הוועדה המיוחדת לענייני החברה הערבית, כנסת 24, פרוטוקול מספר 7, 2022-01-04 10:00

מנסור עבאס: בוקר טוב, אנחנו פותחים את ישיבת הוועדה המיוחדת לענייני החברה הערבית.

מנסור עבאס: יש לנו שני נושאים על סדר היום: הקמת ועדת משנה לענייני פיתוח היישובים הדרוזים והצ'רקסים ו-התוכנית הכלכלית לחברה הבדואית בנגב.

מנסור עבאס: אנחנו נפתח בנושא הראשון, וישירות ניכנס לנושא השני.

מנסור עבאס: אני מקדם בברכה את השתתפותה של מנכ"לית משרד הרווחה, המנכ"לית לענייני הנגב.

מנסור עבאס: שאר חברי הכנסת, חבר הכנסת מופיד, חברת הכנסת זועבי, ראש העיר רהט וראש המועצה האזורית ליישובים הלא מוכרים.

מנסור עבאס: הוועדה הפרלמנטרית באופן כללי וועדות המשנה הן כלי מאוד חשוב כדי להתניע דברים, לעקוב, לפקח ולקדם נושאים.

מנסור עבאס: לפעמים מקדישים את ועדת המשנה לנושא ספציפי, למגזר או קהילה ספציפית, ואני שמח היום לקדם החלטה שבה אנחנו מקימים ועדת משנה שתקדם את הנושאים של פיתוח היישובים הדרוזיים והצ'רקסים.

מנסור עבאס: עשינו כבר דרך ארוכה בנושא הזה דרך הועדה לענייני החברה הערבית ודרך התוכניות שקידמנו בחודשים האחרונים.

מנסור עבאס: הממשלה כבר אישרה כמה תוכניות לחברה הערבית כולה ולמגזרים שונים בתוך החברה הערבית.

מנסור עבאס: זאת הטרמינולוגיה שאנחנו משתמשים בה, חברה ערבית, מגזרים שונים, דרוזים, צ'רקסים, בדואים בצפון ובדרום, ציבור ערבי ביישובים המעורבים, וכמובן יישובים ערביים שנמצאים במועצות אזוריות מעורבות.

מנסור עבאס: לכן הגישה שלנו הייתה גישה מקיפה לכל חלקי או פלחי החברה הערבית, ולכל אוכלוסייה מותאמת תכנית משלה.

מנסור עבאס: כמובן שעוד מעט ניכנס לתוכנית של הנגב.

מנסור עבאס: לכן אני שמחתי לענות לבקשתו של חבר הכנסת מופיד מרעי, שהוא איש ראוי ומנוסה, בא עם ידע וניסיון בעשייה ברשויות המקומיות, לעמוד בראש וועדת המשנה.

מנסור עבאס: כמובן שאני לא מוותר על חלקי בוועדה הזו, ולכן ביקשתי גם להיות חבר בוועדת המשנה.

מנסור עבאס: עשיתי זאת משתי סיבות.

מנסור עבאס: הישובים הדרוזים והעדה הדרוזית חשובים לי, ואני גם בא מיישוב שמוגדר כיישוב דרוזי.

מנסור עבאס: בהחלט אני שמח גם לקדם את הקמת וועדת המשנה וגם להיות שותף בה.

מנסור עבאס: אנחנו צריכים לקדם את בחירתו של חבר הכנסת מרעי.

מנסור עבאס: מי שיעמוד בראש וועדת המשנה הוא חבר הכנסת מופיד מרעי.

מנסור עבאס: חברים בה אנוכי, מנסור עבאס, חברת כנסת ממרץ ושני חברי כנסת מהאופוזיציה.

מנסור עבאס: אנחנו מקווים שדווקא בוועדה הזאת האופוזיציה תשנה כיוון וכן תמסור שמות שיהיו חלק מהוועדה.

מנסור עבאס: כמובן שכל חברי הכנסת מוזמנים להיות חלק מוועדת המשנה הזאת.

מנסור עבאס: הוועדה תעסוק במעקב אחר פיתוח המגזר הדרוזי והצ'רקסי, הן בתחום התכנון והבנייה והן בפיקוח על יישום החלטות ממשלה הנוגעות למגזרים הללו כיוצא מכך, הוועדה תעסוק בהתפתחות כלכלית, חברתית, חינוכית ותרבותית של המגזר הדרוזי והצ'רקסי.

מנסור עבאס: ברשותכם, נצביע על בחירתו של חבר הכנסת מופיד מרעי ליושב ראש וועדת המשנה.

מנסור עבאס: הצבעה חבר הכנסת מופיד מרעי נבחר ליושב ראש וועדת המשנה לענייני המגזר הדרוזי והצ'רקסי.

מנסור עבאס: אני מברך את חבר הכנסת מופיד מרעי, ואנחנו נעבוד בשותפות ונדאג לקדם – בכל זאת, אתה גם חבר בוועדה לענייני החברה הערבית, אז נפעל יחד לקדם את כל החברה הערבית על כלל מגזריה, וספציפית נפעל יחד לקדם את המגזר הדרוזי והצ'רקסי.

מנסור עבאס: בבקשה, מופיד.

מופיד מרעי: בוקר טוב ותודה רבה לך אדוני היושב ראש.

מופיד מרעי: תודה גם לחברים שהצביעו.

מופיד מרעי: האמת, התלבטתי במה לפתוח.

מופיד מרעי: אני הייתי מעדיף שלא יהיו וועדות, לא לענייני ערבים, לא לענייני דרוזים ולא לענייני צ'רקסים.

מופיד מרעי: הייתי מעדיף שהמצב יהיה התפתחות שווה בין כל היישובים במדינה.

מופיד מרעי: שהיישוב היהודי יהיה דומה ליישוב הלא יהודי, שהיישוב הדרוזי יהיה דומה ליישוב הערבי.

מופיד מרעי: המצב הוא לא כזה, וזה חייב אותך להקים וועדה לענייני התפתחות של היישוב הערבי כי צריך לעשות את זה.

מופיד מרעי: זה חייב אותי כחבר כנסת דרוזי שחבר בוועדה שלך לענייני ערבים לבקש להקים וועדה ככלי פרלמנטרי כדי לקדם את היישובים שלנו.

מופיד מרעי: הייתי שמח אם לא היינו מקימים את הוועדות, אבל המצב מחייב אותנו ודורש מאתנו לעמוד ולקדם את היישובים שלנו בכלים שיש לנו כאן.

מופיד מרעי: צריך לעשות ריכוז מאמץ נקודתי, צריך שיתוף פעולה.

מופיד מרעי: התקיימו הרבה דיונים בנושא לאן אנחנו רוצים להגיע.

מופיד מרעי: אני רוצה להגיד שזו החלטה תקדימית, עד עכשיו לא הייתה ועדת משנה, ולא משנה איפה היא נמצאת.

מופיד מרעי: כרגע היא נמצאת בוועדה לענייני ערבים, ועדת משנה לענייני הדרוזים והצ'רקסים.

מופיד מרעי: אני שמח על היוזמה, אני שמח על זה שהוועדה הזאת מתקיימת ותתחיל גם לקיים דיונים בתיאום כל הגורמים בממשלה, אחת לשבועיים או אחת לשבוע בהתאם לצורך, כדי באמת לקדם את היישובים, ושנהיה כלי עזר לראשי הרשויות כי הם צריכים את זה.

מופיד מרעי: אני בא משם, אני יודע מה כואב ליישובים, אני יודע מה חסר בהתפתחות שלהם.

מופיד מרעי: לכן אני מתחייב כאן לעמול ביחד עם כולם לקדם את היישובים שלנו בצורה מהירה, כי צריך לעשות את זה מהר.

מופיד מרעי: אני מתחייב כמובן כחבר בוועדה לתמוך ולתרום מהניסיון שלי.

מופיד מרעי: חברי הוועדה שדיברת עליהם, אנחנו כבר סיכמנו שעלי יהיה ממלא המקום של - והוא יהיה חבר בוועדה.

מופיד מרעי: הרב אייכלר מהאופוזיציה והוא מאוד רוצה להשתתף.

מופיד מרעי: אני משאיר את המשבצת לנציג של הליכוד, כך שכל חברי הכנסת הדרוזים יהיו בתוך הוועדה ויסייעו.

מופיד מרעי: לסיום, אני רוצה להשיב לאחד הנואמים אתמול מדוכן הכנסת במליאה.

מופיד מרעי: לחבר הכנסת אבי דיכטר שהיה שר בעבר, והיה יושב ראש ועדת החוץ וביטחון.

מופיד מרעי: השאלה מאוד פשוטה, איפה היו הממשלות עד עכשיו?

מופיד מרעי: למה לא עשו את מה שצריך לעשות כדי שלא תקום וועדה?

מופיד מרעי: עכשיו כולם חכמים, קמה וועדה לענייני דרוזים, למה קמה בכלל?

מופיד מרעי: מנסים לשסע ולפלג, אני לא שם.

מופיד מרעי: אני עברתי הרבה מאוד דברים בחיים, ואני אומר את זה בנימה אישית.

מופיד מרעי: מי שמכיר אותי יודע בדיוק מה אני עברתי.

מופיד מרעי: אנחנו פה כדי לאחד, כדי שנסייע אחד לשני, כולנו, כל תושבי מדינת ישראל.

מופיד מרעי: אין שום סיבה שכפר ורדים וכוכב יאיר יהיו שונים מסחנין, מחורפיש ומכל יישוב אחר בהתפתחות שלהם.

מופיד מרעי: אני חסיד התכנון האזורי, אנשים יודעים בדיוק מה העמדה שלי.

מופיד מרעי: כדי לתכנן טוב את חורפיש אני צריך שמעלות, כפר ורדים וכל הגליל המערבי יהיו מתוכננים.

מופיד מרעי: פעם התייצבה פה ורד סולומון, מובילת תכנית הפיתוח של הגליל המערבי 2040, אני הייתי היועץ המוניציפלי שלה לפני שנכנסתי לכנסת.

מופיד מרעי: בלי תכנון אזורי אנחנו לא יכולים לתכנן את היישובים שלנו, אי אפשר לנתק את היישובים שלנו.

מופיד מרעי: זה בעיקר בנושאי תשתיות, תשתיות כבישים, תקשורת, אינטרנט מהיר, פס רחב.

מופיד מרעי: להתפתחות הדיגיטלית ואזורי תעסוקה ותעשייה, וכל תכנון כזה חייב להיות.

מופיד מרעי: העולם מתקדם לכיוון הדיגיטלי, לכיוון הטכנולוגיה.

מופיד מרעי: אנחנו לא יכולים להישאר מאחור.

מופיד מרעי: אלה היעדים שאני מציב.

מופיד מרעי: תודה רבה לך ותודה לחברים שתמכו.

מופיד מרעי: אני מתחייב לשרת את כל הרשויות שלמענן אנחנו נמצאים כאן.

מנסור עבאס: תודה חבר הכנסת מופיד מרעי.

מנסור עבאס: בהחלט הוועדות האלה הן כלי לעבודה משותפת בין כל חברי הכנסת, ולא רק חברי כנסת ערבים.

מנסור עבאס: אני רואה שגם חברי כנסת יהודים מתעניינים בוועדות האלה בנושאים של החברה הערבית באופן כללי ועדה הדרוזית באופן ספציפי וכולם משקיעים מאמץ.

מנסור עבאס: אלה ועדות שבאות לתת עוד כלי ומאמץ נוסף כדי לקדם את הנושאים.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, ברשותכם, ממש דקה כדי שנוכל לעבור לנושא השני.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בוקר טוב לכולם, אני רוצה לדבר בקצרה בנימה אישית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני באופן אישי גם בחיים האישיים שלי וגם בחיים הציבוריים שלי מנסה להתנהל בערכיות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הערכים העליונים שלי הם ערכים של צדק ושוויון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מה שכל הזמן הפריע לי זה שהחברה הערבית שבאה לרוב היהודי ואומרת לו, אנחנו רוצים צדק ושוויון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו רוצים שוויון הזדמנויות, צדק בזכויות וכולי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני כל הזמן אמרתי שכל עוד אנחנו כחברה ערבית לא נוכל לממש את אותו מוסר, אותו סטנדרט מוסרי גם בתוכנו כלפי המיעוטים שבתוכנו, אין לנו זכות לבקש זאת מאחרים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לכן אני חושבת שזה ערך עליון שהרוב בחברה הערבית, שהוא הרוב הלא דרוזי, יתמוך ויאבק למען שוויון זכויות, צדק ומוסר עבור המיעוט הדרוזי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ככה נוכל לייצר מסר גם בתוכנו, מסר של סולידריות חברתית ושל זה שאף אחד לא לבד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: יש לי בקשה אחת, מכיוון שחברי לסיעה חבר כנסת סלאחה יהיה ממלא מקום בוועדת המשנה הזאת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני באה מעולם השלטון המקומי, תכנון ובנייה, תקצוב – יושב פה ראש העיר רהט, עבדנו בעבר יחד הרבה שנים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני רוצה לבקש מכם לא להתמקד רק בנושאים של חומר, של תכנון, בנייה ותקציבים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני רוצה שגם תפנו מקום בתוך הוועדה ליצירת דברים שקשורים גם לרוח, למחול, אומנות, מוזיקה, דברים שיתנו לצעירים והצעירות את האופק, שיוכלו לנשום.

מנסור עבאס: בהחלט.

מנסור עבאס: תודה חברת הכנסת זועבי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת סלאלחה, בבקשה.

עלי סלאלחה: בוקר טוב לכולם, אני רוצה להודות לך ידידי וחברי אבו מוחמד על הסכמתך להקים את הועדה פה.

עלי סלאלחה: אני רוצה להגיד מזל טוב לאלוף משנה מופיד מרעי שקיבל ועדת משנה.

עלי סלאלחה: אני רוצה להגיד לכם פה, סוף סוף אחרי שבעים ומשהו שנים הדרוזים קיבלו ועדת משנה.

עלי סלאלחה: זה לא דבר רע.

עלי סלאלחה: אני רוצה לפנות מכאן לחבר הכנסת דיכטר, שהוא התנגד להקמת ועדת המשנה בוועדה בנושא קידום החברה הערבית.

עלי סלאלחה: אני רוצה לשאול אותו, איפה הוא היה 13 שנים כשהיה בממשלה?

עלי סלאלחה: למה לא הקים וועדה, ולא וועדת משנה, לענייני החברה הדרוזית?

עלי סלאלחה: אני רוצה להגיד לכם, חברי וידידי מופיד יכול לעשות הרבה דברים יפים, לשים את הדברים על השולחן.

עלי סלאלחה: אני מבקש ממך מופיד לשים אותם בשקיפות, ולא להתבייש מאף אחד.

עלי סלאלחה: יש לנו אלף ואחת בעיות שאנחנו צריכים להציף, לשים על השולחן, לטפל בהן בצורה הטובה ביותר.

עלי סלאלחה: אחרת אנחנו נישאר מדשדשים מאחור.

עלי סלאלחה: באו עסקנים פה ושם, וכל אחד רוצה לקחת בשבילו, ושכחו את הדרוזים מאחור.

עלי סלאלחה: אני אומר לכם עוד דבר אחד.

עלי סלאלחה: בהרגשה שלי ושל הצעירים הדרוזים, אנחנו לא מתכחשים לזה שאנחנו ערבים, אבל יש לנו משהו מיוחד.

עלי סלאלחה: לכן לא יכול להיות שאנחנו ניפול בין הכיסאות כתוצאה מכך שהיהודים מחשיבים אותנו לערבים והערבים מחשיבים אותנו ליהודים.

עלי סלאלחה: אנחנו והצעירים שלנו מאוד מתוסכלים, אני אומר את הכל בגלוי.

עלי סלאלחה: באתי לכאן בשביל לשנות את המצב הגרוע של החברה הדרוזית.

עלי סלאלחה: אני הפסקתי לדבר על עדה, אנחנו לא עדה, אנחנו חברה עם הנהגה דתית שהיא תהיה חלק מההנהגה הפוליטית, המדינית, התרבותית, החינוכית.

עלי סלאלחה: אבל היא לא הכתובת.

עלי סלאלחה: בהצלחה לכולנו, נעשה את הכל כדי שהחברה הדרוזית תתקדם ותשיג את מה שהיא הייתה צריכה להשיג כבר לפני שבעים שנים.

מנסור עבאס: תודה רבה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אימאן, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב לכולם, אני חושבת שהעניין כאן הוא לא לברך על הקמת הוועדה כי בעיניי הוועדה היא דבר מתבקש.

אימאן ח'טיב יאסין: הצרכים בשטח מרובים, ואין ספק שיש ייחודיות לכל עדה ועדה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מצפה שהייחודיות הזאת תעלה גם בתוך הוועדה הזאת.

אימאן ח'טיב יאסין: אני לא חושבת שהקונספט הכללי איזה וועדה תקום, האם היא וועדה מיוחדת, משנה, לא משנה השם.

אימאן ח'טיב יאסין: בעיניי הדבר החשוב זה לשים את הדברים על השולחן.

אימאן ח'טיב יאסין: אין אף אחד שיכול להתווכח ולהגיד שהעדה הדרוזית מסופקת וכל הצרכים שלה מקבלים מענה מתאים.

אימאן ח'טיב יאסין: כמוה כמו החברה הערבית.

אימאן ח'טיב יאסין: יש הרבה מן המשותף בין שני הדברים, ואני רואה בדבר הזה כדבר טבעי.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מסתכלת על החברה הערבית כולה כמקשה אחת, נכון שיש בתוכנו עדות ודתות אבל בסופו של יום מייחד אותנו דבר אחד.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו חברה ערבית, יש לנו צרכים, אנחנו הודרנו במשך שנים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שהגיע הזמן לשים את הדברים על השולחן, להתחיל לטפל, לעבוד ולתת מענה.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אלון טל, בבקשה.

אלון טל: אדוני היושב ראש, אני מאוד שמח להיות פה.

אלון טל: כידוע לכם, אני פרופסור שעוסק באקולוגיה.

אלון טל: יש מושג בסיסי נקרא מגוון ביולוגי.

אלון טל: מערכת אקולוגית שהיא אחידה ולא מגוונת, היא פגיעה.

