין: בואו נשמע קודם את עמדתם, נקבל את כל הנתונים, ואז נתייחס.

יריב לוין: ממתי יש שומעים אותם בסוף?

בועז טופורובסקי: אוקיי.

בועז טופורובסקי: עוד מעט.

בועז טופורובסקי: כן, חבר הכנסת ווליד טאהא, בבקשה.

וליד טאהא: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

וליד טאהא: אני רוצה בקצרה לומר כרקע על מה אנחנו מדברים, על מה אני מדבר, מה זה חוק החשמל, מה זה חוק חיבור בתים לחשמל.

וליד טאהא: אני מדבר על עשרות אלפי בתים בחברה הערבית שנגדם לא מתנהל שום תהליך מצד המדינה, אבל גם לא מחברים אותם לחשמל.

וליד טאהא: זאת אומרת, הם קיימים, חלק מהם, עשרות שנים ללא קשר למתי נבנה הבית, כי נאלצו לבנות אותם ללא היתרים, כי לא מתכננים את היישובים הערביים.

וליד טאהא: בעניין הזה, אני לא מפנה כלפי ממשלה ספציפית.

וליד טאהא: דווקא כל ממשלות ישראל לדורותיהן אשמות בעניין הזה.

וליד טאהא: והיום אנחנו מנסים לקדם תכנון ולהתחיל להיפתר מהבעיה הזו, ועל ידי כך גם הבאתי הצעת חוק לחיבור חשמל המבוססת היגיון תכנון.

וליד טאהא: באנו ואמרנו: מי שיתחבר, צריך לענות על שלושה קריטריונים עיקריים, תוכנית כוללנית, הגשת תוכנית מפורטת והתחייבות לתשלום היטלים, כמו שכל אזרח במדינה הולך, ניגש לוועדות התכנון כדי להוציא היתר, הוא משלם את כל ההיטלים שהוא צריך לשלם.

וליד טאהא: ומה קרה מאז שהתחלתי עם החוק הזה?

וליד טאהא: השמיים נפלו על האדמה, והאופוזיציה לא יכולה לסבול שבתים ערביים הולכים להתחבר לחשמל.

וליד טאהא: וואו, משהו נוראי הולך לקרות.

וליד טאהא: לחבר בתים ערביים לחשמל – איום ונורא.

וליד טאהא: זה קץ הציונות, זה חתירה מתחת ליסודותיה של המדינה.

וליד טאהא: זה מה?

וליד טאהא: למה מישהו צריך להיות כועס על זה שצריך לחבר אישה וילדיה לחשמל?

יריב לוין: אז אתה תומך לחיבור ההתיישבות הצעיר לחשמל?

וליד טאהא: למה מישהו צריך להיות כועס?

יריב לוין: למה אתה לא תומך בחיבור ההתיישבות הצעירה לחשמל?

וליד טאהא: אבל אני, אדוני חבר הכנסת יריב לוין, אני לא קטעתי אותך בכל הדברים שלך.

יריב לוין: זה נכון.

יריב לוין: אבל - - -

וליד טאהא: לא נכנסתי לך לדברים.

וליד טאהא: אז אני מבקש ממך.

יצחק פינדרוס: אבל ביקשת אותו.

יצחק פינדרוס: ביקשת אותו.

יצחק פינדרוס: אבל אולי אתה תתחבר לעניין.

בועז טופורובסקי: די, חבר הכנסת פינדרוס.

וליד טאהא: אני מבין, חבר הכנסת יריב לוין, גם הממשלות שאתה היית חלק מהן לא עשו כלום כדי לפתור את הבעיה.

יריב לוין: עשו את הכול.

וליד טאהא: אדרבא, ראש הממשלה שלך יצא בסרטון מסית.

בועז טופורובסקי: ראש האופוזיציה.

וליד טאהא: ראש הממשלה שלו דאז.

בועז טופורובסקי: הם עדיין קוראים ראש הממשלה.

וליד טאהא: נכון.

וליד טאהא: הם קוראים לו ראש הממשלה.

מיכאל מלכיאלי: כולנו.

וליד טאהא: אז ראש האופוזיציה יצא עם סרטון שמסית נגד החברה הערבית ומפיץ שקרים.

וליד טאהא: אז אני אומר לכם, אני מבין את הכעס שלכם.

וליד טאהא: יש שלכם מנגנון שליטה על החברה הערבית.

וליד טאהא: הממשל הצבאי הסתיים ב-1966, אבל הקמתם מנגנוני שליטה אזרחיים לשלוט על החברה הערבית דרכם.

וליד טאהא: ואתה היית חלק מזה, אדוני יריב לוין.

וליד טאהא: אז אני בא ואומר, אני מבוסס היגיון תכנון.

וליד טאהא: אני לא בא להציע חוק סתם, יאללה נחבר את כל הבתים לחשמל.

וליד טאהא: אז אם זה מבוסס היגיון תכנון, ואם יש בו קריטריונים המסדירים את החיבור, אז גם לא צריך לקשור את זה בשום דבר אחר.

וליד טאהא: כל מקום שעונה על הקריטריונים האלה, הוא עונה על הקריטריונים.

וליד טאהא: נתחיל לחפש, לקשור אותו בנושא X או Z אוY , זה ניסיון זדוני שלא יצליח.

וליד טאהא: כי מה הקשר?

וליד טאהא: מה הקשר?

וליד טאהא: אין שום קשר בין הדברים.

וליד טאהא: יש כאלה שעשו בינם לבין עצמם מונולוג, דיברו עם עצמם שלכאורה יש קשר כלשהו.

וליד טאהא: אז אני אומר לכם, המונולוג שלהם גם הסתיים.

וליד טאהא: אז אין שום קשר.

וליד טאהא: החוק הזה לא קשור בשום עסקה אחרת, ולא צריך לקשור אותו בשום דבר אחר.

וליד טאהא: והוא יעלה עצמאי, כי מגיע לאנשים להתחבר לחשמל על פי קריטריונים של תכנון.

בועז טופורובסקי: תודה.

וליד טאהא: ואני מבין שהאופוזיציה דאגה להגיש המון הסתייגויות כדי לצבור שעות דיבור.

וליד טאהא: הגענו עד 93 שעות פלוס 30 דקות, בערך ארבעה ימי דיבור על החוק הזה, האיום והנורא הזה.

וליד טאהא: הולכים לחבר נשים וילדים וזקנים לחשמל וגם חולים.

מיכאל מלכיאלי: אולי הם רוצים לשבח.

וליד טאהא: חולים שצריכים מכשור להשתמש בו.

וליד טאהא: אז זה דבר איום ונורא.

וליד טאהא: ואז עשו את כל ההסתייגויות שמצריכות 94 שעות דיבור, בערך ארבעה ימים.

וליד טאהא: ועל החוקים האחרים, שלכאורה הם סיימו שם הסתייגויות לשעות דיבור, אני מבטיח לך, לא ידברו בכלל.

וליד טאהא: ייתנו לזה לעבור מהר.

בועז טופורובסקי: אוקיי.

וליד טאהא: אני אומר לך, במקום שתבואו, יריב לוין וכל חברי האופוזיציה, במקום שתבואו ותתמכו בחוק שהיה לכם חלק, כל אחד בקטע שלו, בפשע הזה שהתנהל נגד החברה הערבית, במקום לתמוך בחוק, אנחנו ממשיכים באותו פשע גם כאשר מביאים חוק כדי שיטפל בסוגיה.

בועז טופורובסקי: מאה אחוז.

וליד טאהא: אז תתביישו לכם אולי ותפסיקו עם זה.

וליד טאהא: וזה לא פוליטיקה.

וליד טאהא: זה זכות אזרחית בסיסית של כל אזרח במדינה, וצריך להסתכל עליה ככזו.

וליד טאהא: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה, חבר הכנסת טאהא.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יצחק פינדרוס: עוד כמה דוברים אני?

- דדון: אתה אחריו.

יצחק פינדרוס: אני אחריו?

מיכאל מלכיאלי: חבריי חברי הכנסת, אני חושב שהאירוע שאנחנו נמצאים בו עכשיו בקיום הוועדה הוא אירוע מביש ומביך של הכניעה של ניר אורבך ממפלגת ימינה.

מיכאל מלכיאלי: פעם אחר פעם יוצאים בהצהרות בומבסטיות שאנחנו מגלים בסוף שאחריהן אין כלום.

מיכאל מלכיאלי: עכשיו, כשחברי חבר הכנסת יבגני מדבר על חוסר הלגיטימציה שאנחנו באופוזיציה נותנים לנפתלי בנט, אני רוצה להגיד לך ולוועדה שזה לא מגיע מאיתנו.

מיכאל מלכיאלי: אדם שהממשלה לועגת לו, ושמענו את ההדלפות מתוך ישיבות הממשלה, אדם שאין אף כיסוי לאף מילה, לא שלו ולא של חברי המפלגה שלו, ראינו, ניר אורבך יצא בו בהצהרות, קיבל לייקים, קיבל סיפורים, והינה מגיע, כמו לא יודע מה, הוא ברח מהוועדה כל עוד נפשו בו.

מיכאל מלכיאלי: מינה אותך כממלא מקומו ואת איתן.

מיכאל מלכיאלי: זו כניעה של פעם אחר פעם של קואליציה הזאת.

מיכאל מלכיאלי: וכשאנחנו אומרים שאין לנו אמון בראש הממשלה, זה מגיע מהמקום הזה.

מיכאל מלכיאלי: עכשיו, בועז, אני רוצה גם לומר מילה אחת לך.

מיכאל מלכיאלי: אתה דיברת הרבה על האופוזיציה מקודם: מתנהגים בחוסר אחריות; איפה שיש תמנו אנשים.

מיכאל מלכיאלי: תבין, בועז, אם אתה תוכל להתעלות מעל הנגיעות הקואליציוניות שלך ותראה את ההתנהגות של הקואליציה מול האופוזיציה במליאה, בוועדות, בנשיאות, ותנתק את עצמך מהיותך חבר קואליציה, אתה תגיד לנו: תחריפו את המאבק שלכם.

מיכאל מלכיאלי: כשחבר הכנסת לוין אמר את מה שהוא אמר על המליאה, אני אומר לך שזו עמדה של הרבה אנשים מאחורי הקלעים שמדברים שההתייחסות אלינו במליאה היא מתחת לכל ביקורת.

מיכאל מלכיאלי: יושב-ראש הכנסת מתנהג לעיתים כיום סיעת יש עתיד, ולא כמי שאמור לנהל את הבית הזה.

מיכאל מלכיאלי: ואני כן רוצה לסיים ולהתחבר לדבריו של חבר הכנסת ווליד טאהא, יושב-ראש ועדת הפנים.

מיכאל מלכיאלי: ואני כן אומר, אם אתם באמת דואגים בקואליציה לאותם אנשים חולים וקשישים וילדים, איפה ההתיישבות הצעירה?

מיכאל מלכיאלי: נמצא כאן יושב-ראש העמותה לקידום התיישבות הצעירה, גם שם יש ילדים, גם שם יש קשישים.

מיכאל מלכיאלי: למה הילדים שווליד מייצג צריכים חוק והילדים שפעם בנט הבטיח לנו שהוא ייצג אותם – למה הם לא צריכים חוק?

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לסיים, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אתה ויבגני וכל חברי הקואליציה, יש לכם מנטרה קבועה שאתם אומרים בכל פעם מישהו אמר לכם לומר אותה.

מיכאל מלכיאלי: נכון, מנענו את הבחירות החמישיות.

מיכאל מלכיאלי: אני כן רוצה לאזכר את 10,000 הנדבקים של היום האחרון, שאומנם מנעתם בחירות חדשות, אבל את ההדבקה הלכתם והגדלתם, ולצערנו הרב, אתם לא מנהלים את הסיפור של הקורונה.

מיכאל מלכיאלי: ראש הממשלה לא יודע, לא מסוגל לנהל.