אלון טל: היא עלולה לקרוס.

אלון טל: מערכת אקולוגית מגוונת והטרוגנית מצליחה לשרוד.

אלון טל: ככה זה גם לדעתי בחברה.

אלון טל: בחברה הישראלית בה יש הרבה גוונים ושבטים, יש בעצם בחירה כחברה.

אלון טל: או שאנחנו נהיה חברה שמברכת ומחבקת את הרב תרבותיות, ומחזקת את כל החלקים שבה, או שכל אחד יתבצר ויחשוד באחר.

אלון טל: אני שמח שהסכמת להקים את וועדת המשנה הזאת, מכיוון שבמסגרת הפסיפס החברתי אין ספק שהציבור הדרוזי מהווה חלק ייחודי.

אלון טל: בזמנו המשפחה שלי נסעה לבית ג'אן לבלות באיזשהו צימר.

אלון טל: זה היה בזמן מלחמה, ורצינו לברוח מהבלגן.

אלון טל: כולנו נחשפנו לעולם ומלואו, ואמרנו שטוב שלא נסענו לחוץ לארץ.

אלון טל: הרבה יותר מעניין בבית צ'אן, ויש לנו כל כך הרבה מה ללמוד.

אלון טל: לכן, אדוני היושב ראש, וחברי מרעי, שבאמת אתה הנציג הנכון לתת מענה לכל הצרכים, ולתת לציבור הדרוזי להוביל אותנו באותם תחומים שיש להם כל כך הרבה יכולות וידע.

אלון טל: אני מאחל לך בהצלחה, מודה ליושב ראש הוועדה.

אלון טל: << נושא >> 2.

אלון טל: התוכנית הכלכלית לחברה הבדואית בנגב << נושא >>

מנסור עבאס: חברי הכנסת, תודה רבה לכם.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים ישירות לנושא הבא שהוא לקראת גיבוש תוכנית החומש הספציפית לנגב ולציבור הערבי בנגב.

מנסור עבאס: דיון כזה קיימנו כמה וכמה פעמים בהקשר של החלטות קודמות.

מנסור עבאס: גם ההחלטה הכללית והחלטת מיגור הפשיעה והאלימות, החלטות החומש.

מנסור עבאס: הישיבה הזאת מאוד חשובה כדי לנסות להביא את כל הגורמים – אנחנו בשלב מאוד מתקדם בגיבוש התוכנית מצד אחד, ומצד שני יש גם את ראשי הרשויות ואת המגזר האזרחי, שרוצים גם דרך הכנסת לבטא את התרומה שלהם ואת ההצעות שלהם כדי לטייב את התוכנית.

מנסור עבאס: אני שמח לארח פה גם את מנכ"לית משרד העבודה והרווחה, סיגל מורן, ואני תמיד תוהה מתי יש לה זמן לנהל את המשרד כי היא וגם השר מאיר כהן נמצאים כל הזמן בנגב, מקדמים את הנושא.

מנסור עבאס: אני מאוד שמח שנפל בחלקנו שהם יובילו את התוכנית ואת כל מה שקשור לחברה הערבית בנגב.

מנסור עבאס: רפואה שלמה, סיגל.

מנסור עבאס: בכל זאת באת ואת תפתחי את הדיון.

מנסור עבאס: אנחנו קודם כל נעשה הצגה לנושאים, איפה אנחנו עומדים, ואז נקבל מראשי הרשויות ומהגופים האזרחיים את ההתייחסויות שלהם.

מנסור עבאס: בין לבין ובסוף נשמע גם מחברי הכנסת.

מנסור עבאס: אנחנו לקראת גיבוש המלצות ודרישות שנעלה דרך הוועדה הזאת, ובסופו של דבר אנחנו עובדים יחד חודשים ומקדמים את הנושאים.

מנסור עבאס: בעזרת השם תהיה לנו בשורה בנגב.

מנסור עבאס: סיגל, בבקשה.

סיגל מורן: תודה רבה חבר הכנסת עבאס.

סיגל מורן: אני אפתח וברשות

סיגל מורן: כם אצא לכמה דקות, כי תוך כדי אני בזום שמתנהל במועצה הארצית.

סיגל מורן: אני אצא כדי להגיד שם כמה דברים ואחזור.

סיגל מורן: תודה על הדיון, אני חושבת שלא רק שהוא חשוב, הוא גם בתזמון חשוב.

סיגל מורן: כפי שאתה יודע, אנחנו נמצאים ממש בשלבים האחרונים של גיבוש התוכנית.

סיגל מורן: נמצא איתנו כאן ליאור כלפה, שהוא מנהל האגף, והוא יציג אחר כך את הדברים יותר לעומק.

סיגל מורן: לי חשוב לומר כמה דברים ברמה הכללית.

סיגל מורן: קודם כל, אמרת ואני רוצה ברשותך לומר שהנושא של החברה הבדואית בנגב עבר בין המשרדים.

סיגל מורן: האגף שאחראי על הטיפול בתוכנית החומש שבעבר עבר אתו, ובמהלך הדרש גם הלך ונשחק מסיבות שונות.

סיגל מורן: אני אומרת את זה מכיוון שגם השר וגם אני רואים זכות בכך שנפל בחלקנו להיות אלה שיקדמו ויטפלו בתוכנית החומש כשני אנשי נגב.

סיגל מורן: אני אמרתי תמיד, יושב כאן ידידי ראש העיר רהט, עבדנו יחד כקולגות לא מעט זמן.

סיגל מורן: הוא בטח יכול להעיד שאני מעולם לא הסכמתי עם האמירה, בטח לא הבעיה של החברה הבדואית בנגב, אבל אני חושבת שיותר מזה האתגר הוא אתגר משותף.

סיגל מורן: כאמור, כמי שגרה בנגב כל מה עשיתי עד היום וכל מה שאני עושה בהקשרים האלה לתפיסתי הוא למען ילדיי, בכדי שלילדים שלי יהיה עתיד טוב יותר בנגב, אז גם לילדים של פאיז ושל חבריי צריך שיהיה להם עתיד טוב יותר.

סיגל מורן: חשוב לי לומר את זה בפתיח, כי מבחינתי זה מקור המוטיבציה וזאת התפיסה.

סיגל מורן: זה לא למען מישהו אחר.

סיגל מורן: אני רוצה לומר גם שכמו שכולם יודעים, זו לא תוכנית החומש הראשונה.

סיגל מורן: ממשלות ישראל השקיעו מיליארדים עד היום בתוכניות החומש, ונעשו דברים טובים על ידי אנשים טובים.

סיגל מורן: למרות זאת לא קרה הדבר שלמענו תוכניות החומש האלה נוצרו.

סיגל מורן: לא קרה שינוי ממעלה שניה.

סיגל מורן: אני חושבת שמחובתנו בנקודת הזמן הזו להסתכל באומץ על הדברים שהיו, לבחון אותם, לנסות להבין מה עבד, מה לא עבד ומה צריך לשפר.

סיגל מורן: זה מה שאנחנו משתדלים לעשות ביחד עם השותפים שלנו, והם רבים.

סיגל מורן: אני אומרת את זה מכיוון שלי ברור שנכנסנו למקום שאין סיכוי בעולם שנצא ממנו כשכולם מרוצים.

סיגל מורן: יותר מזה, כמי שהייתה ראש רשות במשך עשר שנים, ברור לי שמה שראש רשות צריך לפני הכל זה את הכסף לשלם משכורות, לנקות אשפה ועוד דברים מהסוג הזה.

סיגל מורן: אני חושבת שתוכנית החומש כמובן צריכה להתייחס לזה, אבל אם תוכנית החומש תתייחס רק לזה או בעיקר לזה, אז אני חושבת שהיא תחטא לתפקידה מכיוון שלתפיסתנו, התוכנית חייבת לייצר תשתיות ארגוניות, ניהוליות ופיזיות, ותומכת בכלים, בתהליכים ובהון אנושי קודם כל בשלטון המקומי ולצידו החברה האזרחית שלשמחתנו הולכת ומתחזקת בחברה הבדואית בנגב.

סיגל מורן: המטרה צריכה להיות שלא יצטרכו תוכניות חומש.

סיגל מורן: המטרה צריכה להיות שהרשויות הבדואיות יפעלו בדיוק כפי שפועלות הרשויות היהודיות, חלק יותר חזקות וחלק פחות חזקות.

סיגל מורן: בעיניי זו צריכה להיות המטרה.

סיגל מורן: אני אומרת את זה מכיוון שיש כאן לכאורה קונפליקט מובנה בראייה של הדברים.

סיגל מורן: מכיוון שאני מכירה באופן אישי כל אחד מראשי הרשויות בנגב, אני יודעת שגם הם מבינים את זה.

סיגל מורן: אנחנו כן מנסים בתוך התוכנית לאזן נכון בין הדברים.

סיגל מורן: עוד נקודה שחשוב לי לציין, אנחנו עוסקים כאן בתוכנית החומש, אבל בעיניי אחת הטעויות שנעשו בעבר זה שהייתה הסתכלות בנפרד על כל תחום.

סיגל מורן: כלומר, יש את הנושא של ההסדרה, יש את הנושא של יישובים חדשים, יש נושא של תשתיות לאומיות, יש מיליון נושאים ויש כמובן את הנושא של הדברים השוטפים.

סיגל מורן: אנחנו חושבים שזאת טעות.

סיגל מורן: אנחנו חושבים שמדובר באירוע אחד שדבר קשור בדבר.

סיגל מורן: כולנו יודעים שאם לא תהיה הסדרה בנגב ואם לא ייבנו תשתיות ראויות, תשתיות פיזיות, אי אפשר יהיה לטפל גם בנושא החינוך, הבריאות ועוד תחומים רבים.

סיגל מורן: לכן הדברים כרוכים אחד בשני.

סיגל מורן: אחד מהתפקידים שלקחנו על עצמנו זה לנסות לתכלל את מכלול הדברים הללו.

סיגל מורן: אני לא נכנסת לתוכן של התוכנית כי את זה ליאור יציג, אני אומר רק שאם אמרתי בהתחלה שברור לי שלא כולם יהיו מרוצים, חשוב לי לומר או לבקש שכולנו נזכור את הפתגם שאומר שהאויב של הטוב הוא הטוב מאוד.

סיגל מורן: אנחנו צריכים לנסות לראות את מכלול הדברים, לראות איך אנחנו מאזנים נכון ביניהם.

סיגל מורן: אנחנו בקשר כל הזמן עם ראשי הרשויות.

סיגל מורן: מכיוון שמגיעות אלינו כל הזמן שאלות, תהיות ודברים לא ברורים מטבע הדברים, אנחנו גם עושים מפגשים שוטפים, אבל אנחנו גם נוציא השבוע דברים הרבה יותר מפורטים עם התקציבים, עם העקרונות.

סיגל מורן: עוד נקודה אחרונה, חשוב לי לומר בהקשר הזה שיש גם כאלה שיש להם את האינטרס לומר את הדברים, אז חשוב לי להבהיר.

סיגל מורן: מה שאנחנו עושים היום, אולי לא אמרתי קודם.

סיגל מורן: חלק מהתוכנית נידונה במסגרת הדיונים של 550, של התוכנית לחברה הערבית.

סיגל מורן: לדוגמה, במשרד התחבורה נסגרה מסגרת התקציב הכוללת ב-550, בתוך זה יש שני יעדים שרלוונטיים לחברה הבדואית בדיוק כמו שרלוונטיים לחברה הערבית, שזה שיפור תשתיות בתוך היישובים, תגבור התחבורה הציבורית, אבל יש דברים כמו נתיבי תחבורה ציבורית שפחות רלוונטיים ליישובים הבדואים.

סיגל מורן: לכן יש דברים שנכנסו ונסגרו ב-550, אבל כל שאר הדברים – בעצם היום אנחנו סוגרים עם המשרדים את העקרונות לפי עקרונות התוכנית, סוגרים את מסגרות התקציב, והתוכניות עצמן בתוך היישובים יהיו מייד לאחר מכן עם כל יישוב ויישוב.

סיגל מורן: ראש העיר רהט יישב עם משרד התחבורה והם ייבנו עם המהנדס ועם כל מי שרלוונטי את התוכניות לשיפור תשתיות בתוך היישוב, וכך הלאה גם לגבי החינוך וגם לגבי התרבות.

סיגל מורן: אנחנו לא סוגרים את התוכניות עבור היישובים.

סיגל מורן: אנחנו סוגרים את מסגרות התקציב שצריכות להיות על פי היעדים.

סיגל מורן: המשפט האחרון שאני אומר, אחד מהלקחים של התוכניות הקודמות, אנחנו מתכוונים לשים דגש בתוכנית הזאת על מדידה שהיא לא רק תקציבית, אלא מדידה גם של השפעה.

סיגל מורן: אנחנו מתכוונים שהמדידה הזאת תתקיים לאורך הדרך, גם ברשויות, גם במשרדים וגם בחברה האזרחית, מכיוון שהמטרה שלנו היא לראות שהתוכנית מתקדמת בהתאם ליעדים.

סיגל מורן: אני רוצה להודות לך, יושב ראש הוועדה, על שיתוף הפעולה.

סיגל מורן: אנחנו עובדים – לפעמים השר שלי מתלונן שאני מדברת איתך יותר מאשר אתו.

סיגל מורן: אני חושבת שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא בכדי לראות את טובת העניין.

סיגל מורן: כך גם לגבי ראשי הרשויות בנגב.

סיגל מורן: אני חושבת שהם שותפים אמיתיים.

סיגל מורן: יש לנו דרך ארוכה ולא פשוטה, אבל אני אופטימית.

מנסור עבאס: בהחלט, תודה רבה לך סיגל.

מנסור עבאס: חברים, אנחנו נפתח גם את הדיונים.

מנסור עבאס: נתחיל עם ליאור כלפה, מנהל אגף לפיתוח כלכלי חברתי בחברה הבדואית.

מנסור עבאס: הוא לא מזמן נכנס לתפקיד הזה, אבל נכנס בצורה אינטנסיבית ופועל יום וליל כדי לגבש את התוכנית בשותפות עם משרדי הממשלה והרשויות.

מנסור עבאס: תפקידה של ישיבה זאת זה למקד את כל המאמצים של כל הגורמים לבוא ביחד ולהניח על השולחן את כל ההערות, ההמלצות והדרישות.

מנסור עבאס: בסופו של דבר יהיה לנו סיכום, ואם צריך לחזור שוב לשבת או לעשות ישיבות עבודה ספציפיות חוץ פרלמנטריות, אנחנו נעשה את זה.

מנסור עבאס: ליאור, בבקשה תציג את עצמך שוב וגם את עיקרי התוכנית.

מנסור עבאס: אני מבין שיהיו לנו עוד כמה ימים מסמך שנוכל לעבור על הגרסה האחרונה של התוכנית.

ליאור כלפה: שלום וברכה, תודה אדוני היושב ראש.

ליאור כלפה: שמי ליאור כלפה, אני לפני כחודשיים נכנסתי לתפקידי כמנהל האגף הכלכלי חברתי.

ליאור כלפה: כפי שסיגל תיארה, האגף עבר טלטלות בשנים האחרונות ממשרד למשרד, הצטמצם גם מבחינת כוח אדם ולאט לאט נחזק אותו על מנת שהוא יוכל להוות את תוכנית החומש ולתת את המענה הראוי לחברה הבדואית בדרום.

ליאור כלפה: בחודשיים האחרונים, לאחר שאושרה החלטה 550, נכנסנו למרתון של פעילות גם מול הרשויות הבדואיות, תשע הרשויות שאנחנו עובדים מולן.

ליאור כלפה: אני מכיר את השטח, בתפקידי הקודם הייתי סמנכ"ל רשות הבדואים במשך חמש שנים, ועבדתי עם הרשויות בעיקר בתחום פיתוח התשתיות ביישובים.

ליאור כלפה: הדגשים בחומש הקרוב הם העברת תחומי האחריות מרשות הבדואים למשרד הבינוי והשיכון, זו ההחלטה שהוביל השר מאיר כהן וזו חלק מהתוכנית.

ליאור כלפה: זו עליית מדרגה בשיתוף פעולה עם השלטון המקומי, תוך כדי קבלת החלטות ומעקב ביצוע.

ליאור כלפה: אני רוצה להדגיש, אולי יש מידע שזורם בשטח בצורה לא נכונה, כל תוכניות העבודה של המשרדים השונים שנוגעים לשלטון המקומי יגובשו עם הרשות המקומית ברשות המקומית.

ליאור כלפה: אמרתי את זה גם בסבבים.

ליאור כלפה: תוכניות העבודה, עם כל הכבוד, לא נוחתות מהשמיים אלא נבנות על בסיס הצרכים שאנחנו בונים יחד עם הרשויות המקומיות.

ליאור כלפה: הרשויות המקומיות, ראשי הרשויות ובעלי התפקידים מכירים את הצרכים הרבה יותר טוב מכל אחד מאתנו.

ליאור כלפה: דגשים נוספים הם חיזוק האשכולות האזוריים כזרוע משלימה לממשלה, פתיחת ערוץ להשקעה וחיזוק בחברה האזרחית.

ליאור כלפה: החברה האזרחית בחברה הבדואית התפתחה מאוד בשנים האחרונות, צריך להכיר בזה.

ליאור כלפה: זו זרוע משלימה וחשובה מאוד בשטח.

ליאור כלפה: כמו שסיגל אמרה, גם עליית מדרגה ביצירת מדדים ובחינת אפקטיביות תוך כדי התוכנית.

ליאור כלפה: אני רוצה רגע לסקור איפה אנחנו עומדים כרגע בגיבוש התוכנית.

ליאור כלפה: אנחנו בחודשיים האחרונים קיימנו סבב פגישות עם הרשויות המקומיות, עם ראשי הרשויות ובעלי התפקידים השונים ברשויות כדי לשמוע הערות וחוזקות על 2397.

ליאור כלפה: לראות וללמוד מהשטח איפה לשים דגש יותר, איפה צריך לחזק, איפה לשמר את הדברים.

ליאור כלפה: לאחר מכן המשכנו בסבב מקיף עם משרדי הממשלה השונים.