מיכאל מלכיאלי: וכשיבגני מדבר: תכבדו את ראש הממשלה, האם יושב-ראש המפלגה שלו, ליברמן, כשהוא הלך על הסיפור של מעונות – ראש ממשלה אומר:

מיכאל מלכיאלי: אני בכלל לא הייתי מעודכן על זה.

מיכאל מלכיאלי: שר הביטחון נפגש אצלו, הוא לא יודע מזה.

מיכאל מלכיאלי: אז אם אתם בממשלה שלכם לא מכבדים אותו, אתם מצפים מאיתנו לכבד אותו?

בועז טופורובסקי: תודה רבה, חבר הכנסת מלכיאלי.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת פינדרוס.

וליד טאהא: את מי?

יצחק פינדרוס: אני רוצה לדבר פה על כמה דברים ועל כמה מישורים.

יצחק פינדרוס: קודם כול, אני מסכים עם ווליד.

יצחק פינדרוס: אני חושב שמה שווליד אמר זה בדיוק הסיבה למה אסור לעשות סעיף 98 לחוק הזה.

יצחק פינדרוס: ווליד היטיב, ואני לא מכיר את זה, אני נמצא פה הרבה בוועדות על דיונים, על חוקים, על סדרי דיון.

יצחק פינדרוס: אף פעם לא הגיע יושב-ראש ועדה ודיבר בפתוס כזה על החשיבות של החוק.

יצחק פינדרוס: זה אומר שהחוק הזה נמצא באיזשהו משמעות ציבורית.

יצחק פינדרוס: זה לא איזה משהו צדדי.

יצחק פינדרוס: ווליד דיבר על זה בפתוס, הסביר את זה.

יצחק פינדרוס: אני מכיר את זה.

יצחק פינדרוס: באים פה יושבי-ראש ועדות, אומרים: טכנית אני מביא חוק, זה חשוב.

וליד טאהא: מישהו מביא חוק שלא חושב שהוא חשוב ציבורית?

וליד טאהא: מה זה?

יצחק פינדרוס: ולכן יש לדבר הזה משמעות ציבורית רחבה.

יצחק פינדרוס: אבל לפני שאני מדבר על המשמעות של חוק החשמל שהוא דיבר עליו ולמה, אם יש לזה כל כך הרבה משמעות ציבורית וכזו משמעות לחשמל, הוא לא נתן למשרד המשפטים אפילו לענות מה המשמעות החוקתית בנושא ההתיישבות הצעירה, לא נתן להם לענות – אני חוזר שוב – לא נתן להם לענות.

יצחק פינדרוס: זה מסביר לך, אדוני, למה הבדיחה הזאת שאתה אומר:

יצחק פינדרוס: תעשו את העבודה בוועדות – אני מזכיר לך שבוועדת הכנסת יש לנו שישה חברים.

יצחק פינדרוס: היו פה היום יותר משישה חברים.

יצחק פינדרוס: מה זה אומר, שנצליח להעביר פה היום איזשהו דיון?

יצחק פינדרוס: אני חבר מטעם האופוזיציה בוועדת הפנים ונמצא כמעט בכל הדיונים.

יצחק פינדרוס: מבקש בדיון, שמתקיימים בו שישה דיונים, שעות על גבי שעות: שתי דקות תן למשרד המשפטים לענות לי על נושא שהוא גם כן בליבת הוויכוח.

יצחק פינדרוס: בסדר?

יצחק פינדרוס: ווליד לא חייב להסכים איתי כמו שאני לא חייב להסכים איתו.

יצחק פינדרוס: אני מבקש התייחסות של משרד המשפטים, לא נותנים.

יצחק פינדרוס: איזו סיבה יש לי לבוא להגיד ליריב לוין: שלח לי עוד שני נציגי מהליכוד?

יצחק פינדרוס: ואז מה יקרה?

יצחק פינדרוס: נדון עוד שישה ימים?

יצחק פינדרוס: ואז המקום היחידי שנשאר לנו לנהל איזשהו הליך פרלמנטרי בינתיים, עד שתוציאו אותנו משם, הוא המליאה.

יצחק פינדרוס: וגם שם, באמצעות סעיפי 98, אתם מנסים למנוע את זה, כמו שאמר יבגני סובה.

יצחק פינדרוס: הבעיה שלכם היא הקיזוז הווירטואלי שהיה במוחה הקודח של יושבת-ראש הקואליציה שלא קוים, שהיא קיזזה עם עצמה, בין עין ימנית לעין שמאלית היא קיזזה, וזה לא קוים.

יצחק פינדרוס: ומאותו רגע יש בעיה, ואמר את זה יבגני בהגינות.

יצחק פינדרוס: אני מאוד שמח על מה שיבגני אמר פה, חוץ מדבר אחד, שהוא שכח שמי שראש הממשלה, אחד מראשי הממשלה בפועל הוא איווט ליברמן, והוא דווקא לא צריך להגיע לכנסת, כי הוא בנורבגי.

יצחק פינדרוס: אבל עכשיו אני רוצה לדבר על פארסה אמיתית.

יצחק פינדרוס: ישבנו פה בשבוע שעבר.

יצחק פינדרוס: דרך אגב, אני אומר איזה אומץ מצד היועצת המשפטית של הכנסת בכלל להיכנס לפה עכשיו, כי אני במקום זה הייתי הולך, עושה בדק בית בייעוץ המשפטי: איך הצליחו לעבוד עליהם בשבוע שעבר.

יצחק פינדרוס: ישבו פה חברי הקואליציה והסבירו שיש שלושה חוקים שאם הם לא עוברים עד ה-1 בינואר, זה פג תוקף.

יצחק פינדרוס: ואז חרבו השמיים.

יצחק פינדרוס: ולכן זו סיבת הסעיף החריג.

יצחק פינדרוס: ככה שכנעו את חברי הקואליציה.

יצחק פינדרוס: חוזרים לפה היום שוב ככלב השב אל קיאו עם אותו דבר.

יצחק פינדרוס: עכשיו, כנראה, ואני באמת הלכתי לבדוק מתי זה ה-1 בינואר.

יצחק פינדרוס: עוד פעם סעיף 98, עוד פעם חריג.

יצחק פינדרוס: לפני שבוע ישבתם פה.

יצחק פינדרוס: ארבל מסתכלת לי בעיניים ואומרת לי: מה לעשות, אבל זה פג תוקף; אין מה לעשות; צריך לפני שבת לגמור את זה.

יצחק פינדרוס: עכשיו באים לפה עוד הפעם ומציעים לנו, תשימו לב על מה, חוק עם שש הסתייגויות, חוק עם שש הסתייגויות מביאים לנו.

יצחק פינדרוס: עכשיו מה?

יצחק פינדרוס: עוד פעם תרגיל.

יצחק פינדרוס: כנים דבריכם, אתם יודעים שאתם יכולים להעביר את שני החוקים האלה – איך אמר יבגני?

יצחק פינדרוס: – לא כולם יעמדו בתור לדבר.

יצחק פינדרוס: אתם עובדים על תיאוריה שכולם יעמדו לדבר.

יצחק פינדרוס: שש הסתייגויות, מי שמסתייג מהקואליציה שיעלה וידבר, והחוק עבר.

יצחק פינדרוס: לא, את זה אתם שמים מחר אחרי צוהריים.

יצחק פינדרוס: תביאו את החוק הזה.

יצחק פינדרוס: יש הסתייגויות.

יצחק פינדרוס: כמה ח"כים יבואו לנמק?

יצחק פינדרוס: איך הגעתם ל-26 שעות?

יצחק פינדרוס: הרי אתם יודעים שזה לא נכון.

יצחק פינדרוס: אתם יודעים שלא יבואו 52 ח"כים וינמקו שש הסתייגויות, כל אחד חמש דקות, ובפרט שאתם עושים את זה: לעלות, לרדת.

יצחק פינדרוס: תנו לבוא, להסתייג, כמו דיון נורמלי.

יצחק פינדרוס: יואילו לחברי הכנסת להיות פה.

בועז טופורובסקי: ארבע שעות אמורות להספיק לשש הסתייגויות, נכון?

יצחק פינדרוס: שש הסתייגות?

בועז טופורובסקי: שלוש שעות, סליחה, אמורות להספיק לשש הסתייגויות.

יצחק פינדרוס: לא, לא.

יצחק פינדרוס: אתם מרמים.

יצחק פינדרוס: תביא את זה היום.

בועז טופורובסקי: אני הולך עם ההיגיון שלך.

יצחק פינדרוס: אתם תוך שעה גומרים.

בועז טופורובסקי: אתה אמור להסכים לזה.

יצחק פינדרוס: שעה אתם גומרים.

יצחק פינדרוס: לא רוצים סדרי דיון.

בועז טופורובסקי: אז תציע שיהיה שעה.

יצחק פינדרוס: סדרי דיון קובעים בחריג.

יצחק פינדרוס: אני חוזר שוב.

יצחק פינדרוס: לא קשור לסעיף 98.

יצחק פינדרוס: תביאו היום את הדיון.

יצחק פינדרוס: עכשיו אני אלך לחוק השני.

יצחק פינדרוס: לצורך העניין, ניקח את חוק התכנון והבנייה חריש.

בועז טופורובסקי: רק תתחיל לסיים.

יצחק פינדרוס: כמה אנשים אתה חושב שיבואו להסתייג במליאה?

יצחק פינדרוס: אתם בניתם חשבון.

יצחק פינדרוס: אנחנו לא ביקשנו 26 שעות דיון.

יצחק פינדרוס: תבואו, תעלו את זה לדיון.

יצחק פינדרוס: יבוא עשרה ח"כים, ידברו 50 דקות.

יצחק פינדרוס: יבואו עשרים, יהיה שעה וחצי, גמרתם את הדיון היום.

יצחק פינדרוס: עכשיו חוק החשמל, יש עליו הוויכוח.

יצחק פינדרוס: איך הגעתם ל-90 שעות?

יצחק פינדרוס: כי אתם בונים עוד פעם תיאוריה, שכלל המסתייגים, ואז אתם ואומרים: רימיתם אותנו, לא הגעתם כולכם לנמק את כל השעות שמגיעות לכם.

יצחק פינדרוס: לא ביקשנו.

יצחק פינדרוס: אל תקבעו סדרי דיון, תתנהלו בצורה נורמלית.

יצחק פינדרוס: אתם יודעים שזה חוק בעייתי.

יצחק פינדרוס: אתם יודעים שהחוק הוא חד-צדדי, כי משרד המשפטים לא ענה על התיישבות הצעירה עד לרגע זה, כי היושב-ראש לא נתן להם לענות.

וליד טאהא: מה הקשר?

וליד טאהא: מה הקשר?

יצחק פינדרוס: לא נתן להם לענות.

יצחק פינדרוס: אסר עליהם לענות על השאלה.

יצחק פינדרוס: אין לזה הצדקה.

יצחק פינדרוס: ואני אומר לייעוץ המשפטי וליועצת המשפטית של הכנסת, כל הכבוד לך על האומץ לבוא לפה.

יצחק פינדרוס: אבל את תצטרכי לעמוד פה מול קואליציה דורסנית, שאם תצטרכי להגיד את מה שאת חושבת, אני לא יודע איך הם יתייחסו אלייך אחר כך.

יצחק פינדרוס: תהיה בעיה קשה מאוד, כי אצלכם אלה כללים מאוד ברורים.

יצחק פינדרוס: ראיתי את יושב-ראש הכנסת איך מורידים אותו ככה: פיק.

בועז טופורובסקי: אתה מתבלבל.

בועז טופורובסקי: אתה מתבלבל.

בועז טופורובסקי: אצלכם, מי שלא מסכים איתכם, הוא הופך ללא לגיטימי.

יצחק פינדרוס: אם הוא הזיז את סגן יושב-ראש הקואליציה, הוא עף החוצה ככה באיזה פליק.

בועז טופורובסקי: תודה רבה, חבר הכנסת פינדרוס.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יצחק פינדרוס: באיזה פליק, הוא עף החוצה.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: תודה, אדוני היושב-ראש.

וליד טאהא: תודה ליושב-ראש שנותן זמן ללא הגבלה.