ליאור כלפה: אני חייב להגיד פה שכמעט כל משרדי הממשלה, יש לנו עדיין פערים בשניים שלושה משרדים, וגם היום עם אגף תקציבים נסגור חלק מהפערים בתקציב המשרדי.

ליאור כלפה: אני מקווה שזה יקרה בפגישה שמייד אחרי הדיון הזה, עם אגף תקציבים שעובד איתנו בשיתוף פעולה.

ליאור כלפה: לאחר הסבבים האלה הפצנו טיוטה לשטח וקיבלנו הערות.

ליאור כלפה: הטמענו חלק מההערות, הפצנו טיוטה שניה שעליה קיבלנו עוד הערות.

ליאור כלפה: אנחנו עדיין בשעות אלה מקבלים הערות נוספות.

ליאור כלפה: אנחנו מקווים שעד יום שני-שלישי הבא נטמיע את ההערות, נגיע להסכמות עם השותפים השונים ביחס להערות.

ליאור כלפה: דגשים נוספים, אנחנו מתואמים עם מרבית המשרדים.

ליאור כלפה: תוכנית העבודה תיעשה יחד עם הרשויות המקומיות.

ליאור כלפה: יש משרדים רוחביים, יש הרבה משרדים שיש להם ראייה רוחבית ולאו דווקא מקומית.

ליאור כלפה: יש משרדים בהם תוכנית העבודה של רהט לא דומה לצרכים באל קסום או בנווה מדבר.

ליאור כלפה: זה רשויות שונות לחלוטין בצרכים ובדרישות.

ליאור כלפה: לכן תוכניות העבודה ייבנו בכל רשות ורשות באופן נפרד ופרטני.

ליאור כלפה: עדיין קיימות סוגיות רוחביות של חינוך, תעסוקה, כלכלה, תחבורה בחלק מהמקרים.

ליאור כלפה: במהלך החומש ומייד איך שנאשר את ההחלטה אנחנו מתכננים לקבוע כנסים מקצועיים לכלל הרשויות יחד עם המשרדים.

ליאור כלפה: עם חלק מהמשרדים כבר תיאמנו.

ליאור כלפה: יושב פה שירות התעסוקה שהנושא הזה תואם גם עימו, משרד החינוך בזום, איך להנגיש את המידע, להסביר וללוות את תהליך הגשת הבקשות, כולל נושא של בינוי כיתות.

ליאור כלפה: לפשט את התהליכים מול המשרדים.

ליאור כלפה: בתוך ההחלטה אנחנו גם נוגעים בסוגיה נוספת, שקשורה לשלושת היישובים החדשים שהממשלה אישרה להקים ב-3 בנובמבר.

ליאור כלפה: אנחנו נותנים מענה בהחלטה גם לחיזוק מרכזי השירותים של שלושת המקומות האלה, יחד עם חיזוק של מרכזי השירותים הקיימים בנגב.

ליאור כלפה: בנוסף, ניתן מענה לצרכים השונים שהיישובים האלה יצטרכו בתקופת הביניים עד שהם יהיו חלק בלתי נפרד מהמערך המוניציפלי של השלטון המקומי.

ליאור כלפה: כמו שאמרתי, אנחנו מקווים שבשבוע-עשרה ימים הקרובים נסגור את הפערים שיש לנו עם חלק מהמשרדים, כמו סוגיית הפדגוגיה בחינוך, סוגיית תקציבים משרדיים שונים אם זה בשיכון, בפנים וכדומה.

ליאור כלפה: אני מעריך שאנחנו נצטרך לעדכן אותך באופן אישי ולא בוועדה איפה יש לנו קשיים שנצטרך בהם עזרה.

ליאור כלפה: זאת הסקירה, נשמח לענות לשאלות.

מנסור עבאס: תודה רבה ליאור.

מנסור עבאס: אני רוצה להדגיש איפה אנחנו עומדים.

מנסור עבאס: כמובן בהשוואה להחלטה הקודמת, 2397, שמהדו"ח של המ"מ מסתכמת ב-2.3 מיליארד שקלים.

מנסור עבאס: אנחנו עומדים היום על תוכנית שעומדת על 5.2 מיליארד שקלים.

מנסור עבאס: דיברנו על כך שבחלק מהמשרדים נצטרך להביא עוד, במיוחד בנושא של החינוך, כי הצרכים שנמצאים בנגב הם גבוהים ביחס לצרכים בצפון.

מנסור עבאס: את זה אנחנו נבדוק וכל מה שאפשר כדי לחזוק את התוכנית, כדי להגדיל אותה, כדי להבטיח שהיא תענה לצרכים המיוחדים של הנגב, אנחנו נעשה את זה.

מנסור עבאס: חשוב שגם המנגנון שבו תיושם ההחלטה ותצא לפועל, שיהיה מנגנון גמיש ושיהיו תחנות שנוכל לבחון, כל שנה למשל, איפה אנחנו עומדים ולאן אנחנו מתקדמים ביישום התוכנית.

מנסור עבאס: הגמישות הזאת תאפשר לנו להתגבר על האתגר העיקרי שאנחנו פגשנו בהחלטות הקודמות, מה שקוראים החסמים.

מנסור עבאס: ברגע שמזהים חסמים, אנחנו לא חייבים לבזבז בזמן, חייבים לאבחן את זה, לתת מענה ולעבור הלאה לשלב היישום.

ליאור כלפה: אם יורשה לי להוסיף משפט בנוגע לחסמים.

ליאור כלפה: אני אזכיר את הסוגייה הזאת.

ליאור כלפה: בתוך ההחלטה, בניגוד להחלטות הקודמות, יוקם צוות ברשות סיגל מורן, מנכ"לית משרד הרווחה, שירכז את המנכ"לים השונים לטובת הסרת חסמים.

ליאור כלפה: הצוות הזה יתוקצב, כלומר יהיה תקציב לטובת הסרת חסמים על מנת לא להגיע לסוף תוכנית החומש עם היעדר יישום של סוגיות כאלה ואחרות.

מנסור עבאס: אנחנו ניקח התייחסויות ממספר משרדי ממשלה, אבל בקצרה, ונרצה לעבור ישירות לראשי הרשויות ולעמותות או החברה האזרחית.

מנסור עבאס: משרד הכלכלה, גל, בבקשה.

מנסור עבאס: אנחנו רוצים התייחסות קצרה לאיפה אתם עומדים מבחינת התוכנית, אילו דברים ספציפיים אתם תקדמו במסגרת התוכנית, אתגרים, מענים ועוד.

גל יעקובי: קודם כל, אני רוצה לציין שלבי החלטת ממשלה 2397 הגענו למיצוי תקציבי מלא לתקציבים שקיבלנו במסגרת ההחלטה, במסגרת תוכנית מעטפת שנותנת דמי קיום ומלגות לסטודנטים של מה"ט, של המכללות הטכנולוגיות.

גל יעקובי: הייתה לנו תוכנית בתחום העברית שלא הצלחנו למצות אותה במסגרת התוכנית הקודמת, במסגרת הפדגוגיה הקודמת שהייתה.

גל יעקובי: עשינו הסבות תקציביות לשוברים, להכשרות מקצועיות ולהנדסאים והגענו לניצול תקציבי מלא יחד עם הסכמות של מנהלת הבדואים ומשרד האוצר.

גל יעקובי: לגבי התוכנית החדשה, אנחנו גם כן כותבים אותה בשותפות עם ליאור והצוות שלו.

גל יעקובי: התוכנית מורכבת מרכיבים בעיקר של קידום ההון האנושי, אנחנו עושים התאמות והרחבות לתוכנית הקודמת בנגב.

גל יעקובי: בעצם אנחנו נמצאים שם בפריסה מלאה.

גל יעקובי: בנוסף לזה אנחנו רוצים להכליל כמה תוכניות ייעודיות לנושאים של הייטק, בעיקר בכל מה שקשור להכנה לעולמות ההייטק.

גל יעקובי: בנוסף, הנושאים של דמי קיום להכשרות מקצועיות, אנחנו יודעים שבקרב האוכלוסייה הבדואית על מנת לעודד אנשים לצאת וללמוד, לפתח מקצוע וקריירה, אנחנו מתכוונים לממן דמי קיום במסגרת הלימודים.

גל יעקובי: הדבר השלישי שאנחנו רוצים לפתח זה עוד תוכניות לאקדמאים, כדי לעשות הסבות מקצועיות לאקדמאים, בעיקר לאקדמאים שלומדים ברשות הפלסטינית, כדי לתת להם מקצוע שהם יוכלו להשתמש בו בארץ.

גל יעקובי: אנחנו רוצים להרחיב מאוד את לימודי העברית, גם כן כדי שהפיתוח המקצועי ופיתוח הקריירה יוכל להיות כזה שגם אקדמאים יוכלו לעבוד בעבודות של אקדמאים, אבל גם בכלל שתהיה יכולת השתלבות וקידום מקצועי בתוך שוק העבודה.

מנסור עבאס: שאלה קצרה מחברת הכנסת זועבי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעבר ואני חושבת שגם היום היו הרבה מאוד תוכניות שרצו לעסוק בהכשרות מקצועיות ובקידום נושאים גם אזרחיים וגם רשותיים בחברה הבדואית בנגב, אבל הם היו מערביות, מה שנקרא.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כלומר הם באו עם תפיסת עולם מערבית, שהיא לא מותאמת לתכנים ולערכים של החברה הבדואית בנגב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני זוכרת שהיו הרבה מאוד פניות אליי כמנכ"לית עמותה שעסקה ברהט ובחורה בכל הנושא המוניציפאלי, ורצו ליישם תוכניות שפשוט עצרתי כי זה לא היה מותאם למה שקורה בשטח.

ג'ידא רינאוי-זועבי: השאלה היא עד כמה אתם נעזרים בידע הקיים אצל האנשים שנמצאים שם, כי הם יודעים יותר טוב מכל אחד אחר מאתנו מה טוב עבורם.

גל יעקובי: כל תוכנית העברית שאנחנו פיתחנו, פיתחנו אותה לחברה הערבית.

גל יעקובי: פיתחנו ספרים ופדגוגיה, והכל מותאם תרבותית לחברה הערבית, כל הפיילוטים שעשינו, הכל בהתאמה.

גל יעקובי: אני לא יודעת אם את מכירה את תוכנית ריאן, 97% מהעובדים בתוכנית הם עובדים מהחברה הערבית.

גל יעקובי: כל המרכזים שלנו בחברה הבדואית, המנהלים של התוכניות, המנהלים של המרכזים, רכזי הפרט, מנהלי הקהילה, מנהלי ההכשרות המקצועיות, כל הדרג גם הניהולי וגם דרג השטח הם עובדים בדואים.

גל יעקובי: כשאנחנו כותבים תוכניות עבודה עם המפעילים שלנו בשטח, זה תוכניות שהם מציעים ואנחנו מאשרים.

גל יעקובי: הכל כמובן בתשומת לב תרבותי לכל תוכניות ההכשרה, לכל תוכניות ההשמה, הכל נעשה מתוך החברה הבדואית.

גל יעקובי: במקרה הזה אנחנו באמת לא עושים הנחתות.

גל יעקובי: חשוב לציין שכמובן אנחנו מביאים את ההבנה שזה חייב להיות מחובר לשוק העבודה.

גל יעקובי: כלומר, אם באים אלינו ובאות אלינו משתתפות שרוצות ללמוד קוסמטיקה ובניית ציפורניים, אנחנו לא נאשר את זה ל-200 נשים, כי זה לא פוגש את שוק העבודה.

גל יעקובי: אנחנו כן נותנים איזשהו שילוב בין המקום התרבותי, הצרכים והרצונות של המשתתפים שלנו.

מנסור עבאס: תודה גל, אנחנו נעבור לדוד קלדרון.

דוד קלדרון: דוד קלדרון, מנהל המחוז הדרומי של שירות התעסוקה.

דוד קלדרון: כמה דברים כלליים מבחינת נתונים.

דוד קלדרון: כרגע יש לנו כ-15,000 מחפשי עבודה בחברה הבדואית, אנחנו בירידה.

דוד קלדרון: אני רוצה לסייג שזה לא שווה לירידה באוכלוסייה הכללית.

דוד קלדרון: אנחנו מצפים שתהיה ירידה יותר איטית בחברה הבדואית, אנחנו רואים שכרגע עקב פוסט קורונה אנחנו רואים יותר מחפשי עבודה ודווקא בהבטחת הכנסה, כלומר של מקבלי קצבאות סעד, גדלו יותר מאשר ב-2019.

דוד קלדרון: כלומר יש עלייה.

דוד קלדרון: 83% מקרב מחפשי העבודה מקבלים הבטחת הכנסה.

דוד קלדרון: בסך הכל, אנחנו מדברים על התפלגות בה יש יותר נשים מאשר גברים מובטלים.

דוד קלדרון: כלומר, צריך לתת דגש היום על נושא הנשים.

דוד קלדרון: דבר נוסף שאפשר לראות, אחוז הצעירים הוא אחוז גבוה מאוד מכלל דורשי העבודה, ובכלל מכלל האזרחים בדרום בהשוואה.

דוד קלדרון: יש לומר משפט כללי, צריך להשקיע בכוח האדם בנגב לקראת פיתוח תוכניות הנגב.

דוד קלדרון: שירות התעסוקה עובד בשיתוף פעולה מלא עם כלל הגופים במסגרת תוכנית החומש.

דוד קלדרון: אנחנו עובדים בעיקר מול האגף בצורה מאוד ממוקדת.

דוד קלדרון: היו אצלנו בסיורים, ראו את התוכניות שלנו עובדות תוך כדי תנועה.

דוד קלדרון: לגבי מימוש התקציבים בתוכנית החומש הקודמת, מימשנו בצורה מלאה ואף הוספנו תקציבים נוספים מעבר ל-100%.

דוד קלדרון: העיקר בתוכניות שלנו, אני לא אלאה אבל אגיד כמה דברים מרכזיים, זה תוכנית בטיפול דורשי העבודה בהבטחת הכנסה במסגרת תוכנית מעגלי תעסוקה.

דוד קלדרון: זו תוכנית שרצה כבר מ-2014 והיא מאוד מוצלחת.

דוד קלדרון: אנחנו רוצים להעמיק אותה ולהגיע לכלל מחפשי העבודה.

מנסור עבאס: האתגר המיוחד בנגב זה להגיע לאנשים.

מנסור עבאס: 50% נמצאים ביישובים המוסדרים שם יש רשויות מקומיות, איך אתם מתכננים להגיע גם לאוכלוסייה שנמצאת ביישובים הלא מוכרים?

דוד קלדרון: כרגע יש לנו לשכה ייעודית שנותנת שירותים בחברה הבדואית ברהט, וכלל מחפשי העבודה מהחברה הבדואית מתייצבים בערים הסמוכות.

דוד קלדרון: כלומר בדימונה, ירוחם, ערד וכולי.

מנסור עבאס: זה מצב לא טבעי.

דוד קלדרון: זה מצב שצריך לשפר אותו.

דוד קלדרון: כרגע מונחת אצל שרת הכלכלה תוכנית של שירות התעסוקה, לפתוח חמש לשכות נוספות, והוא אמור לתת מענה כולל לכלל התושבים בנגב.

דוד קלדרון: כלומר להגיע למצב שכל אזרח מהחברה הבדואית יוכל לקבל שירות בלשכה ייעודית שתיתן לו מענה מקצועי שמתאים לתרבות ולצרכים שלו, ושהוא לא ילך לאיבוד.

מנסור עבאס: צריך לחשוב על דרך לנסות ולהשתמש במרכזי השירותים כדי לתת למשל מענה לחלק ממשרדי הממשלה באופן כללי, וגם למשרד שנוגע ישירות לפרנסתם ולמחייתם של האנשים, במיוחד נשים, הן לא יעברו עשרות קילומטרים כדי להגיע ללשכות תעסוקה.

דוד קלדרון: מצד אחד זה מאוד הפכפך –

מנסור עבאס: גם להנגיש את המידע לאוכלוסייה.

דוד קלדרון: מצד אחד, הנגשת המידע קיימת, כלומר מי שמתייצב אצלנו מקבל את המידע.

דוד קלדרון: אני סמוך ובטוח שיש לא מעט אנשים שאולי לא מגיעים ולא מקבלים את המידע, וצריך להנגיש להם.

דוד קלדרון: אפשר לחשוב גם בכיוונים האלה, איך להנגיש להם את המידע הזה גם אם כרגע אין לנו לשכות בתוך היישובים.

דוד קלדרון: מצד שני, צריך לקחת בחשבון שהמטרה שלנו זה להשיב או להכניס אותם לשוק העבודה, יש כאלה שלא השתתפו בכלל בשוק העבודה.

דוד קלדרון: אנחנו רואים אחוז גדול מאוד יחסית של נשים שלא משתלבות בשוק העבודה, ואנחנו רוצים שהן ישתלבו.

דוד קלדרון: קשה להן להגיע היום למרכזי הערים, אפילו לערים בדואיות, בגלל שהן רחוקות מתחבורה ציבורית.

דוד קלדרון: כרגע על פי התנאים שאין תחבורה ציבורית –

אימאן ח'טיב יאסין: בגלל שאין תחבורה ציבורית, זה לא שהן רחוקות מתחבורה ציבורית.

דוד קלדרון: מכיוון שאין במקומות האלה מוסדות מוסדרים, אני חושב שיש בעיה היום – במרכזי ההכשרה לדוגמה, לפתוח שם איזשהו קורס, צריך לעמוד בתנאי נגישות ובטיחות מחמירים.

דוד קלדרון: כלומר המצב הוא שמצד אחד הן לא יכולות להגיע, ומצד שני אנחנו לא יכולים להיכנס פנימה ולתת את השירותים.

דוד קלדרון: זו סוגייה שצריך לחשוב עליה, איך אנחנו כן יכולים להגיע פנימה ולתת את הפתרון.

דוד קלדרון: לתת קצבאות בלי לקדם אותם לתעסוקה, אני חושב שזה לפספס את העיקר.

אימאן ח'טיב יאסין: מה אתם עושים?

אימאן ח'טיב יאסין: אתם אומרים שצריך לחשוב עליה, לא חשבתם בכלל על רעיון, על איך צריך להתחיל בדבר הזה.