וליד טאהא: באמת, כל הכבוד.

בועז טופורובסקי: אני שם לב - - -

וליד טאהא: כנראה למדת ממני לעשות את זה.

יצחק פינדרוס: דיברתי פחות זמן ממך, ווליד.

יצחק פינדרוס: ווליד, דיברתי פחות זמן ממך, עם כל הכבוד.

אוסאמה סעדי: ווליד, אז אתה מציע שנחיל סעיף 98 גם על הדיבורים האלה?

וליד טאהא: לא.

וליד טאהא: זה לא צריך.

אוסאמה סעדי: אני יודע.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, העמדה שלנו העקרונית היא שצריך להשתמש בסעיף 98 במקרים חריגים.

אוסאמה סעדי: בדרך כלל, השתמשו בזה בדיוני תקציב, כשהוגשו עשרות אלפי הסתייגויות, שהיו צריכים להיות ימים על גבי ימים.

אוסאמה סעדי: אבל מה שאני רואה הוא שבתקופה האחרונה, למעשה, החריג הפך לכלל.

אוסאמה סעדי: וכבר סעיף 98 הוא דבר שבשגרה.

אוסאמה סעדי: אנחנו בכל חוק מיישמים את סעיף 98, וזו לא המטרה.

אוסאמה סעדי: ואני מדבר עכשיו על חוק חריש, שאני הגשתי הסתייגויות שם.

אוסאמה סעדי: ואני לוויתי את הנושא הזה מהיום הראשון עד היום האחרון.

אוסאמה סעדי: הגשנו שמונה הסתייגויות.

אוסאמה סעדי: למה מגבילים אותנו?

אוסאמה סעדי: למה צריך בכלל לסעיף 98?

אוסאמה סעדי: אני הגשתי, בחוק החשמל הגשנו שלוש הסתייגויות.

אוסאמה סעדי: למה צריך 98?

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: אז אנחנו נתחיל עכשיו להגיש אלפי הסתייגויות כל פעם, ואז תגידו לנו: אנחנו מצמצמים?

אוסאמה סעדי: יש חוקים חשובים.

אוסאמה סעדי: ואני לא רואה דחיפות.

אוסאמה סעדי: אני לא רואה דחיפות.

אוסאמה סעדי: חוק חריש פג תוקף ב-27 בנובמבר.

אוסאמה סעדי: אז אם זה יהיה שבוע הבא, אז מה קרה?

יצחק פינדרוס: סוף נובמבר.

אוסאמה סעדי: ב-27 בנובמבר.

יצחק פינדרוס: כרגע יש הסתייגויות - - -

ארבל אסטרחן: כן, כן.

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: אז אני אומר, אז עכשיו בכלל טענתי נושא חדש, שצריך חוק חדש בכלל.

אוסאמה סעדי: ועשו שעטנז כזה, ייצור כלאיים, שהאריכו את התוקף של הוועדה המיוחדת של חריש בשלושה חודשים על מנת להספיק את זה.

אוסאמה סעדי: אני אומר מבחינת העיקרון, מבחינה עקרונית, אם אנחנו נעשה פלסטר את הסעיף הזה, אז כדאי להסיר את זה מתקנון הכנסת.

אוסאמה סעדי: לגבי חוק החשמל, אנחנו, כאמור, הרשימה המשותפת, לא שותפים לבלוק של 52.

אוסאמה סעדי: אנחנו מתנהגים באופן האחראי ביותר.

אוסאמה סעדי: איפה שיש חוקים שהם בעד, אנחנו בעד.

אוסאמה סעדי: איפה שיש חוקים נגד הציבור שלנו, אנחנו מצביעים נגד.

אוסאמה סעדי: אנחנו הגשנו הסתייגויות, ויש לנו ביקורת.

אוסאמה סעדי: יושב כאן חברי יושב-ראש ועדת הפנים ווליד טאהא, ולא הסתרנו את זה מהרגע הראשון.

אוסאמה סעדי: אמרנו במפורש וחוזרים ונגיד את זה היום בדיון שזה לא פותר את בעיית חיבורי החשמל, שאני מסכים איתו מהיום הראשון, שזה מצרך בסיסי וזכותי בסיסית שכל אזרח צריך לקבל.

אוסאמה סעדי: לבוא ולקשור את זה עם התיישבות הצעירה, ואני מזהיר כאן – ווליד, דיברת על מונולוגים, לא מונולוגים, וזה, וזה.

אוסאמה סעדי: יש ריח שמריח לא טוב, שאורבך לא כאן, הוא עכשיו גם צייץ: קיבלתי את כל מה שאני רוצה בעניין ההתיישבות הצעירה, גם תקציבית, גם כן משפטית.

וליד טאהא: על כן אני דיברתי על מונולוג, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: בדיוק.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר.

אוסאמה סעדי: אבל עוד כמה ימים תתבהר התמונה, ונראה אם באמת יש דברים בגו או לא.

יריב לוין: חבר הכנסת סעדי.

אוסאמה סעדי: כן.

יריב לוין: כבר עכשיו הרי יש כאן - - -

וליד טאהא: מבחן התוצאה, מבחינתי, חיבור בתים ערביים לחשמל.

וליד טאהא: כיבוש יש.

וליד טאהא: התנחלויות יש.

וליד טאהא: על מה?

וליד טאהא: נתחיל להתווכח גם על זה?

יריב לוין: חבר הכנסת טאהא.

אוסאמה סעדי: לא, לא.

וליד טאהא: ברור שזה - - -, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: אם מחר יעשו חיבור בין החיבור לחשמל לאזרחים ערביים בתוך המדינה - - -

יצחק פינדרוס: - - - ברור שיהיה חיבור.

וליד טאהא: אם תגיע בבקשה לחיבור מתחם ביישוב ערבי, מישהו יעשה קשר?

וליד טאהא: איך זה יכול להיות בכלל?

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: אם יש עסקה.

אוסאמה סעדי: אם, אני אומר.

וליד טאהא: לא.

וליד טאהא: לא נתפס בכלל בשיח.

אוסאמה סעדי: אבל, ווליד, לא.

אוסאמה סעדי: אם יש עסקה עם שר הביטחון, עם איילת שקד, עם ניר אורבך שמחר – כי שם לא צריך חוק, שם על פי צו שר ביטחון יכולים לחבר.

אוסאמה סעדי: ואם יש מחר חיבור למאחזים האלה - - -

יצחק פינדרוס: אני לא יודע.

יצחק פינדרוס: משרד המשפטים לא ענה לי.

יצחק פינדרוס: אני לא יודע אם אתה צודק, אוסאמה.

יצחק פינדרוס: משרד המשפטים לא ענה לי.

איתן גינזבורג: טוב.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

וליד טאהא: מה קשר?

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תודה רבה.

וליד טאהא: מה הקשר?

וליד טאהא: קשורים בחוק החשמל?

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: זה לא קשור.

אחמד טיבי: ווליד, ניר אורבך, יושב-ראש ועדת הכנסת, קשר.

אחמד טיבי: לא אתה.

אחמד טיבי: הוא קשר.

וליד טאהא: לא.

וליד טאהא: אני דיברתי על מונולוג.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: אז לכן אני אומר.

וליד טאהא: הוא דיבר עם עצמו.

איתן גינזבורג: אני מציע, חבר הכנסת סעדי.

אוסאמה סעדי: אם זה מונולוג, אני מקווה שזה יישאר במסגרת המונולוג.

וליד טאהא: אז אני אומר לך, דיבר עם עצמו.

יצחק פינדרוס: אתה לא יודע.

יצחק פינדרוס: משרד המשפטים לא ענה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סעדי, חבר הכנסת טאהא.

אוסאמה סעדי: אני מבין בדיוק.

אוסאמה סעדי: שנייה.

איתן גינזבורג: תנו לי רגע למקד את הדיון ביחס למה שאנחנו מדברים.

איתן גינזבורג: אני לא יודע מה דיבר וצייץ ניר אורבך.

איתן גינזבורג: בוא נתמקד.

אוסאמה סעדי: אני ענה.

אוסאמה סעדי: אני אכנס.

אוסאמה סעדי: אני שמעתי את חברי ווליד שמדבר על מונולוג.

וליד טאהא: כן.

איתן גינזבורג: אז בואו נדבר על סדרי הדיון.

אוסאמה סעדי: אני מקווה שזה נשאר עדיין במסגרת המונולוג של ניר אורבך עצמו.

יריב לוין: אבל חבר הכנסת סעדי.

אוסאמה סעדי: שלא נראה משהו אחר עוד כמה ימים.

אוסאמה סעדי: לחוק החשמל, אדוני היושב-ראש, אני - - -

יריב לוין: אבל חבר הכנסת סעדי, זה לא תיאורטי.

יריב לוין: חבר הכנסת סעדי, רגע.

אוסאמה סעדי: כן.

יריב לוין: תראה, זה לא תיאורטי.

יריב לוין: הרי כבר היום מובא בפנינו דיל, שלא נטעה.

יריב לוין: חבר הכנסת טאהא מכר את אדמות ואדי עארה לחריש תמורת חוק החשמל.

יריב לוין: בואו, זה לא תאוריה.

וליד טאהא: ואללה.

יריב לוין: זה מונח פה.

יריב לוין: אל תטעו ואל תתבלבלו לרגע.

וליד טאהא: זה מזכיר לי את נאום השפה הערבית, חבר הכנסת יריב לוין.

וליד טאהא: מכרתי את אדמות ואדי עארה לחריש.

יריב לוין: אל תטעו ואל תבלבלו, זאת האמת.

יריב לוין: חבר הכנסת טאהא, מסתבר שזה המצב.

יריב לוין: מסתבר שזה המצב.

וליד טאהא: אני לא יודע אם האזרח היהודי ששומע אותך, מה הוא יחשוב על זה.

יריב לוין: זאת האמת.

יריב לוין: זאת העסקה שעשית.

יריב לוין: זאת העסקה שעשית.

וליד טאהא: האזרח הערבי אני בוטח בו.

וליד טאהא: אני יודע מה הוא יחשוב.

וליד טאהא: אבל זה, כבר הלכת רחוק.

יצחק פינדרוס: אזרח טורקי - - - מכירת קרקעות.

איתן גינזבורג: טוב, חברי הכנסת.

יצחק פינדרוס: ווליד, ליהודים אין עונש על מכירת קרקעות.

יריב לוין: זאת העסקה שעשית.

אוסאמה סעדי: אני רוצה לסכם.

יריב לוין: אל תברח מן האמת.

יריב לוין: מה לעשות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, כן.

אוסאמה סעדי: אני רוצה לסכם.

איתן גינזבורג: משפט לסיכום, סעדי, ובואו נתקדם.

וליד טאהא: אוסאמה, על צו מפקד הצבא בשטחים הכבושים, לא קשורה לשום חוק שעושים כאן.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת טאהא, תן, בבקשה, לאוסאמה סעדי לסיים משפט.

וליד טאהא: את זה אתה יודע טוב מאוד.

אוסאמה סעדי: אני יודע.

אוסאמה סעדי: לא.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סעדי.

וליד טאהא: לא, לא.

אוסאמה סעדי: אני אמרתי את זה, ווליד.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סעדי.

אוסאמה סעדי: אני אמרתי את זה - - - שר הביטחון.

אוסאמה סעדי: אבל אם שר הביטחון יעשה את זה, ואתם תמשיכו עם זה ותאשרו את זה, זה לא בסדר.

איתן גינזבורג: טוב, חבר הכנסת סעדי.

וליד טאהא: אבל למה הוא צריך לתרץ?

אוסאמה סעדי: זה יהיה לא בסדר.

וליד טאהא: למה הוא צריך לתרץ בחוק?

וליד טאהא: אם הוא רוצה לעשות את זה, למה הוא צריך לתרץ?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת טאהא.

אוסאמה סעדי: - - - זו השאלה.

אוסאמה סעדי: אבל אמרתי, המונולוג - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת טאהא וסעדי, אתה גם רוצה משפט סיום, אתה גם מדבר עם ווליד טאהא.

איתן גינזבורג: אז מה יהיה?

וליד טאהא: אתה יודע שלא.

וליד טאהא: אוסאמה, אתה יודע שלא.

אוסאמה סעדי: הוא.

איתן גינזבורג: הוא, הוא, הוא.

איתן גינזבורג: מה עם האיפוק?

איתן גינזבורג: מה עם האיפוק?

אוסאמה סעדי: איפוק.

אוסאמה סעדי: אז מתאפק ואני אומר לסיכום.

אוסאמה סעדי: אני חוזר על העיקרון, ואת זה אמרנו גם בממשלה הקודמת, גם בממשלה הזאת, גם בכנסת הקודמת, גם בכנסת הזאת, השימוש הבלתי מידתי בסעיף 98 הוא לא טוב, כי הוא הופך את החריג לכלל.

אוסאמה סעדי: ואנחנו רואים כאן בוועדת הכנסת, יום אחרי יום, יום אחרי יום, משתמשים בסעיף 98.

אוסאמה סעדי: צריך להשתמש בזה במשורה, באל-קטארא.

איתן גינזבורג: איך?

אוסאמה סעדי: בצמצום.

איתן גינזבורג: איך?

אוסאמה סעדי: באל-קטארא.

אחמד טיבי: אתה רוצה יודע מאיפה הוא הביא את זה?

אחמד טיבי: תסביר לו, אוסאמה.

איתן גינזבורג: מהאמבטיה.

אוסאמה סעדי: זה משרת הפנים, איילת שקד.

אחמד טיבי: זה מנייר המדיניות, המתווה, לגבי חוק החשמל.

אחמד טיבי: השימוש במשורה.

איתן גינזבורג: קטארא.

וליד טאהא: זה מושג שהיה מופיע במתווה.

איתן גינזבורג: כן.

וליד טאהא: הוא לא היה צריך להיות במתווה.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה, סעדי.

אוסאמה סעדי: אני מסכים איתך.

איתן גינזבורג: אוסאמה, משפט אחרון.

וליד טאהא: אבל, רגע, מה שקובע הוא הקריטריון של החוק, ולא המילה הזאת.

איתן גינזבורג: רגע, רגע.

איתן גינזבורג: אתה גם ביקשת.

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר.

וליד טאהא: אני מבטיח לך, לא שווה כלום.

וליד טאהא: המילה הזו לא שווה כלום.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת טאהא, תאפשר לי.

אוסאמה סעדי: אינשאללה, יא ווליד.

אוסאמה סעדי: אינשאללה.

אוסאמה סעדי: אינשאללה.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: תודה.

אוסאמה סעדי: אני אומר, אנחנו ברשימה המשותפת - - -

וליד טאהא: אתה נגד הפעלת סעיף 98 על החוק הזה, אוסאמה?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת טאהא.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת טאהא.

אוסאמה סעדי: אני אומר, בסעיף - - -

וליד טאהא: אתה נגד הפעלת הסעיף על החוק הזה?

אוסאמה סעדי: אמרתי, ווליד.

אוסאמה סעדי: שימוש מוחרג.

אוסאמה סעדי: אנחנו הסכמנו - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ווליד טאהא, אנחנו רוצים להתקדם בדיון.

איתן גינזבורג: אי-אפשר ככה.

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: אתה רוצה שידברו עליו, יסיתו עליו ארבעה ימים במליאה?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ווליד טאהא.

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: לא.

איתן גינזבורג: ואללה, תאמין לי, אם הייתי עכשיו בוועדת הפנים, היושב-ראש היה נוזף בי.

אוסאמה סעדי: דיברתי, אמרתי, ווליד, על הכלל החריג.

וליד טאהא: סליחה, היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: 90 שעות בוודאי שלא.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

אוסאמה סעדי: 90 שעות בוודאי שלא.

וליד טאהא: אז יש פה 93.3 שעות.

אוסאמה סעדי: אמרתי, ווליד, במפורש.

אוסאמה סעדי: 90 שעות בוודאי שלא.

אוסאמה סעדי: אני חושב שיש הסתייגויות, זה חוק שהוא מעורר את זה.

אוסאמה סעדי: אנחנו הגשנו את ההסתייגויות.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: בבקשה.

אוסאמה סעדי: שלוש, ארבע הסתייגויות.

אוסאמה סעדי: אפשר לבוא בהחלט למשהו סביר ביותר.

אוסאמה סעדי: זהו.

איתן גינזבורג: אני אשמח אם.

וליד טאהא: זה לא רק אתה.

וליד טאהא: הגישו מאות הסתייגויות.

אוסאמה סעדי: אמרתי.

אוסאמה סעדי: אמרתי.

איתן גינזבורג: טוב.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תודה.

איתן גינזבורג: אנחנו נעבור לשמוע את היועצת המשפטית של הוועדה.

איתן גינזבורג: בבקשה, ארבל.

ארבל אסטרחן: טוב.

ארבל אסטרחן: זו לא הפעם הראשונה שאנחנו מתכנסים כאן לדון בסדרי דיון מיוחדים, כפי שהזכירו רבים מהחברים.

ארבל אסטרחן: באמת, בכנסת הזאת ובכנסת הקודמת גבר מאוד השימוש בסעיף הזה.

ארבל אסטרחן: וצריך להתחיל מזה שכמובן דרך המלך צריכה להיות לנהוג לפי כללי התקנון הרגילים, בעיקר בתקופה כזאת שמתאפיינת בחוסר הסכמות, ולכן כללי התקנון הם מה שהם צריכים להחזיק את כללי המשחק.

ארבל אסטרחן: מאידך, יש לנו את הסעיף שבאמת מאפשר בעניינים של תקציב וההסדרים, זה ברור.

ארבל אסטרחן: ובמקרים יוצאים מן הכלל, הוא מאפשר לוועדת הכנסת לקבוע סדרי דיון מיוחדים.

ארבל אסטרחן: עוד דבר שצריך לזכור בהתחלה הוא שנושא ההסתייגויות במהלך השנים סטה ממטרתו המקורית, כמו, אגב, הרבה כלים פרלמנטריים אחרים: רוויזיה, ההסתייגויות, נושא חדש, התייעצות סיעתית וכו'.

ארבל אסטרחן: ובעצם נהפך לאיזשהו כלי של האופוזיציה, שמאפשר לה גם באמת להאריך את הדיון, מאפשר לה גם להפתיע את הקואליציה בשעת ההצבעה.

ארבל אסטרחן: וגם מהסיבה הזאת, השימוש בכלי של 98 צריך להיות מצומצם מאוד.

ארבל אסטרחן: כשמעיינים בתקדימים מההחלטות הקודמות של ועדת הכנסת, רואים שהתייחסו בדרך כלל לשני פרמטרים, עשו איזושהי קומבינציה ביניהם, גם לנושא של דחיפות אובייקטיבית, זאת אומרת, היו מקרים באמת של חוקים פגי תוקף, חוקים שהיו דרושים לכינון הממשלה, שאם הם לא יעברו, הכנסת תתפזר, ביחד עם הקריטריון השני של המשך הדיון.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, לראות כמה הסתייגויות הגישו כמה מסתייגים וכמה זמן זה מאפשר לדבר.

ארבל אסטרחן: ועוד פרמטר שמדי פעם נזכר, זה גם השאלה אם היו הסתייגויות ענייניות או מעין הסתייגויות כאלה, אתם יודעים, לא ענייניות, לא רציניות, מטופשות, שהרבה פעמים גם איפשרו את הארכת הדיון.

ארבל אסטרחן: ברור שאם יש דחיפות, קודם כול, מה שצריך לעשות הוא לנסות להביא את הדברים האלה כמה שיותר מוקדם, לא ברגע האחרון, לא ביום האחרון, לא בשבוע האחרון, וככל האפשר, גם להביא אותם לפני עניינים אחרים שאין לגביהם דחיפות, אם זאת ההצדקה להפעלת הסעיף.

ארבל אסטרחן: במקרה הזה, יש שני חוקים שהם באמת פגי תוקף.

ארבל אסטרחן: כמו שנאמר, החוק של חריש (תיקון 137) פקע ב-27 בנובמבר, והחוק של חומרי נפץ שיפקע מוחרתיים, שמצד אחד יש פה באמת את העניין הזה.

ארבל אסטרחן: אבל צריך לזכור שאלה שני חוקים שיש להם הסתייגויות ענייניות לא רבות.

ארבל אסטרחן: אומנם בגלל העניין הזה שמחתימים את כל חברי הגוש, מה שנקרא, או רוב חברי סיעות האופוזיציה, זה מתמשך אחד ל-20 שעות , אחד ל-26 שעות.

ארבל אסטרחן: אבל זו לא כמות חריגה מחוקים רבים שהוגשו במהלך השנים בכנסת, והוגשו להם שש הסתייגויות ועשר הסתייגויות.

ארבל אסטרחן: ולכן, אם היו מבקשים להביא את החוקים האלה בתחילת השבוע או כמה שיותר מהר, יכול להיות שאפשר היה לבחון הצדקה לקבוע סדרי דיון, לצמצם במעט את מספר השעות, אם בכלל.

ארבל אסטרחן: והיה צריך, ככל האפשר, לנסות להגיע להסכמות ולהידברות בדבר הזה.

ארבל אסטרחן: איפה הקושי שלנו כאן?

ארבל אסטרחן: שלא שמים את החוקים האלה כדבר ראשון השבוע, למרות שהם היו מוכנים כבר אתמול, זאת אומרת, שניהם כבר אתמול היו מונחים על שולחן הכנסת.

ארבל אסטרחן: רוצים לקבוע הסתייגויות להצעות שאין להן כמות חריגה, הסתייגויות ענייניות.

ארבל אסטרחן: וגם ההסדר שמוצע, ההסדר של סדרי דיון המוצע, הוא הסדר די חריג, כי, למשל, רוצים לקבוע הגבלה על מספר ההסתייגויות שיצביעו עליהן, זה דבר שבדרך כלל עושים אותו בחוקי תקציב וההסדרים.

ארבל אסטרחן: חוקים מגבילים – על פי רוב, אני לא יכולה להגיד שלא היה אף פעם – אבל לא מגבילים את מספר ההסתייגויות שיצביעו.

ארבל אסטרחן: כן היה לנו, למשל, בכנסת הזאת מקרה שהיה חוק שהיה רק 15 שעות, וקבעו סדרי דיון, אבל אז אמרו: אוקיי.

ארבל אסטרחן: ההגבלה היחידה הייתה, לא קבעו שעת הצבעה, לא קבעו משך הדיון, הגבילו את מספר השמיות, בשביל שההצבעות לא יתארכו הרבה מעבר לעניין.

ארבל אסטרחן: אבל פה זה לא מה שרוצים.

ארבל אסטרחן: כמובן, מגבילים גם שמיות, אבל רוצים להגביל את זמן הדיבור, לקבוע שעת הצבעה – זאת אומרת, שעת ההצבעה היא פה רק על חוק חשמל, צריך לומר, לא על שני החוקים האלה – ולהגביל את מספר ההסתייגויות.

ארבל אסטרחן: עכשיו צריך לומר כשאנחנו אמרנו את הדברים גם לראשי הקואליציה.

ארבל אסטרחן: בכל זאת, תחליטו להניח את זה.

ארבל אסטרחן: צריך לומר, על חוק החשמל, ההסתייגות שלנו מצומצמת יותר בגלל שבאמת מדובר בחוק עם זמן הנמקה מאוד גדול, מעל 90 שעות, הסתייגויות רבות.

ארבל אסטרחן: ולכן אם היו באים איתו בכל מועד אחר, אפשר היה בהחלט לשקול את הדבר הזה גם מבחינת שעת הצבעה, הגבלת הצבעות שמיות וכו'.

ארבל אסטרחן: אבל כל הרכיבים האלה ביחד שמגיעים בהחלטה אחת, אנחנו חושבים שזו בהחלט החלטה בעייתית שגם עשית עלולה לשבש את מעט ההסכמות שעוד נשארו בכנסת הזאת גם לגבי ההתנהלות בוועדות ומספר ההסתייגויות שמגישים שם, וגם במליאה.