דוד קלדרון: אני מדבר מצד שירות התעסוקה.

דוד קלדרון: אנחנו לא מפעילים מרכזי הכשרה, זה שייך לזרוע העבודה.

דוד קלדרון: ברגע שייפתרו הבעיות, ברגע שיוכלו לתת אפשרות להגיע גם למקומות אחרים ולהכשיר אותם גם לא בתנאים רגילים, כלומר לפי התנאים הקיימים, בהחלט צריך לעשות פה משהו שונה ולחשוב מחוץ לקופסה.

מנסור עבאס: צריך מחשבה יצירתית איך אפשר לאפשר להם – הם אזרחים רגילים, צריך לאפשר להם את כל הזכויות.

מנסור עבאס: המצב שהם נמצאים בו, שלא באשמתם, אנחנו מדברים על עשרות שנים שהמדינה לא הצליחה להניח על השולחן פתרון הוגן ליישובים האלה, ולכן האוכלוסייה שם סובלת בהרבה דברים, בחינוך, ברווחה, בהרבה תחומים.

מנסור עבאס: לפחות בתחום הזה, שהוא העזרה הראשונית שהמדינה נותנת לאזרחיה המוחלשים, צריך למצוא פתרון יצירתי איך לאפשר, במיוחד לנשים.

אימאן ח'טיב יאסין: אם כל גוף יישאר בחשיבה בתוך עצמו ויגיד שזה לא באחריותו, אני חושבת שלא נגיע לשום מקום ולא תהיה עשייה.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן צריך שיהיה איגום משאבים, שיתוף פעולה ושולחן עגול שכל האגפים והמשרדים הרלוונטיים לנושא יישבו ביחד וייצאו עם מתווה.

אימאן ח'טיב יאסין: כמובן שיש צורך בסיסי לשתף את התושבים ואת בעלי העניין בתוך היישובים.

מנסור עבאס: ליאור, רצית להגיד משהו?

ליאור כלפה: כן, זה מתחבר להערה שלך, חברת הכנסת.

ליאור כלפה: זו הערה במקום, זה התפקיד שלנו כאגף לראות את התמונה הכוללת ואני לוקח על זה אחריות.

ליאור כלפה: במסגרת תיקון התמ"מ של מרכזי השירותים שמנהל התכנון במחוז דרום מקדם, יש הרחבה של סל שירותים חיוניים שייכנס בתוך מרכזי השירותים על מנת לאפשר למשרדי ממשלה, מעבר למה שהתמ"מ עד היום אישר, לאפשר למשרדי ממשלה נוספים לתת שירותים בתוך מרכזי שירותים ולהנגיש את השירותים.

ליאור כלפה: בנוסף לכך, אני רוצה להגיד שבחומש הקודם הצוות יחד עם הרשויות נתנו בצורה יסודית ורחבה יחד עם משרד התחבורה, שיפרו מאוד את נושא התחבורה הציבורית, וגם בחומש הקרוב במסגרת החלטה 550 יש מענה רחב ותקציב נכבד כדי להשלים את המשימה בהקשר הזה.

ליאור כלפה: תודה.

מנסור עבאס: תודה ליאור.

מנסור עבאס: אם תוכל להשלים במשפט, אני רוצה לעבור הלאה.

דוד קלדרון: תוכנית לצעירים בשיתוף עם רשות הצעירים במשרד לשוויון חברתי, זה חלק מהתוכנית.

דוד קלדרון: אנחנו עובדים על זה בבניית התוכנית המשותפת.

דוד קלדרון: תוכנית עם רשות האכיפה, כלומר לסייע לדורשי עבודה עם חובות, אנחנו מריצים את זה אצלנו מספר שנים ואנחנו רוצים להרחיב את זה כדי להגיע לכמה שיותר אנשים.

דוד קלדרון: כשירות תעסוקה, צריך להבין, אנחנו מפעילים את כלל כלי הסיוע למעסיקים.

דוד קלדרון: כלומר, אנחנו בהחלט זרוע ביצוע של משרד הכלכלה בעניין הזה, וגם מסייעים ומנגישים את כל כלי הסיוע של זרוע העבודה, בלי יוצא מן הכלל.

דוד קלדרון: לפי דעתנו אחד החסמים העיקריים זה לפתור את בעיית ההשכלה, כלומר להגיע למצב שהם יכולים ללמוד מקצוע, לימוד שפה והקניית כישורים רכים.

דוד קלדרון: הכי חשוב, לפי דעתי, הפתרון לצאת מהעוני – אני חושב שצריך לראות איך אנחנו מוציאים אותם מהעוני.

דוד קלדרון: זה בעיקר שינוי ממצב א' למצב ב'.

דוד קלדרון: בתחום התעסוקה, זה אם אתה בעל מקצוע או לא.

דוד קלדרון: אם אתה הוכשרת להיות בעל מקצוע, אתה בהחלט יוצא מהעוני.

מנסור עבאס: תודה לך.

מנסור עבאס: אני רוצה לעבור ברשות

מנסור עבאס: כם לראש עיריית רהט, אחריו ראש המועצה ליישובים הלא מוכרים בנגב, ואז מי שמעוניין מנציגי משרדי הממשלה לתת מענה לשאלות שמעלים.

מנסור עבאס: אני רוצה לתת את רוב הבמה למשתתפים, ואחר כך ניקח את התייחסות ממשרדי הממשלה אם יש כאלה.

מנסור עבאס: בבקשה, פאיז אבו סהיבאן, ראש עיריית רהט.

פאיז אבו סהיבאן: תודה לך אדוני היושב ראש, חברי הוועדה, נציגי משרדי הממשלה.

פאיז אבו סהיבאן: להלן הנקודות החשובות ביותר – אני מדבר בשם עיריית רהט.

פאיז אבו סהיבאן: אציג את הנקודות שאי אפשר לוותר עליהן וההסתייגויות שלנו לתוכנית.

פאיז אבו סהיבאן: דבר אחד, התייחסות מיוחדת לרהט בהחלטה החדשה כמו שעשו לנצרת.

פאיז אבו סהיבאן: אני מצטט מתוך סעיף 24ב' בהחלטת ממשלה 550: "לנוכח חשיבותה של העיר נצרת, הממשלה מנחה את הרשות לפיתוח כלכלי במגזר המיעוטים להביא החלטת ממשלה ייעודית בהמשך לעיר נצרת".

פאיז אבו סהיבאן: שנית, מנגנון ביצוע רשותי.

פאיז אבו סהיבאן: אני לא מוכן לקבל את העובדה בפרויקטים גדולים יבוצעו דרך גופים חיצוניים כמו חברות ממשלתיות.

פאיז אבו סהיבאן: יש לי את החברה הכלכלית, יש לי את המתנ"ס, והם גופים מצטיינים.

פאיז אבו סהיבאן: לאחרונה התקבלה החלטה להעביר למשל את תכנית אתגרים למנהלי בתי הספר.

פאיז אבו סהיבאן: מהלך זה יהרוס את כל מה שעשינו במהלך השנים האחרונות בעיריית רהט.

פאיז אבו סהיבאן: הפתרון שאני מציע, כל רשות בדואית שרוצה לבצע בצורה חיצונית, שתבצע.

פאיז אבו סהיבאן: ברהט אנחנו לא נקבל את זה.

פאיז אבו סהיבאן: יש לנו את המנגנון, יש לנו יכולת ביצוע מאוד טובה.

פאיז אבו סהיבאן: לאחרונה קלטתי מנכ"ל חדש לעיריית רהט מאגף התקציב, משרד האוצר.

פאיז אבו סהיבאן: זה מראה באמת על המקצועיות שלנו ונוהל העבודה שלנו בשקיפות ובניהול עיריית רהט.

פאיז אבו סהיבאן: נקודה שלישית, התקציב שמיועד לשלטון המקומי לביצוע רשותי.

פאיז אבו סהיבאן: אני לא מוכן לקבל את העובדה שהתקציב יקטן ב-2397.

פאיז אבו סהיבאן: רשויות מקומיות שקיבלו 500,000,000 ₪, בתקציב התוכנית החדשה גדלו מאוד.

פאיז אבו סהיבאן: לכן אני רוצה שהתקציב הזה יגדל בהתאם.

פאיז אבו סהיבאן: אנחנו רוצים לעגן כבר עכשיו את הנתח של רהט.

פאיז אבו סהיבאן: למשל, תקציב רהט מתקציב השלטון המקומי לא יפחת מ-24%.

פאיז אבו סהיבאן: נקודה רביעית, סבסוד פיתוח תשתיות למגורים.

פאיז אבו סהיבאן: רוב הרשויות הבדואיות מסווגות ב-א'1, לפי החלטת ממשלה 1527.

פאיז אבו סהיבאן: הן זכאיות לסבסוד הכי גבוה של משרד השיכון לפיתוח תשתיות.

פאיז אבו סהיבאן: רהט מסווגת ב-א'2.

פאיז אבו סהיבאן: תפקיד החלטת הממשלה גם לטפל בסוגיות הדיור.

פאיז אבו סהיבאן: אני רוצה להשוות את גובה הסבסוד למגרשים לגובה הסבסוד שמקבלות רשויות א'2.

פאיז אבו סהיבאן: נקודה אחרונה, הוועדה הגאוגרפית בדרום, זה דבר חשוב מאוד.

פאיז אבו סהיבאן: למה אתם מנחים תוך שנה לדון רק על שטחים.

פאיז אבו סהיבאן: יש לי 15 בקשות לחלוקת הכנסות במשרד הפנים שהוגשו לפני שנה וחצי, ואני לא מצליח לפתוח מנדט דרך השרה איילת שקד.

מנסור עבאס: 15 בקשות שאף אחת מהן לא נענתה, והוקמה ועדה גאוגרפית.

פאיז אבו סהיבאן: כן.

פאיז אבו סהיבאן: זה דבר חשוב מאוד.

פאיז אבו סהיבאן: אם אתם מדברים על תוכנית פיתוח כלכלי, למה לדבר רק על חלוקה גאוגרפית?

פאיז אבו סהיבאן: אני רוצה שהוועדה תדון בחלוקת הכנסות בדרום, גם בין מועצות אזוריות, עיריות, שכונות, ולא רק על שטחים.

פאיז אבו סהיבאן: זה מה שיש לי להגיד.

פאיז אבו סהיבאן: תודה לך, אדוני היושב ראש.

מנסור עבאס: תודה.

דיאא אסדי: אני אציין שיש לנו התייחסות מפורטת בכתב לעוד הרבה נקודות.

דיאא אסדי: מה שהציג ראש העיר זה נקודות עיקריות ומאוד קריטיות לנו.

דיאא אסדי: באמירה כללית, אם מסתכלים על התוכנית ועל הטיוטות שקיבלנו, אחת ממטרות העל היא שילוב האוכלוסייה הבדואית בכלכלה, בחברה ובעשייה.

דיאא אסדי: כשמסתכלים על תוכן התוכנית, יש הרבה צוותים שהרשויות הבדואיות לא משולבות בהם.

דיאא אסדי: הם שמים מטרה לשילוב, אז בואו נעשה את הדבר הכי בסיסי ונשלב את הרשויות הבדואיות בכל צוותי העבודה שמוקמים בתוכנית.

דיאא אסדי: המטרה השנייה הייתה לחזק את השלטון המקומי, שיהיה גורם משפיע ומוביל.

דיאא אסדי: בפועל בגוף התוכנית הרבה מהפרויקטים הולכים להיות מועברים דרך גופים חיצוניים, כך שהרשויות המקומיות לא יצברו ניסיון או ידע.

דיאא אסדי: אחרי שהתוכנית תסתיים, בעצם נחזור אחורה.

דיאא אסדי: המגמה צריכה להיות הפוכה, לתת את התוכנית דרך הרשויות, לחזק את הרשויות, לחזק את יכולת הביצוע שלהן.

דיאא אסדי: חסר משהו הכי בסיסי כשאנחנו מדברים על הרשויות, לדבר על יעד מספרי מבחינת האיתנות הכלכלי.

דיאא אסדי: אם אנחנו רוצים שהרשויות הבדואיות יתפקדו באופן עצמאי כמו הרשויות היהודיות, צריך לדאוג שיש להן את הכלי התקציבי הבסיסי.

דיאא אסדי: אנחנו יודעים שהבעיה הכי קשה זה תמהיל הארנונה שקיים היום ברשויות הבדואיות והערביות.

דיאא אסדי: הארנונה מעסקים מאוד נמוכה.

דיאא אסדי: לא מספיק להגיד שנפתח אזורי תעשייה, צריך לבנות תוכנית מסודרת עם יעדים מספריים שאנחנו אומרים שבסוף חמש שנים התמהיל יעלה מ-א' ל-ב'.

דיאא אסדי: אם זה 20% ברשות מסוימת, שיעלה ל-30%-50%, ולפי זה לגזור את התוכניות, לפתח אזורי תעשייה, לתת לאנשים יותר חזיתות מסחריות ואזורי תעסוקה.

דיאא אסדי: ככה זה צריך להיות.

דיאא אסדי: מעבר לזה, התייחסות מפורטת אנחנו נעביר בכתב ונשלים את הדברים.

מנסור עבאס: נעבור להתייחסות של עטיה אל עאסם.

עטיה אל אעסם: שלום לכולם, תודה רבה על ההזמנה.

עטיה אל אעסם: אני עטיה אל אעסם, יושב ראש המועצה האזורים לכפרים הלא מוכרים.

עטיה אל אעסם: הכפרים הלא מוכרים, אם אני לוקח בחשבון גם את המועצות האזוריות, נווה מדבר ואל קסום, אנחנו מהווים יותר מ-50% מכלל האוכלוסייה הבדואית בנגב.

עטיה אל אעסם: בקשר לכפרים הלא מוכרים, אנחנו יודעים שהחסם הגדול שחוסם את כל השירותים לתושבים זה אי ההכרה שהמדינה לא מכירה בכפרים האלה, ולכן לא יוצרת תוכניות ביישובים האלה חוץ מתוכניות של הריסות.

עטיה אל אעסם: אנחנו לא יכולים למפות את הצרכים שיש לנו ביישובים הלא מוכרים, בגלל אי ההכרה ביישובים האלה.

עטיה אל אעסם: אני רוצה לדבר על כמה נקודות שהן חיוניות מאוד לתושבים בכפרים הלא מוכרים.

עטיה אל אעסם: אנחנו יודעים שהתושבים של הכפרים האלה הם השקופים במדינה, הכי סובלים והכי עניים במדינה.

עטיה אל אעסם: אנחנו בונים תקוות שדורשים שזה יתקיים במרכזי השירותים שדובר עליהם ביישובים הלא מוכרים.

עטיה אל אעסם: אנחנו רוצים שהשירותים האלה יכללו הרבה שירותים מהמדינה לאזרחים ביישובים הלא מוכרים.

עטיה אל אעסם: לא רק חינוך, גם בריאות, גם מקומות פנאי, גם משחקים לאנשים.

עטיה אל אעסם: אנחנו יודעים שהרבה צעירים אצלנו בכפרים הלא מוכרים, אין להם מקומות לבלות.

עטיה אל אעסם: לכן הם עושים קבוצות והולכים לשחק כדורגל או כדוריד במגרשים בבאר שבע, בדימונה, בירוחם.

עטיה אל אעסם: מרכזי השירותים צריכים לכלול גם את השירותים האלה בשביל לשרת את הצעירים בכפרים הלא מוכרים, שהם הרוב.

עטיה אל אעסם: אנחנו רוצים גם שיהיו הכשרות מקצועיות לעובדים, גם לנשים, במרכזים האלה.

עטיה אל אעסם: אנחנו רוצים שמשרדי התעסוקה יתייחסו בהגינות לתושבים ולאנשים שדורשים שירות.

עטיה אל אעסם: יש לנו שם הרבה בעיות.

עטיה אל אעסם: הרישום שם לפעמים משויך לשבט, לפעמים יש אנשים שמתגוררים ליד חורה, ושולחים אותם לדימונה.

עטיה אל אעסם: במקום לשלוח אותם לערד או באר שבע, הם צריכים לעשות את כל הדרך.

עטיה אל אעסם: ככה גם במקומות אחרים, כי הם רשומים לפי השבט.

עטיה אל אעסם: דבר שני, לפעמים כמשרד התעסוקה שולח אנשים לעבודה, מי שדורש מחפש עובד אחד או שניים, והם שולחים המון אנשים למקום הזה.

עטיה אל אעסם: לבעל העסק נמאס מזה שכל שעה מגיעים אנשים שמגיעים מהלשכה, ולכן הוא מסרב לדבר אתו ומגרש אותו כי הוא קיבל עובדים.

עטיה אל אעסם: הוא חוזר בלי פתק מבעל העסק, ועושים לו סירוב לשלושה חודשים.

עטיה אל אעסם: לפעמים שולחים נשים למקומות מרוחקים, זה לא מתאים להן ואז הן לא יכולות ללכת ומקבלות סירוב.

עטיה אל אעסם: זה מוסיף מלח לפצעים של התושבים בכפרים הלא מוכרים.

עטיה אל אעסם: אנחנו רוצים גם לחזק את הוועדים המקומיים בכפרים הלא מוכרים.

עטיה אל אעסם: הוועדים המקומיים עושים שירות אדיר לתושבי הכפרים.

עטיה אל אעסם: אנחנו צריכים וחייבים לחזק אותם בשביל לתת שירותים לתושבים.

עטיה אל אעסם: בסופו של דבר, אנחנו רוצים להיות חלק –

מנסור עבאס: מה שחשוב בוועדים האלה, כאשר אנחנו באים לנגב או רוצים לקדם החלטה ליישוב זה או אחר, בסופו של דבר אנחנו חוזרים לוועדים האלו כדי לקבל את הסכמתם או לבוא איתם בדו שיח.

מנסור עבאס: לכן חשוב שתהיה התייחסות אליהם.

עטיה אל אעסם: זה בדיוק אחד מהתפקידים שלהם אם אנחנו מדברים על שלושת היישובים שקיבלו הכרה בזמן האחרון.

עטיה אל אעסם: אתה זוכר שעשינו כמה ישיבות עם הוועדים המקומיים, ואחרי שקיבלנו –

מנסור עבאס: הם הכתובת, בעצם.