איתן גינזבורג: תודה.

שגית אפיק: אני רוצה להוסיף שני משפטים רק על הדברים שנאמרו.

איתן גינזבורג: כן.

שגית אפיק: בשבוע שעבר באמת, כמו שארבל אמרה, אנחנו אישרנו חמש הצעות חוק שהיו הוראת שעה, שתיים מביניהן היו כאלה כשאושר סעיף 98 לגביהן, ואישרנו לכם לפעול בהתאם לסעיף 98, אף לא הונחו בעת שהוועדה, ועדת הכנסת החליטה על כך.

שגית אפיק: ועשינו את זה מתוך ההנחה שאכן כשמדובר בהצעות חוק שהן פגות תוקף שיש להן דחיפות, ישנה הצדקה לסעיף 98, והוויכוח והשאלה היו בעיקר סביב כמות הזמן שצריך לתת ביחס, לזמן הדיבור, ביחס לאותן הצעות חוק.

שגית אפיק: בסופו של דבר, שתי הצעות חוק מבין הצעות החוק שפג תוקפן בשבוע שעבר הוסרו מסדר-היום, חזרו לסדר-היום אתמול.

שגית אפיק: ואתמול אני אמרתי גם בנשיאות וגם אמרנו את הדברים למרכזת הקואליציה וליושב-ראש הוועדה הזו, שאם רוצים לעשות סעיף 98 ביחס להצעות חוק פגות התוקף, ואנחנו מסכימים לעיקרון הזה, ויש כאן, כמו שארבל הציגה, שתי הצעות כאלה שאפשר אולי היה לחשוב על סעיף 98 ביחס אליהן, הן צריכות לעלות, קודם כול, לסדר-היום לפני דברים אחרים.

שגית אפיק: ומה שקורה כאן – אני חושבת שיש כאן איזושהי פריצה של סכר של השימוש בסעיף 98, כיוון שדוחקים דווקא את ההצעות פגות התוקף לרגע האחרון על מנת לעשות סעיף 98 ביחס להצעות חוק שחלקן מאוד שנויות במחלוקת, ואולי דווקא הפיליבסטר ביחס אליהן כן היה חשוב וכן צריך לעשות אותו במליאה.

שגית אפיק: דבר נוסף שצריך לשים לב ביחס לשלוש מהצעות כאן – מספר ההסתייגויות הוא מספר נמוך יותר.

שגית אפיק: מרגע שייפרץ הסכר של סעיף 98 והשימוש בו ייעשה רב יותר, אנחנו בעצם מחזירים את הגלגל גם ביחס להסתייגויות, ושוב אנחנו מחזירים מצב שבו, ככל הנראה, תהיה איזושהי העדפה לייצר מספר גבוה מאוד של הסתייגויות, כיוון שממילא משתמשים בסעיף 98.

שגית אפיק: לא משנה אם מוגשות מעט הסתייגויות או הרבה הסתייגויות, ישנה העדפה לשימוש בסעיף 98.

שגית אפיק: ולכן באמת אני חושבת שזה לא המצב שנכון לכם לעשות בו שימוש על סעיף 98.

שגית אפיק: וכן נכון לנסות ולהגיע להסכמות – אני לא ידעתי אם נעשו ניסיונות כאלה – ביחס להצעות שהן הוראות שעה.

שגית אפיק: וביחס להצעות האחרות למצוא גם את המודל המתאים לקיים דיון.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

ארבל אסטרחן: גם אחת ההצעות של שבוע שעבר היא לא על סדר-היום.

שגית אפיק: היא לא על סדר-היום, למרות שהיא פגת תוקף.

שגית אפיק: אושר לגביה סעיף 98, והיא לא נמצאת.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: חוק דרכי תעמולה.

ארבל אסטרחן: חוק הבחירות.

בועז טופורובסקי: היא כן בסדר-היום.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה, חבר הכנסת יריב לוין.

בועז טופורובסקי: היא כן בסדר-היום.

ארבל אסטרחן: כן?

ארבל אסטרחן: היא צריכה להיות.

יריב לוין: אני רק רוצה לשאול שאלת אינפורמטיבית ששאלתי, נדמה לי, בפעם הקודמת ולא היה נתון מדויק.

יריב לוין: כמה חוקים עד היום נעשה בהם שימוש לאורך כל השנים בסעיף 98 וכמה חוקים נעשה בהם שימוש בסעיף הזה בקדנציה הזו?

יריב לוין: והשאלה השנייה בהקשר הזה, מאחר שבקדנציה הקודמת הייתה עלייה בשימוש בסעיף 98, אני הייתי מבקש, אם אפשר באמת, ככה ממש בקצרה, את הכותרת של כל אחד מהחוקים שנעשה בהם שימוש, כדי שלפחות נבין את ההקשר ולמה היה שינוי בקדנציה הקודמת ואם מה שקורה עכשיו תואם את מה שהיה קודם.

ארבל אסטרחן: אני יכולה לומר, בלי תקציב, כמובן, וההסדרים.

יריב לוין: כן, ברור.

ארבל אסטרחן: היו בכנסת ה-23 שמונה החלטות, ובכנסת ה-24 עד כה שמונה החלטות.

יריב לוין: אבל שמונה החלטות על כמה חוקים?

ארבל אסטרחן: נכון.

יריב לוין: זאת השאלה.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: היו מקרים שהייתה החלטה אחת על כמה חוקים.

יריב לוין: לכן אני שואל.

יריב לוין: אני שואל כמה חוקים.

יריב לוין: זו בדיוק השאלה.

יריב לוין: אני מסכים איתך.

שגית אפיק: - - -

ארבל אסטרחן: רובן היו על חוק אחד.

ארבל אסטרחן: אני יכולה לספור את זה.

ארבל אסטרחן: יש לי את כל ההחלטות.

ארבל אסטרחן: אבל רובן המוחלט היו על חוק אחד.

ארבל אסטרחן: פה גם באמת אלה חוקים שאין ביניהם קשר.

איתן גינזבורג: אני זוכר לפחות הצעה אחת שהייתה על שלושה חוקים.

- דדון: החלטה.

איתן גינזבורג: החלטה אחת על שלושה חוקים.

איתן גינזבורג: אבל זה רק זיכרון, אולי אני טועה.

ארבל אסטרחן: לא, לא.

ארבל אסטרחן: היו מקרים - - - גם חוקים - - -

ינון אזולאי: איתן, מה שבטוח שאתה אישית משתמש בזה הכי הרבה.

יריב לוין: ואילו חוקים זה נעשה בקדנציה קודמת?

ארבל אסטרחן: בכנסת הקודמת, אמרתי מה היו הפרמטרים.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: אילו חוקים.

איתן גינזבורג: לא פרמטרים.

איתן גינזבורג: ארבל, ארבל, ארבל, הוא רוצה את שמות החוקים.

איתן גינזבורג: ובואי תעשי את זה מהר, כי אנחנו בלחץ של זמן.

ארבל אסטרחן: בכנסת ה-23 היו לנו, לפני הקמת הממשלה, חוק-יסוד הממשלה (תיקון 8) והצעת חוק ממשלת חילופים.

ארבל אסטרחן: זה היה ביחד.

יריב לוין: נדמה לי שהצורך במקרה הוא ברור.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: אחר כך היה חוק היסוד: הכנסת וחוק הכנסת.

ארבל אסטרחן: זה היה על החוק הנורבגי.

ארבל אסטרחן: שניהם יחד.

איתן גינזבורג: על שני החוקים.

יריב לוין: כן.

יריב לוין: שוב, ברור.

יריב לוין: כן.

ארבל אסטרחן: אחר כך היה חוק מענק לעידוד תעסוקה (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש).

יריב לוין: זאת אומרת, זה חוק קורונה, שלכן נעשו לסעיף 98.

ארבל אסטרחן: התחילו חוקי הקורונה.

ארבל אסטרחן: חוק חומרי נפץ הקודם.

ארבל אסטרחן: זה היה חוק אחד.

איתן גינזבורג: ששם כמה היה?

ארבל אסטרחן: שם נתנו שעה.

בועז טופורובסקי: שעה שלמה?

ארבל אסטרחן: כן.

איתן גינזבורג: טוב.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: הלאה.

ארבל אסטרחן: שעה.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: זו הייתה באמת החלטה החריגה.

ארבל אסטרחן: אחר כך היה חוק הסמכויות של הקורונה, הגדול.

יריב לוין: אז עוד פעם קורונה?

ארבל אסטרחן: חוק-יסוד: הכנסת (תיקון 50), זה היה המועד שעד אליו אפשר להעביר את התקציב.

איתן גינזבורג: פשרת האוזר.

יריב לוין: כן.

ארבל אסטרחן: נכון.

ינון אזולאי: בחומרי הנפץ, מתי זה היה?

ינון אזולאי: ביום האחרון שפג תוקף?

יריב לוין: אירועים דרמטיים היו.

יריב לוין: שני חוקי קורונה, חוקים שהיו ביסוד הקמת הממשלה ושהיו מעכבים, לא מאפשרים להקים ממשלה.

יריב לוין: זה לא דומה למה שהולך פה.

ארבל אסטרחן: בחומרי הנפץ ההסבר היה שזה יאפשר 200 שעות של הנמקה.

ארבל אסטרחן: זאת הייתה הסיבה.

איתן גינזבורג: אורך הדיבור.

איתן גינזבורג: אורך הדיבור.

ארבל אסטרחן: זה היה רק סעיף אחד קטן של הארכת תוקף.

בועז טופורובסקי: מ-200 שעות לשעה, אוקיי.

יריב לוין: זה היה סעיף אחד.

יריב לוין: זה לא היה כל החוק.

ארבל אסטרחן: אז רגע, אמרתי חוק-יסוד, פשרת האוזר.

איתן גינזבורג: כל החוק היה סעיף אחד.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: זה לא היה כל החוק כמו עכשיו.

שגית אפיק: עכשיו יש את כל החוק.

שגית אפיק: ואז היה סעיף אחד.

שגית אפיק: החוק הוא חוק-יסוד בפני עצמו.

יריב לוין: בסדר.

ארבל אסטרחן: אחר כך היה חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון 10).

יריב לוין: זה היה גם קורונה.

יריב לוין: זה היה מענקים לעסקים, אם אני זוכר נכון.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: ברור.

יריב לוין: בואו, נו.

ארבל אסטרחן: והאחרון היה חוק קורונה (תיקון 2).

יריב לוין: יפה.

יריב לוין: אז אני אגיד את האמת, אני אתוודה.

יריב לוין: לא בדקתי.

יריב לוין: באמת שאלתי בלי לבדוק.

יריב לוין: אבל לא היה לי ספק שזאת תהיה התמונה.

איתן גינזבורג: רק בואו נגיד גם את האמת האחרת, הנוספת – לא האחרת – הנוספת, שכמעט לא הייתה חקיקה על הקורונה.

יריב לוין: מה?

יריב לוין: לא.

יריב לוין: לא חשוב.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: לא הייתה החקיקה.

איתן גינזבורג: לא היו כמעט חקיקות של הממשלה על הקורונה.

בועז טופורובסקי: כמה אחוז מהחקיקה היה עם סעיף 98?

יריב לוין: תראה, חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אני רוצה, אני באמת אתייחס אחת לאחת לכל הנקודות.

יריב לוין: אני חושב שזה באמת דיון מאוד מאוד חשוב.

יריב לוין: ושוב, אני חייב לומר מצבה העגום של הכנסת משתקף במיעוט המשתתפים בדיון הכל כך חשוב הזה מכל הצדדים.

יריב לוין: צריך להגיד, אני חושב שזה מבטא גם אדישות, גם חוסר אכפתיות, אולי ייאוש גם אצל חלק מהאנשים מהמצב שנוצר.

יריב לוין: ובעיניי, זה עצוב מאוד.