עטיה אל אעסם: כשאנחנו קיבלנו את הברכה שלהם, המשכנו הלאה.

עטיה אל אעסם: אנחנו רוצים לשלב את המועצה שלנו בכל ההחלטות והתוכניות שנוגעות לנגב.

עטיה אל אעסם: אנחנו מתנדבים במועצה שלנו, אני מתנדב.

עטיה אל אעסם: גם ראשי הוועדים המקומיים הם מתנדבים.

עטיה אל אעסם: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה רבה.

מנסור עבאס: ברשותכם, אני חייב לקבל מהזום שתי התייחסויות של המשרד לביטחון פנים והמכון הישראלי לדמוקרטיה.

מנסור עבאס: אני מזכיר שאנחנו פועלים בצל תוכנית חומש נוספת, שהיא תוכנית למיגור הפגישה והאלימות 549.

מנסור עבאס: היא מתייחסת לכל החברה הערבית וגם לנגב.

מנסור עבאס: יש הרבה שיח מסביב לאלימות והפשיעה בחברה הערבית באופן כללי, אבל באופן ספציפי לנגב יש הרבה הכללה, אמרות והצהרות לא הוגנות כלפי רוב החברה הערבית בנגב.

מנסור עבאס: ניצב ג'מאל הכרוש, בבקשה.

ג'מאל הכרוש: צהריים טובים.

ג'מאל הכרוש: אנחנו נמצאים הרבה בדרום.

ג'מאל הכרוש: מטבע הדברים, רוב התעסוקה שלנו למנוע פשיעה זו פשיעה שהסובל ממנה הוא תושב הדרום.

ג'מאל הכרוש: הקמנו הרבה פרויקטים גדולים בפן הקהילתי, אחד הפרויקטים שהקמנו נקרא צעירים לעתיד, מאחר והבנו שהבעיה המרכזית בדרום זה חוסר תעסוקה וחוסר מעש לצעירים בדרום.

ג'מאל הכרוש: אין להם תעסוקה.

ג'מאל הכרוש: מטבע הדברים הזליגה לפשיעה היא קלה מאוד.

ג'מאל הכרוש: הפרויקט הזה הוכיח הצלחה גדולה כבר מחזור שני, הוצאנו משם מעל 50 צעירים טובים שהצטרפו ועושים עבודה מצוינת.

ג'מאל הכרוש: יש חלק שמטבע הדברים לא ממשיכים איתם לכיוון המשטרה.

ג'מאל הכרוש: אני מבקש גם להם למצוא תעסוקה, וצריך עוד לעשות עוד הרבה פרויקטים, לעשות תוכניות, למצוא תעסוקה לצעירים הבדואים בדרום.

ג'מאל הכרוש: אם נפתור את בעיית הצעירים, אנחנו נצליח שם.

מנסור עבאס: ניצב ג'מאל הכרוש, במהלך הפעילות של המשטרה במיוחד בנגב אנחנו רואים תופעות שליליות, שבמקום שיתרמו להגברת האמון ושיתוף הפעולה בין המשטרה לאוכלוסייה, אנחנו רואים שיש השלכות שליליות.

מנסור עבאס: איך אפשר לפעול לכך שהמשטרה תפעל בצורה מרוכזת ורצינית נגד הפשיעה והאלימות מצד אחד, ומצד שני ללא תופעות הלוואי האלו שמשאירות מרירות ופוגעות באמון של האזרחים בנגב?

ג'מאל הכרוש: קודם כל, בוא נדייק בדברים.

ג'מאל הכרוש: אני לא רוצה להלביש לתושבי הדרום את חליפת האלימות המיוחדת.

ג'מאל הכרוש: לצערי זה לא שונה מהאלימות של כלל ערביי ישראל.

ג'מאל הכרוש: זה אותו דבר, זה שיש צעקה שיש יותר אלימות ויותר פשיעה זה לא נכון, זה אותה פשיעה אצל כל ערביי ישראל.

מנסור עבאס: אז אין נתונים, אין שיעור גבוה יותר בחברה הערבית הבדואית בדרום לעומת שאר חלקי החברה?

ג'מאל הכרוש: במפורש אין עלייה, לצערי זה קבוע בכל המקומות אבל לא יותר גבוה – בוא לא נלביש להם את התדמית שמכירים אותה עכשיו.

ג'מאל הכרוש: לשאלה שלך, חוסר האמון נכון.

ג'מאל הכרוש: זה חשוב לנו מאוד, ולכן אנחנו עושים את התוכניות הקהילתיות שם.

ג'מאל הכרוש: התוכנית שעשינו עכשיו, סיימנו שני מחזורים והמחזור השלישי מתחיל בקרוב.

ג'מאל הכרוש: אני מזמין כל צעיר וכל ראש רשות שיש לו צעירים לבוא להצטרף אלינו.

ג'מאל הכרוש: מלמדים אותם תוכניות במשך עשרה חודשים, גם מקבלים שכר מהיום הראשון שמתחילים.

ג'מאל הכרוש: הכוונה שלנו היא להביא את הצעיר הזה לתעסוקה ולמנוע זליגה לאלימות.

מנסור עבאס: תודה רבה.

מנסור עבאס: נמצאת איתנו מנהלת תחום בכירה נסיה יודיץ מהמשרד לביטחון פנים.

מנסור עבאס: נסיה, תציגי בבקשה את עצמך.

נסיה יודיץ: שמי נסיה יודיץ, אני מנהלת מחלקת תכנון במשרד לביטחון פנים.

נסיה יודיץ: אני אוסיף וטיפה ארחיב על מה שנאמר על ידי משטרת ישראל וראש אגף סי"ף.

נסיה יודיץ: חשוב לי להתחבר לנושא הראשון שנאמר בוועדה לגבי הדרוזים והצ'רקסים, נערכו שני החלטות ממשלה בנושא, אחת בגליל כרמל והשנייה בגולן.

נסיה יודיץ: המשרד לביטחון פנים היה שותף לשתי ההחלטות האלה, וכמובן שנמשיך לשתף פעולה בכל מה שנדרש.

נסיה יודיץ: בנושא סוגיית הבדואים בדרום והחלטת הממשלה המתגבשת, כמובן שאנחנו פועלים בתיאום עם משרד הרווחה וכל הגורמים.

נסיה יודיץ: ההחלטה הזאת היא החלטה משלימה ל-549, וכאן המקום להגיד – אחד מהדגשים המשמעותיים של השר לביטחון פנים, וכמובן טיפול בחברה הערבית על כל גווניה, יישום החלטת ממשלה 549 זה כמובן ציר מוביל בעשייה של המשרד.

נסיה יודיץ: כעת אנחנו מדברים על החלטות הממשלה המשלימות כמו שציינתי מקודם לגבי דרוזים וצ'רקסים, וכעת על הבדואים בדרום, ישנן החלטות נוספות שנמצאות בקנה ואני לא אמנה כרגע את כולן.

נסיה יודיץ: החלטת ממשלה 549 היא החלטת הליבה, וכאן אנחנו רואים בבדואים דרום כצעד משלים.

נסיה יודיץ: אנחנו פועלים בשני צירים.

נסיה יודיץ: הציר הראשון הוא הציר המשטרתי שפורט עליו קודם, ושם יש כמה כיווני פעולה מרכזיים.

נסיה יודיץ: אחד מהם מתייחס לצעירים ולמכינה שאני לא ארחיב עליה כעת, אבל אנחנו כמובן מדברים גם על הנגשת והרחבת שירותי משטרה לאוכלוסייה הבדואית בדרום, בין אם מדובר על הקמת אזורי סיור נוספים בתחנת באר שבע, הוספת מש"קי קהילה בתוך המשטרה בשביל להתייחס לדברים שנאמרו קודם, העלאת תחושת הביטחון, צעדי מניעה, צעדים בוני אמון עם החברה הבדואית בנגב.

נסיה יודיץ: בנוסף, אנחנו פועלים באמצעות הרשות לביטחון קהילתי שמשמשת כגורם מתווך בין האוכלוסייה לבין המשטרה, ופועלת באופן כללי למניעת אלימות.

נסיה יודיץ: בהקשר הזה ייעשו צעדים בציר הטכנולוגי בהיבט של פריסת מצלמות והקמת מוקדים רואים.

נסיה יודיץ: במקביל יוקצו משאבים לטובת תוכניות מניעה.

נסיה יודיץ: כולל הקמה של אות משטרה, שזה נוגע בנקודה של נשים עליה דיברנו קודם.

נסיה יודיץ: חשוב להגיד שהתוכנית נמצאת בשלבי גיבוש –

מנסור עבאס: אנחנו נקיים דיון מיוחד על הנושא של הפשיעה והאלימות באופן כללי בחברה הערבית וגם בנגב, כי זה תופס נפח גם באווירה הציבורית.

מנסור עבאס: תודה, נסיה.

מנסור עבאס: ניקח התייחסות מחבר הכנסת עמיחי שיקלי, ואז נעבור למכון הישראלי לדמוקרטיה.

עמיחי שיקלי: אני חושב שכחבר כנסת וכמי שמגיע מהימין, אני חושב שרווחתם של תושבי הנגב חשובה, ולמצוא פתרון לאותם כפרים זה דבר חשוב.

עמיחי שיקלי: אני רוצה לומר כמה דברים גם ברמה היותר רחבה, גם בהקשר למה שהיה פה קודם על הדרוזים והצ'רקסים.

עמיחי שיקלי: חשוב לי לומר ולבטא קול של ציבור עצום בישראל, של ציבור ציוני.

עמיחי שיקלי: אין שוויון בין אוכלוסייה שתומכת באויב, בחמאס וחיזבאללה, לבין אוכלוסייה שתומכת במדינת ישראל.

עמיחי שיקלי: אני לא מכליל, אני מדבר על מי שבוחר.

עמיחי שיקלי: אין שוויון בין מי שבוחר לעשות שירות לאומי וצבאי לבין מי שמשתמט מחובות לאומיות.

עמיחי שיקלי: זה לא עומד באותו מקום.

עמיחי שיקלי: אני חושב שאנחנו רואים תהליכים מדאיגים.

עמיחי שיקלי: בצפון יש הרבה חבר'ה מהמגזר הבדואי שעושים שירות צבאי בכוחות המגן.

עמיחי שיקלי: זה לא דומה למה שקורה בנגב.

עמיחי שיקלי: בנגב כשאני רואה שאנשים, ובתוכם ראשי מועצות, מארחים כאורח כבוד את רעד סלאח שקרא לרצוח שוטרים, שספד למחבלים באום אל פאחם, זה דבר מאוד חמור.

עמיחי שיקלי: ציבור עצום במדינת ישראל מסתכל עליהם, ראשי המועצות בנגב, ואנחנו רוצים שתביאו את הצעירים הבדואים להשתלב, אבל השתלבות לא יכולה ללכת יחד עם הזדהות עם האויב, עם הזדהות עם חמאס.

עמיחי שיקלי: אתם תצטרכו לבחור.

עמיחי שיקלי: נכון, יש פה עכשיו ממשלה שיש בה כוחות שהם פוסט-ציוניים, אבל זה המצב הזמני.

עמיחי שיקלי: הרוב במדינת ישראל הוא רוב ציוני, ואני חושב ששווה לחשוב טוב לאיזה וקטור הולכים.

עמיחי שיקלי: אני אומר הערה אחת אחרונה, אתה דיברת בגלובס שאתה תומך במדינה יהודית.

עמיחי שיקלי: חבל שהעוזרת שלך היא יעל רענן, שתומכת – אני אצטט אותה "למחוק את השלטון הפשיסטי בישראל וביחד לשחרר את פלסטין".

עמיחי שיקלי: אתה יודע, זה קצת מבלבל.

עמיחי שיקלי: אתה אומר משהו אחד אבל יש לך תומכת חמאס מימינך.

מנסור עבאס: תודה לך, חבר הכנסת עמיחי שיקלי.

מנסור עבאס: אנחנו נעבור למכון הישראלי לדמוקרטיה, בן פרג'ון, אם תוכל לתת התייחסות קצרה ואז נעבור הלאה.

בן פרג'ון: תודה רבה.

בן פרג'ון: אני בן פרג'ון, חוקר בתוכנית לחברה הערבית במכון הישראלי לדמוקרטיה.

בן פרג'ון: אני אתחיל עם שתי הערות כללית שנאמרו בצורה כזו או אחרת על התוכנית, ואז אני אמשיך בסעיפים שאנחנו חושבים שהם הכרחיים לתוכנית בתחומי תעסוקה וחינוך.

בן פרג'ון: כל אלו על בסיס מחקר שפרסמנו בשנה שעברה שעסק בכלל החברה הערבית, אבל גם באופן ספציפי בחברה הבדואית בנגב.

בן פרג'ון: ההערה הכללית הראשונה שלי נוגעת לשיתוף והתייעצות עם הציבור הבדואי בנגב ועם החברה האזרחית.

בן פרג'ון: אני רואה שהתהליך הזה כבר התחיל, והחלטת ממשלה 550 אולי בפעם הראשונה התייחסה לשיתוף של החברה האזרחית ושל הציבור בגיבוש התוכנית.

בן פרג'ון: אנחנו מקווים לראות את אותו תהליך גם כאן, ולא רק בגיבוש התוכנית אלא גם בגיבוש תוכניות העבודה, בעדכון חצי שנתי או שנתי על התקדמות התוכניות.

בן פרג'ון: זה מרכיב מאוד חשוב לדעתנו.

בן פרג'ון: ההערה השנייה שלי, וגם על זה כבר דיברו, נוגעת לאוכלוסיות בכפרים הלא מוכרים בנגב.

בן פרג'ון: לצערי, בשתי התוכניות הקודמות האוכלוסייה הזו הודרה לחלוטין מהתוכנית, למעט אולי בנושא הקיפה והריסות בתים שרק התגברו.

בן פרג'ון: צריך לזכור שמדובר ב-כרבע מהאוכלוסייה הבדואית בנגב, ואם היא לא תקבל התייחסות מתאימה בהחלטת הממשלה הפערים רק יחריפו והמצב שם רק יחמיר.

בן פרג'ון: באופן ספציפי לגבי תעסוקה, אנחנו יודעים ששיעורים התעסוקה הוא נמוך מאוד אם משווים את זה לאוכלוסייה היהודית בנגב או לכלל החברה הערבית.

בן פרג'ון: אנחנו גם יודעים מנתונים ראשוניים על משבר הקורונה שהמגמה הזאת החריפה.

בן פרג'ון: אנחנו רואים ירידה דיי חדה בשיעורי התעסוקה של גברים ערבים, וגם במידה פחותה של הנשים הערביות הבדואיות בנגב.

בן פרג'ון: לכן ההמלצה העיקרית שלנו בנושא הזה תתמקד בהכשרות מקצועיות נגישות ואיכותיות שממומנות על ידי המדינה.

בן פרג'ון: גל דיברה על זה קודם, המרכיב של דמי קיום הוא חסם מאוד גדול, וגם הוא חייב להילקח בחשבון.

בן פרג'ון: עוד נושא שנוגע בכך שהאוכלוסייה הבדואית בנגב נמצאת במצב יחסית ירוד הוא שיעור האקדמאים.

בן פרג'ון: בכפרים הערביים זה עומד על כ-10%, בקרב הנשים הבדואיות זה עומד על כ-17%.

בן פרג'ון: נעשו בתוכניות החומש הקודמות מאמצים, וחייבים להמשיך אותם בכיוון הזה של הגברת שילוב האוכלוסייה הבדואית בנגב באקדמיה.

בן פרג'ון: זה מוביל אותי לנושא השני, נושא החינוך.

בן פרג'ון: מהמחקר שלנו עלו פערים של עשרות אחוזים בתקצוב הממשלתי שמועבר לבתי ספר בחינוך הערבי בהשוואה לבתי ספר בחינוך העברי בנגב.

בן פרג'ון: הפערים האלה גבוהים במיוחד בחטיבות העליונות, כי שם אין את מנגנון התקצוב הדיפרנציאלי.

מנסור עבאס: זה אמור להיכנס לתוקף בתוכנית החומש הבאה.

בן פרג'ון: נכון, זה קיבל התייחסות בתוכנית.

בן פרג'ון: אנחנו מקווים שיכינו את זה כמה שיותר מהר.

בן פרג'ון: אנחנו יודעים שגם הרשויות המקומיות וגם משקי בית בדואיים בנגב, היכולת שלהם לממן חינוך יותר קטנה מכלל האוכלוסייה.

בן פרג'ון: בסופו של דבר הילד או הילדה הבדואים מקבלים הרבה פחות בחינוך, אם זה מהמדינה, מהרשות המקומית או מההורים.

מנסור עבאס: תודה בן, אני יודע שהייתה לכם התייחסות כתובה.

מנסור עבאס: אני אשמח שתשתפו את הוועדה ואותי בנוסף לליאור, כמובן, הוא הכתובת שמקבלת את כל ההתייחסויות והדרישות.

מנסור עבאס: מתכללים את זה ומכניסים את זה לתוכנית.

מנסור עבאס: חשוב לי גם לקבל את זה כדי שנוכל לעקוב יחד עם ליאור, עם המנכ"לית והשר, כדי לשפר עוד ועוד את התוכנית לרמה הכי גבוהה.

מנסור עבאס: אני מאוד מודה לך, בן.

מנסור עבאס: אנחנו נמשיך לקחת התייחסויות.

מנסור עבאס: מחמוד אלעמור, בבקשה.

מחמוד אלעמור: מחמוד אלעמור, מנכ"ל החברה הכלכלית ברהט.

מחמוד אלעמור: אני רוצה להוסיף בנוסף למה שאמרו ראש העיר והמנכ"ל, את שלושת הדברים הכי חשובים מבחינתנו.

מחמוד אלעמור: אנחנו מבקשים שתהיה לרהט התייחסות מיוחדת בהחלטה, זה לא מופיע שם למרות שביקשנו את זה עוד בטרם הגיע ליאור, בישיבות שהתקיימו עם אנשי האגף.

מחמוד אלעמור: הדבר השני זה ההצעה שהעירייה לא תבצע שום דבר אלא הכל יתבצע באמצעות האשכולות, זו מכת מוות לעיר, ובמיוחד לחברה הכלכלית שרק חיזקנו ובנינו אותה.