יריב לוין: תראו, צריך להסתכל, קודם כול, על התמונה בגדול.

יריב לוין: ונדרש בעצם בהתנהלות שלנו כאן

יריב לוין: בנושא החקיקה – בעיניי, יש משולש שצריך לאזן בין מרכיביו או קודקודיו בצורה נכונה.

יריב לוין: יש מרכיב ראשון, והוא העובדה שהממשלה צריכה למשול וצריכה להיות במצב שהיא יכולה להעביר חקיקה חיונית והכרחית למימוש המדיניות שלה.

יריב לוין: ובהחלט מוסכם עליי, ואני אומר את זה בצורה ברורה שלא יכול להיות שבגלל טעם פרוצדורלי כזה שמישהו יגיש הסתייגויות וידונו חודשיים בהצעת חוק, אז היא לא תאושר רק בגלל הטעם הטכני הזה.

יריב לוין: את זה כל אחד מבין, וזה מוסכם, וזה בוודאי דבר שחייב להילקח בחשבון.

יריב לוין: אבל יש למשולש הזה עוד שני קודקודים, והקודקודים האלה הם: החובה והצורך לאפשר לאופוזיציה לבוא לידי ביטוי אמיתי; והדבר אולי החשוב ביותר – הרצון לעודד הסכמות.

יריב לוין: עכשיו, צריך להבין דבר פשוט.

יריב לוין: בכנסות בעבר השימוש בסעיף הזה היה מצומצם מאוד, כי פשוט הצלחנו להגיע הרבה פעמים להסכמות.

יריב לוין: ולמה הגענו להסכמות?

יריב לוין: אני יכול להגיד לכם, כי אני לפחות עשיתי את זה הרבה שנים מהצד השני.

יריב לוין: קודם כול, הייתה לקואליציה בעיה יסודית, שהשרים היו חברי כנסת.

יריב לוין: והתוצאה של הדבר הזה הייתה שלא הייתה לה שום יכולת אמיתית להחזיק כאן את השרים בימי שלישי ובימי רביעי בלילה ובימי חמישי, כי הם היו צריכים לעבוד במשרדים שלהם.

יריב לוין: וזה אילץ אותה להגיע להרבה מאוד פשרות.

יריב לוין: הייתה בעיה שנייה וחשובה, וגם היא מהותית, שהיה רצון לנהל את הבניין הזה באיזושהי דרך של באמת שיח אמיתי בין המפלגות במקום שהדברים היו בליבת העניין, באמת בלית ברירה, כמו בחוקי הקורונה המרכזיים שהאופוזיציה ניסתה למנוע מהם לעבור ולפעמים היו גם הכרחיים מבחינת הטיפול בתחלואה.

יריב לוין: התקבלו החלטות לפעמים בשימוש בסעיף 98.

יריב לוין: אבל ברוב המצבים, הנחת העבודה והרצון היה – ואגב הוא גם היה בא לידי ביטוי בעבודת הוועדות.

יריב לוין: היה באמת שיח אמיתי והייתה התדיינות והיו הרבה מאוד תיקונים לחקיקה, והדברים בסך הכול עבדו בצורה לא רעה.

יריב לוין: שורש הבעיה שאנחנו מתמודדים איתה בכנסת הזאת, עוד לפני האירוע הוועדות בכלל, היא החוק הנורבגי.

יריב לוין: צריך להגיד את האמת.

יריב לוין: ואני אומר את זה שוב, ואני אומר ביושר, זו כבר הנורמה, זה כבר לא ישתנה.

יריב לוין: אני כבר לא מציע אפילו לחשוב שאפשר יהיה לשנות את זה, כי זה כבר לא יקרה, לא תהיה אף ממשלה שתסכים לשנות את הדבר הזה.

יריב לוין: אבל צריך להבין שהחוק הנורבגי – ואת זה אני אומר לכולם, כי היום אתם בקואליציה, מחר יכולים להיות באופוזיציה ולהפך – שורש הבעיה היא שברגע שהחוק הנורבגי קיים, אין בעצם, נשמט מידי האופוזיציה הכלי העיקרי שאפשר לה להביא למצב שהקואליציה נאלצה להגיע להסכמות, ואתה נמצא במציאות שבה ההתדיינות היא פנים קואליציונית.

יריב לוין: ומרגע שיש החלטה פנים קואליציונית, אין כמעט דיון ושיח אמיתי לא בוועדות לגוף החוקים ובוודאי לא בהכנות של החוקים לפני כן.

יריב לוין: וזה בעיניי מצב סופר בעייתי.

יריב לוין: הוא מביא גם בחלקו לכל המציאות הזו שאנחנו מתמודדים איתה.

יריב לוין: עכשיו צריך להגיד עוד דבר, שההימנעות לאורך כל השנים משימוש בסעיף 98 נבעה מזה שבאמת לא היה צורך אמיתי לעשות את זה, כי בסוף היה שיח, הייתה התדיינות, היו הבנות, היו לפעמים מקרים שאפילו שני הצדדים הבינו שהם לא יכולים להגיע להבנות, למשל, על החוק שנוגע להקמת הממשלה ושם כל אחד הבין שאין מה לעשות והולכים למקום הזה.

יריב לוין: אני יכול לומר במקרה הזה, ואני אומר את זה גם לייעוץ המשפטי, לא התנהל מולי שום משא ומתן, לא הייתה שום פנייה בצד אף גורם בקואליציה לקיים הידברות כלשהי על סדרי הדין בעניינם של החוקים האלה.

בועז טופורובסקי: מה זה הדבר הזה?

בועז טופורובסקי: אתם לא באים לישיבת הסכמות.

בועז טופורובסקי: איך אפשר לא לבוא לישיבת הסכמות ולהגיד: לא הייתה פנייה בכלל?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת טופורובסקי, תן לו להשלים את דבריו.

יריב לוין: חבר הכנסת טופורוסבקי, אני לא צריך לבוא לישיבה שאתה מחליט שהיא הישיבה שבה זה.

בועז טופורובסקי: זה גם היה בתקופה שלך.

בועז טופורובסקי: זה בדיוק העניין, אתה מבין?

בועז טופורובסקי: אתה תקבע.

בועז טופורובסקי: תקבע לכנסת את סדר-יומה.

יריב לוין: אני לא קובע שום דבר.

יריב לוין: יכולת לשלוח לי ווטסאפ.

בועז טופורובסקי: לא.

בועז טופורובסקי: אתה עדיין יושב-ראש הכנסת, ואתם עדיין בשלטון, ושכחתם את זה.

יריב לוין: חבר הכנסת טופורובסקי, יכולת לשלוח לי ווטסאפ, יכולת לשלוח לי מכתב.

בועז טופורובסקי: ישיבת הסכמות?

בועז טופורובסקי: אם אתה לא מגיע לישיבת הסכמות, לא מכבד את יושב-ראש הכנסת, ואחר כך אומר – לא באתם, ובזה דנו.

בועז טופורובסקי: אתם אלה ששוברים את הכלים.

בועז טופורובסקי: אתם אל תנסו לשנות.

יריב לוין: ואגב, ואגב, ואגב - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת טופורובסקי, די.

יריב לוין: ואגב, הדבר הזה הוא חמור במיוחד, משום שאתמול בערב דווקא ידענו לדבר ולהגיע להבנות שגם בוצעו וחסכו כאן הרבה זמן מיותר.

יריב לוין: זאת אומרת, זה לא רק שאפשר לדבר ושיודעים לדבר, אלא אפילו עשינו את זה אתמול.

יריב לוין: רק אף מילה לא נאמרה על אף אחד מהחוקים האלה.

יריב לוין: אני גם מבין למה, כי הנחת העבודה הייתה שמה זה משנה, בשביל מה צריך לדבר.

יריב לוין: נבוא לפה עם הפטיש, ניתן מכה ונמשיך, כמו שעשינו עד היום באין מפריע.

בועז טופורובסקי: זה לא נכון.

בועז טופורובסקי: הנחת העבודה.

איתן גינזבורג: בועז.

ינון אזולאי: יריב, לצערי, אתמול הם באו, לצערנו, הם באו רק לאחר האסון שקרה.

ינון אזולאי: הם התעוררו ובאו.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אזולאי, ראשית, זה פשוט במנותק, כי אני הייתי שם, בסדר-היום.

ינון אזולאי: בסדר.

ינון אזולאי: גם - - -

איתן גינזבורג: אבל חבל.

איתן גינזבורג: האמת היא שפניתי רק כדי שלא יפריעו ליריב לוין.

איתן גינזבורג: עזבו את - - - לא רלוונטיים.

יריב לוין: חבר הכנסת אזולאי, אני לא רוצה לערב את האסון בעניין זה.

יריב לוין: באמת, אני לא, אני מציע – בואו נדבר לגוף – אתם יודעים מה, זה אפילו לא באמת חשוב מה יקרה עם החוקים המסוימים האלה.

יריב לוין: יש פה שאלה שהיא בעיניי הרבה הרבה יותר גדולה מהדיון לגופם של החוקים.

יריב לוין: ואני גם אומר כמה מילים לגופם, אם יאפשרו לי.

יריב לוין: ועל זה אנחנו באים לאירוע שהוא חסר תקדים כמעט בכל היבט שלא מסתכלים עליו.

יריב לוין: הוא חסר תקדים מבחינת היקף השימוש שנעשה בסעיף 98 עד היום.

יריב לוין: הוא חסר תקדים מבחינה זו שחוקים, חוק שביקשו סעיף 98 בשבוע שעבר, משכו אותו מהמליאה, הוא לא נפל, שלא תהיינה אי-הבנות, הוא נמשך על ידי הקואליציה שלא רצתה להמשיך ולהישאר ולדון בו בלילה תחת סדרי הדין המקוצרים שנקבעו, כי הוא היה כל כך דחוף.

יצחק פינדרוס: יריב, אני לא רוצה להפריע לך, אבל - - -

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אני לא אתן.

איתן גינזבורג: לא, אני לא אתן.

איתן גינזבורג: אני לא אתן.

יצחק פינדרוס: בהסכמה.

איתן גינזבורג: אני לא אתן.

יריב לוין: רגע.

איתן גינזבורג: אל תפריעו לו.

איתן גינזבורג: הוא רוצה לסיים את דבריו.

איתן גינזבורג: ואני רוצה להתקדם.

יריב לוין: זה חוק שבכלל לא הובא, שבשבוע שעבר נעשה עוד פעם שימוש – אתם יודעים, באנגלית יש מילה טובה –Abuse – פשוט שימוש לרעה בדבר הזה.

יריב לוין: אבל אחר כך, כשבלילה לא היה נוח ומישהו היה עייף – במקרה הזה, אפילו יש מישהו ספציפי שהורה למשוך את החוקים, והיושב-ראש ואני היינו שם, יודעים מזה – אפילו לא מגיע לפה.

יריב לוין: עכשיו, לא רק זה שהוא לא מגיע לפה, אלא מגיע במקומו חוק אחר שבכל הנמקה שנתן כאן חבר הכנסת טופורובסקי ובאריכות הייתה מילה אחת שלא נזכרה בהנמקה שלו: המילה דחיפות.

יריב לוין: הוא לא טען, בהגינות וביושר, הוא לא טען שיש בו בדל של דחיפות מאיזשהו סוג.

יריב לוין: אפילו, אגב, הוא לא טען שיש בו דחיפות פוליטית, אם כבר אנחנו רוצים לקחת את דברים לקצה.

יריב לוין: עכשיו, לא רק שכל הדבר הזה מתרחש כאן, אלא שבכלל מלכתחילה גם הדברים שהיו דחופים, הם לא נולדו בהפתעה, אלה לא חוקרי קורונה שפתאום אירע, נכנס זן חדש, והיה צריך לתת לו מענה מהיום למחר, או קרה איזה אירוע דרמטי שחייב תשובה ומענה מהירים שאף אחד לא יכול היה לחזות אותם לא שבוע קודם ולא חודש קודם.

יריב לוין: פה מדובר בחוקים שכולם ידעו כבר לפני שנה, שהם פגי תוקף עכשיו, ואף אחד לא טרח לא לקדם אותם ולא להביא אותם, לא בממשלה, ולא בקואליציה, ולא בשום מקום אחר, כי היו כל הזמן דברים אחרים לא דחופים שרצו לשים אותם קודם.

יריב לוין: רובם, אגב, פוליטיים לחלוטין, שאין להם בכלל דחיפות עניינית כזו או אחרת.

יריב לוין: אז קודם הקואליציה קבע סדרי עדיפויות שלה, ואחרי שהיא קבעה אותה באה וזעקה דחוף, כי היא לא טיפלה בדברים.

יריב לוין: ואחרי שבאה וזעקה דחוף והעבירה על סעיף 98, משכה את החוק.

יריב לוין: ואחרי שמשכה את החוק גם לא הביאה אותו הינה השבוע.

יריב לוין: וביד השנייה, היא מבקשת עכשיו עוד פעם 98 על משהו שהיא אפילו לא טוענת שיש בו דחיפות כלשהי.

יריב לוין: שמעו, אלה הרי דברים בלתי נתפסים.

יריב לוין: לא היו כדברים האלה מעולם.

יריב לוין: ואתם מבינים שאם זה התקדים, אתם מבינים לאן אנחנו הולכים, ובאיזה מקום אנחנו נימצא.

יריב לוין: עכשיו, על הדבר הזה מלבישים עוד מעניין, והוא השימוש ביום רביעי והבאת החקיקה הממשלתית כעניין שבשגרה בימי רביעי.

יריב לוין: עכשיו, הדבר הזה, קודם כול, נעשה על חשבון הזכויות של חברי הכנסת להעלות את הנושאים הפרטיים.

יריב לוין: למה?

יריב לוין: כי ראינו, מספר הצעות לסדר שמאושרות הוא לא המכסה המקסימלית, ולא במקרה, כי בכל פעם שזה קורה, בימי רביעי מביאים חקיקה ממשלתית.

יריב לוין: אז מצמצמים את חברי הכנסת ומביאים חקיקה ממשלתית בימי רביעי על חשבון הזמן שלהם, והזכות שלהם להביא נושאים לדיון.

יריב לוין: עוד פעם, דבר – להפך, אני יכול להגיד כשכבר היו מצבים כשבאה חקיקה כזאת, בדרך כלל, היה מאמץ להביא דווקא את מלוא המסגרת הפרטית כדי שזה יהיה ברור לגמרי שזכויות חברי הכנסת כפרטים לא נפגעו.

יריב לוין: ומביאים את זה ביום רביעי אחרי שהייתה התחייבות שיבואו רק דברים דחופים באמת, וכבר ראינו שגם מה שלכאורה פג תוקף הוא לא דחוף, כי חריש כבר עבר, ואולי חומרי הנפץ הוא הדבר היחיד שאפשר להגיד שיש לו מועד עכשיו.

יריב לוין: אבל ,אדוני היושב-ראש, תן לי לסיים.

יריב לוין: אני חושב שזה אירוע - - -

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: זה אירוע.

איתן גינזבורג: אבל אני רוצה, לטובת העניין – אלא אם כן, אני אבקש מהיושב-ראש זמן דיבור על חשבון המליאה, אבל לא, לא.

איתן גינזבורג: אני משתדל לעמוד בלוחות הזמנים.

יריב לוין: אני מבחינתי מסכים.

יריב לוין: זאת אומרת, אתה יכול לומר לו שזו בקשה גם על דעת האופוזיציה.

איתן גינזבורג: אז, ראשית, אבקש זמן דיבור.

בועז טופורובסקי: למה?

בועז טופורובסקי: כבר מסיימים.

איתן גינזבורג: בסדר.

יריב לוין: אם יהיה צורך.

יריב לוין: אם יהיה צורך בהארכה.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: אבל אם אפשר זה.

איתן גינזבורג: כי גם אני הייתי רוצה לצאת לאיזו הפסקה באמצע, לפני הצבעות.

יריב לוין: אין בעיה, אדוני.

יריב לוין: אתה קובע את סדרי הדיון פה.

יריב לוין: אתה לא צריך את הסכמתי.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אבל אני מבקש ממך לנסות.

איתן גינזבורג: אבל אני כן רוצה לעשות את זה בהסכמה.

איתן גינזבורג: לנסות כן לקצר כדי שנוכל לעשות הפסקה לפני ההצבעה.

יריב לוין: אני פה כמה שצריך.

יריב לוין: ואז באים ביום רביעי, אחרי שיושב-ראש הכנסת בעצמו אמר, ובצדק, שהוא יעמוד על כך שרק ייעשו דברים דחופים, ומביאים דברים שעוד פעם כנראה אין בהם שום דחיפות.

יריב לוין: אבל אפילו אם נניח שיש בהם דחיפות, אז עושים תרגיל נהדר.

יריב לוין: לוקחים, את מה שדחוף שמים ביום רביעי, למרות שאפשר לשים אותו עכשיו, ואז שמים ביום שלישי משהו אחר.

יריב לוין: באמת, אני חושב שזה דבר בלתי מתקבל.

יריב לוין: זאת אומרת, זה קומה על קומה על קומה של תקדימים הרסניים שלא משאירים, באמת, פשוט לא משאירים כלום.

יריב לוין: עכשיו אני אגיד עוד דבר שהוא בעיניי חשוב.

יריב לוין: תראו, זה לא רק שיש כאן רצון לקדם ולעשות דברים וזה.

יריב לוין: הרי גם לשיטת מי שיטען שהיקף השעות הנוכחי הוא מוגזם, הרי אף אחד לא יכול להסביר מה לזה ולקביעת שעת הצבעה בבוקר.

יריב לוין: למה לקבוע שעת הצבעה?

יריב לוין: למה?

יריב לוין: כי זה נוח למישהו?

יריב לוין: הרי אם כבר אתם טוענים שכל הדבר הזה נעשה כי יש כל כך הרבה שעות וזה בלתי אפשרי להתמודד עם זה, תקבעו במסגרת שעות ותהיה הצבעה כשיסתיים הדיון.

יריב לוין: מה פתאום לקבוע שעת הצבעה?

יריב לוין: כי מה רוצים?

יריב לוין: שגם הדיון לא היה דיון, שאף לא יישב פה.

יריב לוין: כל אנשי הקואליציה שאליהם אנחנו מדברים בתקווה שאולי – תראו, אנחנו לא משלים את עצמנו, אבל רוצים לפחות לנסות.

איתן גינזבורג: לשכנע.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: לא לשכנע.

יריב לוין: להעמיד אותם אל מול מצפונם.

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: להעמיד את ניר אורבך במבחן.

איתן גינזבורג: אה.

יריב לוין: להעמיד אותם אל מול מצפונם.

איתן גינזבורג: אדוני, מכיוון שאני יושב את כל שעות הלילה, אני יכול להגיד לך שלדבר אל המצפון לא ראיתי הרבה ניסיונות.

איתן גינזבורג: שיעורי תורה כן.

איתן גינזבורג: דף יומי כן.

איתן גינזבורג: גמרא כן.

איתן גינזבורג: פרשת שבוע כן.

יצחק פינדרוס: כי לא היה.

יצחק פינדרוס: כי לא היה עם לדבר.

יצחק פינדרוס: מה רציתם?

יצחק פינדרוס: איתן, מה רציתם?

יצחק פינדרוס: התפלספות?

ינון אזולאי: זה סוג של מצפון.

ינון אזולאי: איתן, זה סוג של מצפון.

ינון אזולאי: הוא מדבר אל המצפון של אנשים, פרשת השבוע.

איתן גינזבורג: אבל אני לומד.

איתן גינזבורג: אני לומד.

יריב לוין: א', בנסיבות האלה, שיעורי תורה אולי אנחנו זקוקים להם.

איתן גינזבורג: אז מכיוון שרק אני חווה אותם, אז אני חווה אותם באהבה במליאה.

יריב לוין: כן.

יריב לוין: ואני גם אגיד לך, אדוני היושב-ראש, שאני באמת לא חושב שדווקא אתה היעד שאנחנו חושבים שצריך לדבר אל מצפונו ולשכנע אותו בעניין הזה.

איתן גינזבורג: אבל אני היחידי במליאה.

יריב לוין: אני בטוח שהחוק הזה נוגד את מה שאתה הבטחת.

ינון אזולאי: בתוספת של הסגנים, יהיה לך כבר - - -

יריב לוין: מה שמובא פה נוגד את מה שהבטחת לבוחריך.

יריב לוין: יש אחרים ששם המצב אחר.

איתן גינזבורג: אני אשמח, חבר הכנסת לוין, אם תאפשר לי, ממש בעוד שתי דקות לצאת להפסקה.

איתן גינזבורג: בסדר?

יריב לוין: אין בעיה.

יריב לוין: אני באמת משתדל לסיים.

יריב לוין: אבל אני אומר, אדוני היושב-ראש, הרי על כל המגדל הזה שבניתם עוד מוסיפים עכשיו גם עוד קומה של קביעת שעת הצבעה, כדי שבכלל יהיה נוח, הקואליציה בכלל לא תהיה פה, אנשים ינומו את שנתם, האופוזיציה תדבר לקיר, ואחר כך הם יגיעו הנה ויצביעו, ובזה ייגמר העניין.

יריב לוין: תראו, כל הצירוף של כל הדברים האלה, אלה דברים חסרי תקדים.

יריב לוין: הגדירה את זה כאן היועצת המשפטית.

יריב לוין: היא אמרה פריצה, ואני אוסיף מוחלטת של הסכר, שהקפדנו עליו כל השנים, כולנו, לא חשוב באיזה צד היינו, כי כל אחד הבין שהמוסד הזה הוא מעל הכול, ההליך הדמוקרטי הוא מעל הכול, ושהוא גם יישב בצד השני לא רחוק היום.

יריב לוין: והקפדנו על זה, ואתם יודעים שהקפדנו על זה הקפדה יתרה כל הזמן.

יריב לוין: והנתונים מראים את זה בצורה הכי ברורה, אגב, כל הממשלות, וכל יושבי ראש הכנסת, וכל יושבי-ראש ועדות הכנסת.

יריב לוין: ומה שקורה כאן היום זה אירוע מכונן שישנה לחלוטין את כל סדרי העבודה בבניין, וישנה אותם לרעה, לרעה.

יריב לוין: עכשיו אני אומר הערה אחרונה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: תראה, אני לא מאלה שחושבים שנבחרי הציבור צריכים לפעול על פי ההוראות או על פי ההחלטות של המערכת המשפטית.

יריב לוין: אני חושב שיש קווי תיחום, ויש קווי ההפרדה ברורים, והעמדות שלי בעניין הזה ידועות.

יריב לוין: אבל אני חושב שאנחנו זכינו בכנסת לכך שלאורך כל השנים, הייתי אומר, למעט אולי מקרים באמת חריגים, היה כאן ייעוץ משפטי שהיה מקובל על כולם, שהיה מקצועי, שהיה נטול פניות, שהיה מאוד מאוד זהיר, ושכולנו השתדלנו לכבד וכיבדנו את ההחלטות שלו גם כאשר לא תמיד אהבנו אותן.

יריב לוין: ובדרך כלל, גם הייתה הלימה, כי נוצר מצב שהיו נוהגים וסדרי עבודה מסוימים שהתקבעו ושהייעוץ המשפטי שמר על הסכר הזה שלא ייפרץ, ובצורה הזאת הדברים בסך הכול התנהלו בצורה טובה.

יריב לוין: היו מקרים, אני מודה, שחשבנו שהייעוץ המשפטי חרג מסמכותו ואמרנו את זה גם בצורה ברורה.

יריב לוין: אני חושב שכשהייעוץ המשפטי מרים דגל אדום, שלטעמי היה צריך לעשות גם בשבוע שעבר, וזה לא קרה, אבל בא היום ומרים דגל אדום בעוצמה הזאת שהדברים האלה נעשים.