מחמוד אלעמור: זה לא לחזק את השלטון המקומי, זה ההפך.

מחמוד אלעמור: במקום שיש לנו רשות בדואית אחת שעושה תשתיות, עכשיו יהיו לנו אשכולות שעושים דברים שונים.

מחמוד אלעמור: במקום שהעירייה תתקדם היא –

מנסור עבאס: אנחנו נבחן את הנושא הזה.

מחמוד אלעמור: הדבר השלישי שהוא הכי חשוב זה שיש מלא ועדות שאמורות לקום כחלק מההחלטה.

מחמוד אלעמור: התמונה היא וועדה של נציגי אגף עם האוצר ומשרד הפנים, בכל סעיף אין אף נציג בדואי בוועדות.

מחמוד אלעמור: אנחנו מכירים הכי טוב את הצרכים, ואני חושב שככל שיהיו החלטות כאלה שלא נהיה מעורבים בהם, זה יהיה מנגנון לבזבוז כספים ולא משהו שיענה לצרכים.

מנסור עבאס: בהחלט, תודה לך.

מנסור עבאס: רם זהבי, מנהל מחוז דרום במשרד החינוך, בבקשה.

רם זהבי: בוקר טוב, תודה רבה לך אדוני היושב ראש על ההזמנה ועל הדיון.

רם זהבי: בהמשך לדברים שהוזכרו, משרד החינוך קיים את החלק שלו בתוכנית 2397 ואת תכנית החומש היוצאת.

רם זהבי: לפני שנתבונן על תוכנית החומש הבאה, נזכיר לכולם שאנחנו עדיין מקיימים בשנת תשפ"ב וברבע הראשון של תשפ"ג את 2397, כך פועל משרד החינוך, על בסיס היתרות.

רם זהבי: בתוך היעדים שלנו בתוכנית החומש, ציינה מנכ"לית משרד הרווחה סיגל מורן שאנחנו מבקשים לראות תוצאות מול המשאבים והתשומות שאנחנו משקיעים.

רם זהבי: אנחנו הגדרנו לעצמנו יעדים בתוכנית החומש הקודמת בתחום איכות הלמידה והישגים, מה שצוין כאן גם בפערים בין החברה הערבית וגם החברה היהודית.

רם זהבי: השלמנו בתש"פ, כפי שפרסם משרד החינוך בתוצאות הרשמיות של מדינת ישראל – בתש"פ הגיעה החברה הבדואית בנגב ב-41 בתי ספר על יסודיים, שזה כלל בתי הספר, לכ-58.3% זכאות לבגרות.

רם זהבי: מה זה אומר מבחינת היעדים שלנו, תוכנית החומש 2397 תכננה להגיע בתום תוכנית החומש ל-55% זכאות לבגרות.

רם זהבי: אנחנו הקדמנו את התוצאה בשנתיים וחצי עבודה, הגענו ליותר ממה שתכננו להשיג תוכנית חומש אחת, קרי, הגענו ל-3.5% כבר שנתיים לפני.

רם זהבי: זה לא אומר שהשלמנו את כל האתגרים שלנו, אבל זה אומר שתוכנית החומש היא אפקטיבית.

רם זהבי: היא מתמקדת ביעד של שיפור הישגים, והיא כותבת על זה תוכניות עבודה, פועלת מול בתי הספר.

רם זהבי: הגענו להישג, ולצידו שמענו גם את הקולות של הרשויות.

רם זהבי: הרבה מהחברה הבדואית אמרו שההישגים בבגרות זה לא רק שאלה של נמוך או גבוה, אלא גם שאלה עד כמה הם מהימנים ואיכותיים.

רם זהבי: עבדנו בצורה שיטתית עם מנהלי בתי הספר על הגברת בית ספר ירוק בזכאות לבגרות.

רם זהבי: כלומר, הילדים לא חשודים בהעתקה, הם השיגו את התוצאות שלהם בכוחות עצמם.

רם זהבי: בתשפ"א הפחתנו ב-50% מחברות חשודות בהעתקה.

רם זהבי: זו תעודת כבוד למנהלים.

רם זהבי: עבדנו גם כאן בשיטה מתואמת עם הרשויות, עם מנהלי אגפי חינוך, עם מנהלי בתי הספר, עם אגף בחינות בגרות במטה, עם חברות ההשגחה.

רם זהבי: עשינו תוכנית עבודה, צמצמנו ב-50%.

רם זהבי: יש עוד לאן להגיע, אבל צמצמנו את המחברות החשודות ב-50%.

רם זהבי: לגבי החומש הבא, וכאן ציינו גם הנציגים של רהט את חשיבות השיח בגיבוש תוכנית עבודה עם הרשויות ועם השותפים שלנו.

רם זהבי: קיימנו עם משרד הכלכלה ומשרד הרווחה מספר שולחנות עגולים במספר מפגשים.

רם זהבי: בכולם היה שיח עם הקהילות, ומתוך זה התגבשו שני יעדי ליבה מרכזיים.

רם זהבי: בחומש הבא בתוכנית העבודה שמנו לעצמנו מטרה ראשית, צמצום הנשירה.

רם זהבי: יש תופעת נשירה כפי שציין כאן עטיה.

רם זהבי: החברה בכפרים הבלתי מוכרים שפחות נגישה באופן קבוע, למרות שיש לנו מרכזי שירותים.

רם זהבי: הפיקוח, הבקרה והנגישות הם באפקטיביות נמוכה יותר.

רם זהבי: שם אנחנו מוצאים אחוזים גבוהים יותר של נשירה.

רם זהבי: זה בא לידי ביטוי בבתי הספר בשתי הרשויות הגדולות, המועצות האזוריות.

רם זהבי: קבענו לעצמנו יעד ראשי של צמצום הנשירה.

רם זהבי: אנחנו משקיעים שם גם תוכניות וגם משאבים, וגם פיתוח הון אנושי בתוך הרשויות.

רם זהבי: זה יעד אחד.

רם זהבי: היעד השני מדבר על איכות הלימודים.

רם זהבי: אנחנו מנינו שלושה סעיפים שילוו את התוכנית בהקשר הזה.

רם זהבי: אחד, המשך עליית הזכאות לבגרות.

רם זהבי: שנית, פיתוח המצוינות של התלמידים.

רם זהבי: שלוש, שיפור המיומנות השפתית, שפת אם ערבית והשפה השנייה עברית.

רם זהבי: כבר השנה אנחנו מתנסים בשני היעדים האלה מתוך יתרות שהעביר אלינו משרד האוצר.

רם זהבי: זה המקום לומר ששיתוף הפעולה עם אגף תקציבים הוא מהודק מאוד.

רם זהבי: הוא ערני לצרכים והוא גם קשוב לצרכים מהשטח.

רם זהבי: קיבלנו בשנה זו תוספת לתוכנית החומש, 15,000,000 ₪ רק לתשפ"ב מעבר לתוכנית השנתית.

רם זהבי: את התקציב חילקנו ל-5,000,000 ₪ לשפה העברית ב-84 אולפנים בהם לומדים כ-1,300 תלמידים בשנה זו את השפה העברית, הכנה למבחני יע"ל, הכנה לעברית אקדמית.

רם זהבי: הוספנו בתחום המצוינות ובתחום מניעה הנשירה תקציבים נוספים.

רם זהבי: אם כן, זאת התוכנית של משרד החינוך עם הפנים לחומש הבא.

רם זהבי: האתגרים מאוד גדולים.

רם זהבי: כמו שנאמר כאן, ואני רוצה להוסיף, השילוב בין הרשויות והכפרים הבלתי מוכרים בצד אחד היא לא -.

רם זהבי: ילד ברהט לומד במבנה קבע עם סגל מורים משוכלל, עם פסגה חדשה שהקמנו ברחוב הראשי של רהט, ויש לנו פיתוח מקצועי למורים.

רם זהבי: לעומת זאת, בכפרים הבלתי מוכרים, גם רמת הנגישות נמוכה יותר וגם היכולת שלנו לנייד לשם שירותים, אפילו כוח אדם, מוגבלת.

רם זהבי: אנחנו קבענו בתוך החלטת הממשלה והמלצנו למשרד הרווחה לכלול סעיף שאומר שמשרד החינוך יכתוב תוכנית לחינוך למערכת החינוך הבדואית בכפרים הבלתי מוכרים, כדי לצמצם את הפערים והחוסרים.

רם זהבי: המשרד יגיש תוכנית על כדי שממשלת ישראל תניח על השולחן תוספת תקציבית ותהיה נכונה להסדיר הסדרת קבע.

מנסור עבאס: רם, זה מאוד חשוב, מתי תכנית כזו תהיה מוכנה?

רם זהבי: כללנו אותה במסגרת תוכנית החומש.

רם זהבי: ברגע שתוכנית החומש תיכנס לפעולה, אחד הסעיפים שמוסכם בינינו לבין משרד הרווחה הוא כתיבת תוכנית על לצאת מערפל הקרב שלא ברורה תמונת החוסרים, החסמים והצרכים בתוך הכפרים הבלתי מוכרים.

רם זהבי: גם לא מפת הילודה או רישום האוכלוסין.

רם זהבי: כל זה דורש תוכנית על, ולכן כללנו מעבר לפעולות שלנו במערכת החינוך הקיימת – רק לסבר את האוזן, נכון להיום 104,000 תלמידים בדואים במערכת החינוך במחוז דרום, למעלה מ-20,000 ילדים בגני הילדים, 80,000 ילדים מכיתה א'-יב'.

רם זהבי: זו מערכת גדולה שמתפתחת מידי שנה.

רם זהבי: אנחנו רוצים שתהיה תוכנית אב כדי שהיא תעריך את הגידול הטבעי והצרכים, וגם תגדיר מהו צמצום הפערים הנדרש באזור הכפרים הבלתי מוכרים.

רם זהבי: אני מקווה שהתוכנית תאושר על ידי הממשלה ואז נצא לדרך.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: אני אשמח שתשתפו אותנו בתוכנית הזאת.

מנסור עבאס: עוד שאלה, יש לך כבר מושג באופן כללי מה החוסרים שיש לנו בכיתות לימוד בנגב?

רם זהבי: יש לנו בהחלטה 550 שכבר עברה כהחלטת ממשלה הגדרה שהחברה הבדואית בנגב תקבל 25% מכלל הקצאת כיתות הלימוד שהוגדרו בהחלטת הממשלה 550.

רם זהבי: כלומר, אין לנו בעיה של משאבים לכיתות לימוד.

רם זהבי: שיטת העבודה שלנו אומרת – יש כאן נציגי רשויות, אנחנו מלווים את ראשי הרשויות.

רם זהבי: יש לנו וועדות אכלוס מידי שנה.

רם זהבי: בינואר נשב עם כל רשות, וכל רשות תציג צרכים ותקבל או הרשאות לבינוי קבע, או מבנה זמני.

רם זהבי: ההעדפה שלנו היא לתת מבני קבע, אבל החסם של הקרקע הוא חסם מהותי.

רם זהבי: יש לנו ראשי רשויות שאפילו שהוא רשות קבע, אין לו קרקע זמינה לבנייה.

רם זהבי: זה חסם גדול.

רם זהבי: מופיע בהחלטת הממשלה הקמת בית ספר על-אזורי, קמפוס.

רם זהבי: איפה הוא יקום?

רם זהבי: באיזו קרקע?

רם זהבי: איפה יש קרקע לבנייה?

רם זהבי: זו שאלת מפתח, ואחד משפיע על השני.

רם זהבי: הקרקעות משפיעות על הבנייה של החינוך.

מנסור עבאס: רם, השיעור הזה של 25% זה נקבע ארביטררית או שנקבע בהתאם לצרכים של הנגב מתוך החברה הערבית עצמה?

מנסור עבאס: אני מודע לזה, ותמיד נאמר לנו בשיחות בנושא הזה, שברור שהצרכים של הנגב הם מעבר לשיעור שלהם באוכלוסייה.

מנסור עבאס: אנחנו הלכנו על חתך של 17%, אתה מציין היום 25% בתחום הבינוי.

מנסור עבאס: האם זה מספר שנקבע או שזה ייתן מענה לצרכים של החברה הערבית בנגב?

רם זהבי: השאלה שלך היא במקום.

רם זהבי: אחד, זה באמת נכון שב-550 נקבע שבכלל הסעיפים החלק היחסי שלהם הוא 17.5% לפי הגודל שלהם בחברה הערבית.

רם זהבי: זה נמצא בכל סעיף למעט הסעיף של הכיתות, שם נתנו לנו 25%.

מנסור עבאס: מי נתן לכם?

רם זהבי: האוצר הגדיר ל-550 25%.

מנסור עבאס: האם זה בהתאם לצרכים?

מנסור עבאס: בסופו של דבר, אנחנו צריכים לדעת כמה צריכה החברה הערבית כולה וכמה הנגב צריך?

רם זהבי: זה לא מבוסס על מיפוי, זה מבוסס על רשת ביטחון לגידול טבעי ולצרכים שיבואו.

רם זהבי: שנית, כשאנחנו מדברים על צרכים של מבנים, אנחנו מתייחסים לשני סוגים שונים של צרכים.

רם זהבי: צורך אחד זה במקום שהוא יש מאין.

רם זהבי: הממשלה הכירה במרכז שירותים חדש, אז אנחנו פותחים שם בית ספר.

רם זהבי: 25% ייתן לי מענה למקומות שאין לי בהם מוסדות ואני אקים בהם חדשים.

רם זהבי: יש עוד אלמנט, שהוא העתקה או החלפה של אזורים בלתי מוכרים.

רם זהבי: אנחנו מאוד רוצים ופועלים בשביל אזורים מנותקים, או כאלה שאין להם אופק של הסדרה.

רם זהבי: יש נקודות מסוימות בהן יש מבנים ידועים, בלי אופק, שם אנחנו רוצים החלפה.

רם זהבי: 25% הוא לאו דווקא לגידול טבעי יש מאין, אלא גם החלפה למקומות שלא תהיה ברירה אלא לנתק אותם ולהעביר למקום אחר.

רם זהבי: אם יהיה צורך תוספתי, אני מאמין שאנחנו נדע לשוב, להעלות את הצורך ולקבל מענה מהאוצר.

מנסור עבאס: תודה רבה.

מנסור עבאס: אנחנו נעבור למודר יונס, ראש ועד הרשויות הערביות.

מודר יונס: יש לי שתי הערות.

מודר יונס: ראשית, אנחנו חושבים בוועד ומתוך שיחה עם ראשי הרשויות הערביות בנגב, שהפיצול שנעשה בהחלטות הממשלה, לתת ייחוד, וגם תחת המעטה של רשות פיתוח שנמצאת בפיתוח כלכלי כוללת במשרד לשוויון חברתי וברשות פיתוח הנגב שנמצא במשרד הרווחה, זה לא הוכיח את עצמו, זה לא נכון.

מודר יונס: אפשר לטעון לייחוד של הנגב ולדרישות מסוימות בנגב, אבל במכלול אנחנו מדברים על חברה ערבית שסובלת מבעיות מרובות שברובן הן דומות.

מודר יונס: שמעתי עכשיו את רם זהבי שמדבר על אותן בעיות, שאם אנחנו נגיע גם למחוזות באזור הצפון בחברה הערבית נשמע אותם דברים בצורה זהה.

מודר יונס: לכן לטעמנו זה לא נכון, זו גם הייתה דעתם של ראשי הרשויות בנגב, מרביתם אם לא כולם.

מודר יונס: בנוסף לכך, ברשות – בנגב, זו רשות שלא פעלה המון זמן, שסובלת מתת ייצוג.

מודר יונס: היא לא מאיישת בתוכה את אנשי הידע מתוך החברה הערבית, ככה שהמידע שהיא אמורה לקבל, מי שיכול להוביל את הדברים ולעשות את השינוי לא נמצא שם.

מודר יונס: אני מכבד כל אדם שנמצא שם, אני מודע לכך שהנציגה מורל כן מכירה את הבעיות ובאה מהשטח, אבל עדיין זה לא אותו דבר כאשר מדברים על אנשים שחיים את זה.

מודר יונס: דבר נוסף, לא מעט מהמורים שנמצאים בנגב מגיעים מהצפון, עם כל הבעייתיות שבכך.

מודר יונס: עצם הפיצול רק מחליש, הוא לא מחזק.

מודר יונס: הנה אנחנו רואים, תראה מה קורה עם רהט.

מודר יונס: זו בעיה שקיימת.

מודר יונס: אנחנו כחברה ערבית עומדים בראשי רשויות.

מודר יונס: בגלל הטענות, שאנחנו לא יודעים כמה הן מדויקות, שכביכול יש השתלטות של חלק מעולם הפשע המאורגן על חלקים מהרשויות על מכרזים, התקבלה החלטה גורפת להוציא את העבודות לחברות אחרות.

מודר יונס: זה לא אמור לקדם הרבה.

מודר יונס: אני אתן לכם דוגמה.

מודר יונס: בנתיבי איילון מדברים על כבישים שיהיו מתוכננים לתחילת עבודה בשנת 2024-2025.

מודר יונס: תראו כמה זמן אנחנו צריכים להמתין.

מודר יונס: ברגע שהחלשת את הרשויות, זה רק מחליש.

מודר יונס: הדוגמה של רהט עם החברה הכלכלית שיש לה שיכולה לתפקד ולתת, זה במקום לחזק מחליש.

מודר יונס: החברה הכלכלית תהפוך לנטל ולא לחוזק.

מודר יונס: אנחנו הצגנו את זה שלשום בפגישה עם מנכ"ל המשרד לשוויון חברתי, ואני חושב שצריך להציג את הדברים האלה בכל המקומות.

מודר יונס: צריך לתת משהו וולונטרי.

מודר יונס: תחליט הרשות שהוא תבצע, אז היא תבצע בעצמה.

מודר יונס: אם תחליט שהיא צריכה ללכת לגורמים אחרים, אז היא –

מנסור עבאס: תודה רבה.

מנסור עבאס: לפני שאני אקח התייחסות לנקודה הזאת, אני רוצה לקבל התייחסות מפרופסור בשארה בשאראת.