יריב לוין: כשהיועצת המשפטית של הכנסת גם מגיעה לוועדה, כי באמת הדבר הזה הוא דבר שלא קורה כל יום.

יריב לוין: נדמה לי שגם את הדבר הזה צריך לקחת בחשבון, וזה בוודאי נכון.

יריב לוין: ופה אני כן, אתה יודע, בעניין הזה, אני דווקא כן פונה גם אליך וגם אל חבר הכנסת טופורובסקי, שבאים מהצד של המפה הפוליטית, שבניגוד אליי, סבור שיש שומרי סף, ויש מערכת משפטית שברגע שהיא אומרת את דברה, זה סוף פסוק, וצריך לקבל את זה: זה ראה וקדש, בין אם זה סמכותה ובין אם זה לא סמכותה.

יריב לוין: אני חושב שבעניין הזה אנחנו רואים שיש גם זהירות וגם, בוודאי אמירה שהיא בתוך גדר הסמכות.

יריב לוין: ומתוך דאגה אמיתית למוסד, אני מצפה מכם לשמוע, אם לא את קולי, לפחות את הקול הזה.

יריב לוין: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אני, ברשות

איתן גינזבורג: כם – אם אתה רוצה משפט, אדוני.

איתן גינזבורג: אני רוצה לעשות עכשיו הפסקה.

ינון אזולאי: למה?

ינון אזולאי: אין לי זכות דיבור?

איתן גינזבורג: מה?

ינון אזולאי: אין לי זכות דיבור?

ינון אזולאי: למה משפט?

איתן גינזבורג: יש לך.

איתן גינזבורג: אז אני מבקש, מכיוון שאני מנסה כן – אני יכול לעשות הפסקה וזהו, אבל אני מרשה לך לדבר.

ינון אזולאי: אתה היושב-ראש.

ינון אזולאי: אתה יכול להחליט שאתה לא נותן לדבר.

ינון אזולאי: לא משפט.

ינון אזולאי: אני צריך קצת יותר ממשפט.

ינון אזולאי: אתה רוצה לתת לי לדבר, בשמחה רבה.

איתן גינזבורג: אני אתן לך לדבר שני משפטים לפני שאני אוכל לצאת להפסקה.

ינון אזולאי: לא ראוי שאתה מגביל אותי.

ינון אזולאי: אני משתתף בישיבה.

ינון אזולאי: אז לא ראוי שאתה מגביל אותי.

ינון אזולאי: אני לא ביקשתי לדבר עשר דקות.

ינון אזולאי: מספר דקות מצומצם, אני אגיד את מה שאני חושב.

ינון אזולאי: אני לא אני אחזור על דבריו של יריב לוין, שאני חושב שבאמת כשהוא היה יושב-ראש הכנסת, הממלכתיות שלו, והיה ראוי, וראינו גם את ההתנהלות שלו.

ינון אזולאי: אבל מה שכן חשוב, דווקא לאחר ששמענו את היועצת המשפטית, את ארבל, שבאה ואומרת לנו למה לא צריך להפעיל פה את 98.

ינון אזולאי: ואמרה היועצת המשפטית של הכנסת, שגית, שגם בנשיאות אמרה שצריך להגיע להסכמות.

ינון אזולאי: ואומר יריב שאפילו לא פנו אליו בשביל הסכמות.

ינון אזולאי: וכשלא פונים אליו בשביל ההסכמות, אז בעצם אתם באים ואומרים לנו: אנחנו לא סופרים אתכם; אנחנו לא סופרים אתכם; ואנחנו לא סופרים גם אולי את הדעה המקצועית ולא הפוליטית, כי פה זו דעה מקצועית של הייעוץ המשפטי של הכנסת.

ינון אזולאי: ושתדעו לכם, אתם נמצאים במדרון חלקלק, שאחר כך לא תבואו ותגידו: אלה התקדימים.

ינון אזולאי: יש דברים שאני אומר לך שאנחנו נגיד שמה שעשיתם אנחנו גם נעשה.

ינון אזולאי: זה אחד הדברים שאני אומר לכם שמה שעשיתם, אנחנו לא נעשה.

ינון אזולאי: אנחנו לא נעשה.

יצחק פינדרוס: א', כי יש פתרונות הרבה יותר קלים - - -

ינון אזולאי: תראה, איתן, אני משתדל לצמצם כדי שאתה תקשיב לי.

איתן גינזבורג: כן.

ינון אזולאי: אני אומר לך, לא על הכול אנחנו מסכימים עם הייעוץ המשפטי.

ינון אזולאי: ואני אתן לך דוגמא.

ינון אזולאי: אני בין אלה שמגישים, שהגשתי אלפי הסתייגויות.

ינון אזולאי: מכירים אותי שאני מגיש אלפי ההסתייגויות.

ינון אזולאי: ומי שהפסיק וקטע את הרצף הזה של אלפי הסתייגויות הייתה הלשכה המשפטית.

ינון אזולאי: הוציאה את המשפטית של הכנסת אז הנחיה לגבי ההסתייגויות, גם לגבי התייעצויות הסיעתיות.

ינון אזולאי: ויכולתי לבוא ולהתרעם על זה ולהגיד: לא, אני לא מסכים עם זה.

ינון אזולאי: ולמדתי את זה ממורה הדרך שלי בנושא הזה, שזה היה מיקי לוי, יושב-ראש הכנסת כיום.

ינון אזולאי: מיקי לוי יושב-ראש הכנסת כיום, אתה זוכר, אתה בעצמך כמה הסתייגויות הביא לך.

ינון אזולאי: רק על החוק הנורבגי כמעט 6,000 הסתייגויות.

ינון אזולאי: ובכל זאת, לא התרעמנו על זה, וקיבלנו את זה גם כשזה לא מתאים לנו.

ינון אזולאי: אתם מה שאתם באים פה ואומרים: תראו, שמענו את הלשכה המשפטית, שמענו את הייעוץ המשפטי של הוועדה, של הכנסת, אבל, וואלה, אנחנו לא רוצים ללכת כמוהו; אנחנו לא רוצים ללכת לפי מה שהוא אומר.

ינון אזולאי: איתן, תדע לך, זה קו אדום פה בכנסת לרמיסה שאתם רומסים.

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: לא יכול להיות.

יצחק פינדרוס: מיקי לוי אתמול דיבר ארוכות על הכיבוד המשפט והרשויות.

ינון אזולאי: פינדרוס, פינדרוס.

ינון אזולאי: זה קו אדום לרמיסה שאתם רומסים.

ינון אזולאי: זה כבר לא פוליטי.

ינון אזולאי: אתם רומסים את הייעוץ המשפטי.

ינון אזולאי: בסופו של דבר זה יחזור אליכם.

ינון אזולאי: זה יחזור אליכם, לא דרכנו, כי אמרתי לך, דרכנו היא להישמע גם כשזה לא מתאים לנו, גם כשזה לא טוב לנו.

ינון אזולאי: אתם יכולים לבוא ולחלוק על דבר אחד או שניים ולבוא ולבקש את השינויים שלכם, אבל מה שאתם עושים פה זה לדרוס אותנו כחברי כנסת.

ינון אזולאי: אבל לפני הכבוד שלנו ולפני אנחנו, אתם בעצם פותחים פתח פה איך רומסים את הייעוץ המשפטי.

ינון אזולאי: ואני חוזר ואומר, זה אחד הדברים שלא נעשה כמוכם, כי את זה אנחנו לא נהיה מוכנים לעשות, לרמוס את הלשכה המשפטית עם כל מה שיש לנו, ביקורת, לפעמים על מה שהם נותנים לנו ומייעצים.

ינון אזולאי: אני חושב שפה הם באים לשמור על חברי הכנסת, לאורך כל השנים.

ינון אזולאי: וגם עכשיו הם באים לשמור על חברי הכנסת.

ינון אזולאי: אנחנו צריכים לכבד את הדעה שלהם גם אם חולקים עליה.

ינון אזולאי: ואסור לך ללכת למקום של רמיסה, להפעיל 98 על מקומות שלא צריך.

ינון אזולאי: קח את ועדת הבחירות, שאתמול יכולתם להביא את זה, כי אתמול פג התוקף של זה.

ינון אזולאי: למה לא הבאתם את זה אתמול?

ינון אזולאי: היה חשוב לכם להביא את המס על המתוקים שהיה עוד מספיק זמן להביא אותו?

ינון אזולאי: למה לא?

ינון אזולאי: למה אותו – אתמול הבאתם את הרשות התאגידים.

איתן גינזבורג: תודה.

ינון אזולאי: לא חבל להביא קודם כול את מה שפג תוקף?

ינון אזולאי: אלא באמת זה לא היה המצב.

ינון אזולאי: אתם לא באמת רוצים לעשות את פג התקוף.

ינון אזולאי: אתם רוצים לעשות את מה שנוח לכם.

ינון אזולאי: וחבל שזה כך.

איתן גינזבורג: תודה, אדוני.

איתן גינזבורג: למרות שאני חושב שגם הצווים היו עם מועד פקיעה.

ינון אזולאי: לא, לא.

ינון אזולאי: של המתוקים לא היה אתמול מועד הפקיעה מכיוון שהם הוגשו לוועדה ב-19 בדצמבר.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: אני התרשמתי אחרת.

איתן גינזבורג: אבל אולי אני טועה.

איתן גינזבורג: אני יוצא להתייעצות סיעתית, חברים.

איתן גינזבורג: אנחנו נעדכן לגבי חזרת הדיון.

ינון אזולאי: התייעצות סיעתית זה חמש דקות.

ינון אזולאי: אלא אם כן, אתה עושה הפסקה.

איתן גינזבורג: התייעצות סיעתית היא לפחות חמש דקות.

ינון אזולאי: לא.

ינון אזולאי: אז תגיד שזו הפסקה.

איתן גינזבורג: התייעצות הסיעתית היא לא פחות מחמש דקות, בסדר?

איתן גינזבורג: זה התקנון.

ינון אזולאי: לא פחות מחמש דקות?

יצחק פינדרוס: יוצאים להפסקה, ואתה תודיע בתחילת הדיון.

יצחק פינדרוס: אתה סתם מסתבך.

איתן גינזבורג: התייעצות סיעתית.

איתן גינזבורג: תודה.

בועז טופורובסקי: חברים, תודה רבה.

בועז טופורובסקי: אני מתחיל את הישיבה.

בועז טופורובסקי: התבקשתי על ידי יושב-ראש הוועדה להחליף אותו.

בועז טופורובסקי: אני מעלה להצבעה את סעיף 98, כפי שדנו והסברנו כאן, על הצעת חוק תכנון ובנייה(תיקון מס' 136); על (תיקון מס' 137); ועל הצעת חוק חומרי נפץ.

בועז טופורובסקי: מי בעד?

- דדון: שלושה בעד.

בועז טופורובסקי: מי נגד?

יצחק פינדרוס: לא משתתף בשוחד, לא נגד ולא בעד.

יצחק פינדרוס: אתם חבורת פרחחים.

בועז טופורובסקי: מי נמנע?

בועז טופורובסקי: עברה.

בועז טופורובסקי: הצעה הזאת עברה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: הישיבה ננעלת.

יצחק פינדרוס: פרחחים, מטומטמים, גנבים ונוכלים בראשות השופטת חיות.

יצחק פינדרוס: ורוויזיה.

יריב לוין: רוויזיה.

יריב לוין: רוויזיה.

בועז טופורובסקי: אנחנו נקיים רוויזיה, גם על הרוויזיה הקודמת וגם על הזאת, ב-16:45.

יצחק פינדרוס: חבורת נוכלים אתם.

יצחק פינדרוס: לא, הם מדברים על בית משפט ועל שופטים ועל בתי דין.

יצחק פינדרוס: חבורת נוכלים.

יצחק פינדרוס: חבורת נוכלים.

יצחק פינדרוס: מקומכם בכלא.

בועז טופורובסקי: רוויזיה ב-16:45.

בועז טופורובסקי: תודה.

ארבל אסטרחן: רוויזיה על שני הדברים.

ינון אזולאי: יש רוויזיה על הכול.