בשארה בשאראת: שלום רב, אני מדבר בשם החברה לקידום בריאות האוכלוסייה הערבית בהסתדרות הרפואית.

בשארה בשאראת: לא ארחיב, אבל אגיד שנושא הבריאות בנגב מאוד חשוב גם לוועדה הזו וגם לוועדות אחרות.

בשארה בשאראת: פערי הבריאות מאוד גדולים.

בשארה בשאראת: תמותת תינוקות בנגב היא פי שש מאשר מרכז הארץ.

בשארה בשאראת: זה פער שלא קיים ברוב המדינות, פער כזה בין פריפריה למרכז.

בשארה בשאראת: לא במדינות מתפתחות ולא במדינות מפותחות.

בשארה בשאראת: זה משליך על הרבה תחלואה והפערים עדיין גדולים.

בשארה בשאראת: לכן הייתי מציע שבוועדה ישולבו או ייעזרו באנשי בריאות מטעם החברה לקידום בריאות האוכלוסייה הערבית או מוועד הרופאים בנגב שמאוד פעילים יחד איתנו, ואז נוכל לתרום מה שאנחנו יכולים לוועדה.

בשארה בשאראת: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה לך, פרופסור בשארה בשאראת.

מנסור עבאס: ליאור, אתה רוצה להתייחס לנושא?

ליאור כלפה: כן, קודם כל אני רוצה להתייחס לנושאים שהעלה ראש עיריית רהט.

ליאור כלפה: שוחחנו אתמול ארוכות.

ליאור כלפה: חלק מהביקורת אני מקבל, היא במקום, אבל צריך לקרוא את הדברים – אנחנו נבהיר את הסעיף הספציפי הזה.

ליאור כלפה: הכוונה שלו הייתה – דיברתי אתמול בערב עם מחמוד אלעמור, היא לא לרהט.

ליאור כלפה: היא מציינת בסוף הסעיף את מאפייני הרשות המקומית וזה לא לכל רשות.

ליאור כלפה: הסעיף הבא אחר כך אומר בצורה מפורשת שמשרדי הממשלה מקצים דרך הרשויות המקומיות, אבל הנושא הזה יובהר וינוסח בצורה טובה יותר.

ליאור כלפה: בהקשר של התייחסות מיוחדת לרהט, אני אעלה את זה גם בדרגים מעלי.

ליאור כלפה: זה מצריך התייחסות שלהם.

ליאור כלפה: ראיתי את ההחלטה לגבי נצרת ב-550.

ליאור כלפה: באופן כללי אני חושב שיש מקום להתייחס לרהט שונה.

ליאור כלפה: רהט היא עיר גדולה בישראל, והיא נמצאת במקום אחר לחלוטין.

ליאור כלפה: לגבי תקציב של השלטון המקומי, התכתבתי תוך כדי הוועדה עם ראש עיריית רהט והצגתי לו את הנתונים.

ליאור כלפה: הנתונים נסגרים בשעות אלה, הצוות שלי נמצא באגף תקציבים.

ליאור כלפה: התקציב יהיה יותר גדול ממה שהיה בחומש הקודם ביחס לסוגיות הפנים.

ליאור כלפה: צריך גם לסגור שאנחנו מוציאים מהתקציב את הגנת הסביבה ואת התקציב שהופעל דרך הפנים לנושא של קייטנות וכדומה, כל מיני נושאים רכים, זה יופעל באמצעות משרד אחד.

ליאור כלפה: בסך הכל, אני מקווה עד מחר להציג לך משהו הרבה יותר ברור ומוחלט.

ליאור כלפה: לגבי צוותי העבודה, אני מקבל את ההערה.

ליאור כלפה: קיבלנו את זה גם מפורום הגזברים.

ליאור כלפה: לגבי הנושא של סעיף הסבסוד, אני חושב שזה גם מופנה אליך אדוני היושב ראש.

ליאור כלפה: אנחנו הכנסנו סעיף בהחלטה שיכיר את כל היישובים הבדואיים כ-א'1 לנושא הסבסוד.

ליאור כלפה: יש לזה משמעות תקציבית.

ליאור כלפה: בסוף, אני מעריך שהסיפור הזה יצטרך סיוע שלך.

מנסור עבאס: נמשיך הלאה, ניקח התייחסויות קצרות ברשותכם.

מנסור עבאס: משרד הבינוי והשיכון, מלי שרביט מנהלת מחוז דרום, בבקשה.

מלי שרביט: אני מלי שרביט, מנהלת מחוז דרום של משרד הבינוי והשיכון.

מלי שרביט: רציתי להתייחס בקצרה לחומשים שחלפו ולחומש העתיד להגיע.

מלי שרביט: מה שאנחנו מרגישים בדינמיקה, החומש הקרוב – משרד הבינוי והשיכון מתעסק במסגרת החומשים בהקמה של מוסדות ציבור בלבד, בחומש של 3709 וגם ב-2397.

מלי שרביט: בזה עסקנו, הוקצו לנו תקציבים לביצוע באמצעות הרשויות של מוסדות ציבור.

מלי שרביט: לצערנו הרב, ואני מתייחסת למה שאמר ראש עיריית רהט על הרצון לבצע באמצעות החברה הכלכלית, אחוזי הביצוע הם יחסית נמוכים אם אני מסתכלת על החומש הראשון לפני עשור, עדיין לא הגענו ל-100%.

מלי שרביט: אם אני אתייחס לחומש השני שהיה לפני חמש שנים, אנחנו מתחת ל-40%.

מלי שרביט: אנחנו בעד שרשויות יבצעו את העבודות בעצמן, אבל הרשויות צריכות להיות קצת יותר חזקות, קצת יותר ביצועיסטיות.

מלי שרביט: אנחנו כמובן נלווה אותן, יש לנו במחוז דרום מהנדסים שפועלים ברחבי הדרום בתחום הפיתוח והבנייה.

מלי שרביט: ככל שהרשויות ירצו את הסיוע שלנו אנחנו נסייע להן.

מלי שרביט: מה שרציתי להגיד לגבי התקציבים שאנחנו עתידים לקבל, ממה שאני מבינה הם הולכים להיות לא רק יותר גבוהים – אמנם החומש הקרוב עשוי להיות הרבה יותר גדול מהחומש הקודם, אבל בחלקת האלוהים של משרד הבינוי והשיכון היא הולכת להיות כמחצית.

מלי שרביט: אם בחומש הקודם עמדנו על כ-100,000,000 לחמש שנים לתשע הרשויות, השנה מדברים על 5,000,000 לחמש שנים לאותן תשע רשויות.

מלי שרביט: זה מעט מאוד כסף.

מלי שרביט: אנחנו מצפים לקבל לא רק מינימום, אלא הרבה יותר.

מלי שרביט: אנחנו הגשנו צרכים הרבה יותר גדולים, לקחנו מכל הרשויות את הצרכים שלהן למוסדות ציבור, כל אחת ברחבי הרשות שלה.

מלי שרביט: הגשנו אותם, הם מסתכמים בסכומים הרבה יותר גדולים.

מלי שרביט: לצערנו, להבנתי זה מתכנס לסכומים הרבה יותר נמוכים.

מלי שרביט: אנחנו מבקשים, אדוני היושב ראש, אם אפשר להקצות למשרד הבינוי והשיכון תקציבי ביצוע גבוהים יותר.

מלי שרביט: אנחנו נסייע לרשויות להפעיל אותם ככל שהם יבקשו.

מנסור עבאס: רציתי לבקש מליאור התייחסות לנושא הזה.

ליאור כלפה: כמו שיודעים פה כולם, חלק גדול מהתקציב התוספתי של תוכנית החומש נכנס כבר ב-550.

ליאור כלפה: השמיכה שנותרה, הסכום שנותר לטובת 2398 עומד על בין 960,000,000 ₪ ל- 980,000,000 ₪.

ליאור כלפה: המשמעות היא שהשמיכה קצרה, ולכן אנחנו העלנו מול אגף תקציבים דרישה לקבל את זה כדי להשלים.

ליאור כלפה: היה על זה דיון, ועכשיו הצוות שלי נמצא שם בין השאר על הנושאים האלה, כדי למצוא מקור תקציבי.

ליאור כלפה: אני מסכים איתך שהתקציב שכרגע קיים בחומש לא מספיק, אבל צריך לזכור שכל המסגרת התוספתית היא 2.6 מיליארד שקלים.

ליאור כלפה: בסופו של דבר, חלק נצבע בתוך 550, והחלק שאנחנו כרגע אתו –

מנסור עבאס: אבל אנחנו צריכים לברר את זה.

מנסור עבאס: החלק של משרד השיכון בתוכנית החומש הוכפל.

מנסור עבאס: אנחנו עומדים על 2.6 מיליארד שקלים, היו 1.6 מיליארד שקלים, ומובטח עוד 400 מיליון שקלים למשרד הזה ספציפית.

מנסור עבאס: איך אנחנו בנגב עומדים על פחות ממה שהיה בהחלטה שהייתה פחות מ-50% מהחלטת החומש עכשיו?

ליאור כלפה: לא הבנתי –

מנסור עבאס: את זה נשאיר בצד, אבל בינתיים, תקציב משרד השיכון ב-550 הוא 2.6 מיליארד שקלים.

ליאור כלפה: כן, אבל ב-550 משרד השיכון לא נתן התייחסות לחברה הבדואית.

ליאור כלפה: ב-550 חלק מהסעיפים שקיבלו מענה, יש את הרשויות המורחבות.

ליאור כלפה: יש את הרשויות הערביות ויש את הרשויות בחברה המורחבת.

ליאור כלפה: חלק מהסעיפים האלה קיבלו מענה בתוך 550.

ליאור כלפה: בסך הכל נצבע ב-550 כ-1.6 מיליארד שקלים תוספתי, ונותר לנו כ-960 מיליון שקלים ל-2398 לכלל הדברים שלא קיבלו מענה בתוך 550.

מנסור עבאס: אז הנגב אמור לקבל משתי ההחלטות במקביל?

ליאור כלפה: לא, ב-550 הוא לא נכלל.

ליאור כלפה: הוא יקבל רק מ-2398.

ליאור כלפה: אני מדגיש שאנחנו בחוסר גם בעוד סעיפים, בפדגוגיה, אבל בסופו של דבר כשצריך לתת גם בפנים שהוא לא פחות חשוב לרשויות המקומיות – תקציבי הפנים זה לא פחות חשוב.

ליאור כלפה: יש סוגיות של שירות התעסוקה, סוגיות נוספות שלהן נתנו מענה.

ליאור כלפה: נתנו גם למשרד הבינוי והשיכון.

ליאור כלפה: יש מרכזי שירותים שנתנו התייחסות, יש מנעד רחב.

ליאור כלפה: נכון, זה לא מספיק.

ליאור כלפה: אני אישית אשמח שהתקציב יגדל, אבל אני יודע שהמסגרת התקציבית –

מנסור עבאס: בסדר.

מנסור עבאס: לפי מה שאני מבין, נתתם העדפה לתחומים מסוימים בתוכנית החומש שלא בהתאם להעתק הדבק של 550.

ליאור כלפה: 550 נתנה מענה במספר משרדים, אני אשלח את השקף הזה במייל.

מנסור עבאס: על מה אנחנו מדברים מבחינת הפרש בין מה שביקשו במשרד השיכון במיוחד לנגב לבין מה שהקצתם?

ליאור כלפה: להבנתי, אנחנו צריכים לתת למשרד השיכון לטובת מבני ציבור לפחות בסדר גודל של 50-60 מיליון שקלים בהחלטה.

ליאור כלפה: אנחנו במסגרת ההחלטה להעביר את סוגיית השכונות הוותיקות בממסגרת העברת אחריות מרשות הבדואים למשרד הבינוי והשיכון, התייחסנו לזה בתוספתי אצלנו אבל זה לא מספיק.

ליאור כלפה: אנחנו צריכים שם עוד סכום מסוים.

ליאור כלפה: אני כרגע בבירורים מול האוצר.

מנסור עבאס: את רוצה לסיים, מלי?

מלי שרביט: אני רוצה לחדד.

מלי שרביט: התקציב שמדבר עליו ליאור של שכונות ותיקות הוא גם ככה קיים ברשות להסדרת היישובים הבדואיים, כך שזה לא תוספתי.

מלי שרביט: אנחנו יורדים מ-100 מיליון ל-50 מיליון.

מלי שרביט: 50 מיליון לחלק לחמש ערים, לתשע רשויות, אני לא אדע מה לעשות עם הכסף הזה.

מלי שרביט: חייבים לתת לזה את הדעת.

מנסור עבאס: נעקוב אחר הנושא הזה וננסה לטפל.

מנסור עבאס: סלימאן, בבקשה.

סלימאן אלטלקאת: אני סלימאן אלטלקאת, מנכ"ל מכללת מרכז הנגב.

סלימאן אלטלקאת: מכללת מרכז הנגב נוסדה בשנת 2001 במטרה לקדם השכלה ולימודים מקצועיים בקרב צעירים בחברה הערבית הבדואית בנגב.

סלימאן אלטלקאת: המכללה מלווה את כל הנושא הזה שאנחנו מדברים עליו, הנושא של השכלה גבוהה ותעסוקה, מזה 20 שנים.

סלימאן אלטלקאת: בחומשים הקודמים נעשתה עבודה, אבל המציאות בשטח מחייבת שיפור מאוד משמעותי הן בהיבט הכמותי והן בהיבט האיכותי.

סלימאן אלטלקאת: מבחינת הכמות, אנחנו מדברים על אלפי בוגרי תיכון כל שנה בחברה הבדואית, כאשר פחות מ-10% עומדים בתנאי הסף לאקדמיה.

סלימאן אלטלקאת: באופן כללי, פחות מ-30% ממשיכים את דרכם להשכלה גבוהה ולהכשרה מקצועית.

סלימאן אלטלקאת: השאלה היא מה עושים עם 75% מהצעירים האלה?

סלימאן אלטלקאת: אנחנו מופתעים מהתופעות האלה של אלימות וכל ההשלכות החמורות, ולכן במכללה אנחנו רואים צורך – אני אחדד מספר נקודות שמחייבות התייחסות בחומש הזה.

סלימאן אלטלקאת: למשל, בנושא של השכלה גבוהה יש תוכניות שביניהן הנושא של שער לאקדמיה, שהוא ממש טיפה בים.

סלימאן אלטלקאת: הוא נותן מענה מאוד קטן וחלקי וצריך להרחיב אותו לתוך הקהילה.

סלימאן אלטלקאת: השער הזה קיים בחלק מהמוסדות, והוא עדיין לא נותן מענה לאותם אלפי בוגרי תיכון שיוכלו להנות ממנו.

סלימאן אלטלקאת: בנוסף לזה בנושא המקצועי, יש את הנושא של הכשרה ותעסוקה במרכזי ריאן ובעוד מוסדות, אנחנו חושבים שזה מהלך טוב אבל עדיין מבחינה כמותית זה נותן מענה לאוכלוסייה מצומצמת.

סלימאן אלטלקאת: גם מבחינה איכותית יש הרבה מאוד חסמים ואוכלוסיות שלא מצליחות להנות מזה.

סלימאן אלטלקאת: אנחנו בכללה סובלים ורואים שבכלל מגזרים רבים סובלים מאותה נקודה שהעלתה כאן גם עיריית רהט, שכל הספקים שנותנים את השירות דרך התוכניות האלה הם ספקים ארציים ומכרזים ארציים.

סלימאן אלטלקאת: אנחנו חושבים שהגיע הזמן, אם רוצים להעצים צריך להעצים גם את הארגונים, הגופים והאוכלוסייה האזרחית.

סלימאן אלטלקאת: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: רם, תרצה להתייחס שוב?

רם זהבי: רציתי להתייחס למה שאמר אחד הדוברים על הקשר שיש בין החברה הערבית לחברה הבדואית, והדיפרנציאליות בתוכניות.

רם זהבי: נקודת המבט שלי על היבט החינוך, מתוך היכרות עם מערכת החינוך בכל הרשויות, יש לנו בנגב למעלה מ-9,000 עובדי חינוך והוראה.

רם זהבי: אנחנו מכירים את הקהילה ובאים איתה במגע יום יומי.

רם זהבי: אחד המאפיינים של החברה הבדואים בנגב הוא אנחנו שונים בצרכים שלנו, בתרבות שלנו, בחסמים שלנו.

רם זהבי: לכן הציפייה שלהם ממשרדי הממשלה היא להפריד הפרדה מוחלטת.

רם זהבי: לכן מי שהעלה את הצורך לראות את כל החברה הערבית במדינת ישראל כחברה אחת ולכלול גם את החברה הבדואית כחלק מתוכם, אני רוצה לאזן ולומר שרבים בחברה הבדואית סבורים שיש לשמר את הדיפרנציאליות ולתת מענה בייחודיות.

רם זהבי: טוב עשתה הממשלה שאיחדה החלטה ייחודית לבדואים עם תקציבים ייחודיים לבדואים.

רם זהבי: שנית, ציינתי קודם בדבריי לגבי השפות.

רם זהבי: – רציני זה הגוף המתכלל.

רם זהבי: יש הרבה וועדות, הגוף המתכלל – אני רוצה להוקיר את העבודה של כולם, הצוות הוא צוות זמין שמגיב באופן מערכתי.

רם זהבי: אני רק אתן לכם דוגמה.

רם זהבי: כשהתחילה הקורונה, כולם היו מוטרדים ממעבר ללימודים מרחוק ומה יקרה עם הבדואים.

רם זהבי: מי שנתן פתרון לסוגיית הלמידה מרחוק אצל הבדואים – אנחנו הפעלנו את זה, אבל מי שנתן פתרון זה הצוות שהיום הוא במשרד הרווחה, קודם היה במשרד החקלאות, הצוות המתכלל.

רם זהבי: הוא ערני לבעיות ולצרכים, הוא יודע למצוא פתרון ולהביא לשולחן גם גופים פילנתרופיים וגם משרדי ממשלה אחרים.

מנסור עבאס: תודה רבה, רם.

מנסור עבאס: ניקח גם מספר התייחסויות של משרד הפנים.

מנסור עבאס: אנחנו לקראת סיום, יש לנו עשר דקות לסיום.

מנסור עבאס: הנציגה לא נמצאת, נעבר למשרד המשפטים.

מנסור עבאס: דינה, בבקשה.

דינה דומיניץ: תודה רבה כבוד יושב הראש על הדיון החשוב.

דינה דומיניץ: בתפקידי אני מתאמת המאבק בסחר בבני אדם במשרד המשפטים, ואני גם מתכללת את תוכניות משרד המשפטים לתוכנית החומש של הבדואים.

דינה דומיניץ: רציתי להציג בקצרה את התוכניות שלנו, שאני עוד לא יודעת אם כולם התכנסו לתוכנית החומש, לא הגשנו הרבה.

דינה דומיניץ: אנחנו כן חושבים שהגשנו תוכניות חשובות שעונות על נושאים והיבטים מאוד חשובים שלא כלולים בתוכניות של המשרדים האחרים בתוכנית החומש.

דינה דומיניץ: אנחנו חושבים שכל התוכניות שלנו משולבות ומתואמות עם המשרדים האחרים, והן הולמות את התוכנית ואת הדברים שאנחנו מדברים עליהם.

דינה דומיניץ: אנחנו מדברים גם על תוכנית של רשות האכיפה והגבייה, הנציגים שלה נמצאים כאן ויכולים להסביר ביחד עם הסיוע המשפטי של משרד המשפטים, שנוגעי לנושא של חובות, שהוא אחד החסמים הגדולים בשילוב בתעסוקה ובחברה, והפערים שנמצאים בחברה הבדואית לעומת האוכלוסייה הכללית.

דינה דומיניץ: יש לנו גם תוכנית של הסנגוריה, אנחנו בהחלט חושבים שמניעת עבריינות זה דבר חשוב, אבל לא רק באמצעות אכיפה אלא גם עם כלים של שיקום, טיפול ומניעת עבריינות, במיוחד בקשר לנוער וצעירים.

דינה דומיניץ: יש לנו תוכנית מאוד מוגדרת ויפה במחוז דרום של הסנגוריה הציבורית.

דינה דומיניץ: בנוסף יש לנו תוכנית של נציבות שוויון אנשים עם מוגבלות שיושבת בתוך משרד המשפטים, שגם היא תמונת מראה דומה למה שנכנס בתוכנית 550 ביחס החברה הערבית, אבל כאן היא ממוקדת בחברה הבדואית.

דינה דומיניץ: היא עוסקת במיצוי זכויות, הסברה, הכשרה וכל מה שקשור בזכויות וצרכים של אנשים עם מוגבלות.

דינה דומיניץ: הגשנו גם תוכנית שנוגעת בתופעות עברייניות שאנחנו מזהים גם ביחידה לתיאום המאבק בסחר, למשל בתחום של העסקת ילדים.

דינה דומיניץ: במקום ללכת לבית ספר, ילדים מועסקים בכל מיני ענפים מסוכנים.

דינה דומיניץ: הגשנו תוכנית שמתמקדת –

מנסור עבאס: דינה, הגשתם תוכניות יפות.

מנסור עבאס: קיבלתם מענה?

מנסור עבאס: ליאור, הם קיבלו מענה לתוכניות האלה?

ליאור כלפה: הם קיבלו מענה לתוכניות האלה.

ליאור כלפה: יש להם דרישה גבוהה יותר, אנחנו נתחיל ונניע.

ליאור כלפה: הם כבר עובדים בשטח אגב בלי החומש, אנחנו נרחיב את זה איתם יחד עם המשרדים השותפים השונים.

ליאור כלפה: כמו שציינתי, אנחנו במגבלה תקציבית בשביל לתת מענה של 100%.

דינה דומיניץ: התוכניות שהצענו הן כולן בהתאמה, והסכומים הם באמת קטנים.

דינה דומיניץ: אין עלויות משמעותיות, הסכומים הם פחות מ-5,000,000 ₪ לכולם יחד, וגם זה ב-50% שמשרד המשפטים מוכן להקציב.

דינה דומיניץ: אנחנו מאוד מעוניינים להשתלב גם בהמשך ביישום, בוועדות היגוי ובכל מה שקשור לעבודה הבין משרדית.

דינה דומיניץ: נשמח להיות שותפים.

מנסור עבאס: תודה לך, דינה.

מנסור עבאס: יש לי שאלה בקשר לאכיפה, דו"חות וקנסות.

מנסור עבאס: האם יש לנו נתון מה אחוז החברה הבדואית בדרום?

מנסור עבאס: יש לכם נתון שיכול להצביע על ייחודית בנושא הזה?

מנסור עבאס: זה גבוה, זה פחות?

דינה דומיניץ: נמצאת כאן רבקה אהרוני מרשות האכיפה והגבייה, היא תוכל לענות בנושא.

רבקה אהרוני: שלום לכולם.

רבקה אהרוני: ישבתי כאן והקשבתי בסבלנות.

רבקה אהרוני: נכון להיום, מסך החייבים בכלל בהוצאה לפועל במרכז הגבייה 38% מהמגזר הערבי.

מנסור עבאס: 38% ממה?

רבקה אהרוני: 38% מ-100% החייבים ברשות האכיפה והגבייה הם חייבים ערביים.

רבקה אהרוני: זה כמעט פי שתיים מהשיעור שלהם באוכלוסייה.

רבקה אהרוני: אני בכל זאת מנצלת את ההזדמנות שפניתם אליי כדי לספר על הפרויקט שהתחלנו אתו בלי תוכנית חומש, בלי תקציבים.

רבקה אהרוני: רשות האכיפה והגבייה ערכה מחקר לפני ארבע שנים ומצאה בעיה מאוד קשה של תשלום חובות במגזר הערבי.

רבקה אהרוני: חשבנו ועשינו מחקר לנסות ולהבין מה מוביל את החייבים הערביים לא להתמודד עם מצב החובות, ועל סמך תשובות החייבים שענו לנו, זו בעיית אמון, בעיית שפה ובעיית נגישות לשירותים של רשות האכיפה והגבייה.

רבקה אהרוני: ניסינו לעשות ימי מיצוי זכויות ולהגיע לאוכלוסייה הערבית, זה לא צלח.

רבקה אהרוני: יחד עם הג'וינט הגינו תוכנית שבה אנחנו מביאים את השירותים של רשות האכיפה והגבייה ליישובים עצמם.

רבקה אהרוני: התחלנו במגזר הבדואי, שם הבעיה מאוד קשה.

רבקה אהרוני: יש לנו יישובים בדואיים שכמעט 48% מהתושבים מעל גיל 18 בעלי חוב.

מנסור עבאס: 48%?

רבקה אהרוני: כן.

רבקה אהרוני: יש יישובים בדואיים בהם כמעט כל אחד מתוך שני אנשים בוגרים הוא בעל חוב לרשות האכיפה והגבייה.

רבקה אהרוני: זה הוביל אותנו לתוכנית התערבות, לא חיכינו לתקציב, פשוט רתמנו משרדי ממשלה כדי לנסות להוציא לפועל את התוכנית שאנחנו קוראים לה מודל התערבות ביישובים הבדואיים.

רבקה אהרוני: ליאור הזכיר את התוכנית, הוא עכשיו יתקצב אותה.

רבקה אהרוני: אני כן רוצה לספר לכם שיחד עם הג'וינט ומשרד הרווחה שמעמיד לרשותנו את מרכזי עוצמה ויחד עם והסיוע המשפטי, סטודנטים בדואים למשפטים שגייסנו לצורך התוכנית, אנחנו נותנים שירות של רשות האכיפה והגבייה פעם בשבוע במרכז עוצמה, ומנסים לפתור את בעיות החובות.

רבקה אהרוני: אני יכולה לדווח כבר על תוצאות.

רבקה אהרוני: אנחנו מדברים על 70% מאותם אנשים שקיבלו שירות עד היום, עד סוף נובמבר, 1700 חייבים שקיבלו שירות ביישובים שלהם.

רבקה אהרוני: מתוכם 70% הסדירו את החובות או שנמצאים בתהליך של הסדרה.

רבקה אהרוני: אנחנו גם עושים משוב על השירות, אנחנו מדברים על מעל – אני רוצה להגיד שאנחנו חייבים תקצוב לתוכנית הזאת כדי להגדיל את נפח השירות שאנחנו נותנים ביישובים.

מנסור עבאס: תודה רבה.

מנסור עבאס: אני חושב שהנושא הזה מחייב התייחסות כללית ברמת החברה הערבית ובתת המגזרים.

מנסור עבאס: אנחנו לקראת סיום, יש מישהו מהאורחים שרוצה להתייחס?

קריאה: מרגריטה ממשרד המשפטים רוצה להתייחס.

מנסור עבאס: אורלי סילבינגר, מנכ"לית ארגון בטרם לבטיחות ילדים.

אורלי סילבינגר: שלום לכולם.

אורלי סילבינגר: אני רוצה להעלות בעיה מאוד אקוטית של היפגעות ילדים בתאונות בקרב החברה הבדואית.

אורלי סילבינגר: אנחנו מדברים על כך שהילדים הבדואים מהווים רק 5% מאוכלוסיית הילדים בארץ, אבל בחמש השנים האחרונות הם מעורבים בתמותה בתאונות במעל ל-18%.

אורלי סילבינגר: אנחנו צריכים להבין שגם אם אנחנו עושים השוואה בין הילדים בדרום, הסיכון של ילד בדואי למות בתאונה באזור הדרום גדול פי 6.3 בהשוואה לילד יהודי.

אורלי סילבינגר: אני לא חושבת שיש עוד דברים שהורגים כל כך הרבה ילדים בדואים בדרום.

אורלי סילבינגר: אנחנו ארגון בטרם בשיתוף עם גורמים רבים כגון הרשות לפיתוח כלכלי חברתי של החברה הבדואית וגופים נוספים, יחד עם הרשויות המקומיות התחלנו בפרויקט לפני שש שנים, שהצליח להביא לשינוי שלממש בהיפגעות ילדים בתאונות.

אורלי סילבינגר: אנחנו מדברים על הורדה של 35% בתמותה.

אורלי סילבינגר: אני לא חושבת שיש עוד פרויקטים שיכולים לעשות כזה שינוי בטווח כל כך קצר.

אורלי סילבינגר: כדי להמשיך לעשות את השינוי, אנחנו חייבים שהנושא הזה שהוא כל כך אקוטי בחיי הילדים יתוקצב וייכנס לתוך תוכנית החומש באופן עצמוני, ולא כחלק מנושאים אחרים.

אורלי סילבינגר: זאת מהסיבה הפשוטה שכדי שאתם תגיעו ליעדים הראשיים שהצבתם לתוכנית, שילוב כלכלי, שילוב חברתי, משפחות חייבות להיות במצב שבו הן לא יצטרכו לטפל בילדים נכים, ילדים שנמצאים בבתי חולים – ובוודאי לא ייפגעו משפחות עקב תמונה של ילדים בחברה הבדואית.

אורלי סילבינגר: רק בשנת 2021 אנחנו מדברים על 26 ילדים שנהרגו בתאונות רק באוכלוסייה הבדואית בדרום.

אורלי סילבינגר: כאן אנחנו מדברים רק על אוכלוסייה ברשויות המוכרות.

אורלי סילבינגר: אם היינו מכניסים את הרשויות הלא מוכרות, אנחנו עולים באופן משמעותי במספר הילדים הנפגעים.

אורלי סילבינגר: אנחנו בעצם רוצים לבקש שלושה דברים.

אורלי סילבינגר: אחד, חייבים להכניס את נושא מניעת היפגעות ילדים לתוכנית החומש באופן ממוקד ומרכזי, כדי שנוכל להמשיך ולפעול.

אורלי סילבינגר: זאת הצלחת התוכנית.

אורלי סילבינגר: תקציבים משמעותיים בפעילות מרכזית, בשותפות עם הרשויות לאורך זמן ובהיקף נרחב.

אורלי סילבינגר: אנחנו מדברים על להכניס את זה באופן עצמוני ומובחן, לשים תקציב של כ-4-5 מיליון שקלים לנושא הזה לחמש השנים הקרובות, ואז נוכל להגיע לשינוי משמעותי.

אורלי סילבינגר: הדבר המאוד המשמעותי לצד כל זה, היפגעות ילדים בתאונות מערב גם תשתיות וגם התנהגות.

אורלי סילבינגר: אנחנו חייבים שתחברו את התקציב של התשתיות שנכנס, שיפור תשתיות, גם לנושא של מניעת היפגעות ילדים, כדי שנעבוד במשולב.

אורלי סילבינגר: החלטת הממשלה כבר כמעט כתובה, ההשפעה שלנו לאורך הזמן הייתה מאוד נקודתית.

אורלי סילבינגר: אני מאוד אשמח שבטיוטה הסופית, ברגע האחרון תשלבו אותנו, כי המומחיות שלנו באמת תעזור להציל חיים ולעשות חלק משמעותי בכל היעדים המרכזיים של התוכנית.

מנסור עבאס: תודה, אורלי.

מנסור עבאס: שתי התייחסויות אחרונות ואז סיכום של ליאור, ואסכם את הדיון.

מנסור עבאס: הודא אבו עבד, פורום דו קיום בנגב, בבקשה.

הודא אבו עבד: תודה רבה כבוד היושב ראש.

הודא אבו עבד: אני רוצה להציג את עצמי, שמי הודא אבו עבד, אני מהפורום לדו קיום בנגב.

הודא אבו עבד: ההתייחסות שלנו בגדול היא לגבי שני נושאים עיקריים.

הודא אבו עבד: הנושא הראשון זה הפערים הדיגיטליים בחינוך, כדאי שרם יתייחס לנושא הזה בתוכנית החומש.

הודא אבו עבד: אנחנו נמצאים בשטח ואנחנו שומעים ממנהלי בתי ספר דברים שאולי מר רם זהבי, לא אומרים לך.

הודא אבו עבד: מנהלי בתי ספר אומרים שהתלמידים הבדואים בנגב פספסו שנתיים של לימודים, שלא היה בהן מענה בגלל חוסר בתשתיות אינטרנט.

הודא אבו עבד: זה שמספקים לילדים קצת מחשבים בתקופת הקורונה זה לא אומר שיש להם אינטרנט בבתים.

הודא אבו עבד: זה מצריך שיתוף פעולה בין משרד החינוך למשרד התקשורת כדי להציב תשתיות אינטרנט ביישובים הבדואיים.

הודא אבו עבד: זה דבר מאוד קריטי, תוצאה של משבר הקורונה.

הודא אבו עבד: אנחנו נראה את ההשלכות הקריטיות של המשבר הזה רק בעוד כמה שנים.

הודא אבו עבד: זה משפיע על הילדים באופן מאוד חזק.

הודא אבו עבד: הנושא השני הוא נושא התעסוקה.

הודא אבו עבד: אחרים לפניי התייחסו באופן מאוד רחב, אני רוצה להתייחס למספר נושאים בעניין זה.

הודא אבו עבד: בעניין לשכות התעסוקה, אנחנו שלחנו מכתב, אני חושבת שאתה מכיר אותו, כדי להקים לשכות תעסוקה חדשות.

הודא אבו עבד: הדרישה שלנו היא לפחות לשישה מרכזי לשכות תעסוקה חדשים.

הודא אבו עבד: נושא שני זה שירותי בנקאות בנגב.

הודא אבו עבד: לא קיימים שירותים בנקאיים בנגב, רק ברהט.

הודא אבו עבד: לא מתייחסים לזה לא בתוכניות החומש ולא בעידוד בנקים לפתוח סניפים, כלום.

הודא אבו עבד: בנוסף, צמצום העוני.

הודא אבו עבד: אני חושבת שצריך בתוכנית – הנתונים של 2018 מדברים על 73% של אוכלוסייה ענייה.

הודא אבו עבד: הדרישה שלנו היא שבתוך התוכנית יהיה יעד של הפחתת אחוז העוני של לפחות 63%, כלומר להפחית לפחות ב-10%.

הודא אבו עבד: בנוסף לכל זה, יעדי תעסוקה לנשים, הדרישה שלנו שזה יהיה 41% באוכלוסייה הערבית בנגב, לעידוד תעסוקה.

הודא אבו עבד: שמעתי את סיגל מורן מוקדם יותר בעניין הערכת תוכנית החומש.

הודא אבו עבד: התוכניות הקודמות לא היו מלוות בהערכה, וחבל שכך.

הודא אבו עבד: הדרישה היום היה שתהיה הערכה חצי שנתית שתציג את דו"חות הביצוע, ושינויים תוך כדי התוכנית.

הודא אבו עבד: שלא בסוף התוכנית נגיד שאין ניצול תקציבים או שמשהו לא קרה, אלא שינויים תוך כדי תוכנית החומש.

הודא אבו עבד: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, הודא.

מנסור עבאס: דוקטור ת'אבת אבו ראס, יוזמות אברהם, ואחרון אברהים אלהואשלה, ראש המועצה האזורית נווה מדבר.

ת'אבת אבו ראס: שלום לכולם.

ת'אבת אבו ראס: יש לי שתי התייחסויות, אחת ספציפית ואחת כללית.

ת'אבת אבו ראס: הספציפית היא על כך שאין ספק שיש רצון עז לעזור לנגב עם יותר תקציבים, אבל אני חושב שצריך להתייחס לסוגיית היישום שעלתה כאן מכמה כיוונים.

ת'אבת אבו ראס: אם ניתן דוגמה אחת, השנה המל"ג שם יעד של 1,500 סטודנטים חדשים והוא לא הושג.

ת'אבת אבו ראס: אולי נציגת המל"ג יכולה להגיד עוד כמה משפטים בנושא הזה.

ת'אבת אבו ראס: הסוגייה הגדולה היא סוגיית הסרת חסמי אמון עם השטח.

ת'אבת אבו ראס: אני חושבת שסוגיית יחסי ערבים-יהודים בנגב, יש כאלה שרוצים לעשות מהבדואים עבריינים.

ת'אבת אבו ראס: לצערי הרב זה עדיין קיים.

ת'אבת אבו ראס: אנחנו ביוזמות אברהם עוקבים אחר מספר הנרצחים בחברה הערבית, ואני רוצה להגיד שהנגב הוא הכי נמוך בין האזורים הערביים.

ת'אבת אבו ראס: זה אינדיקטור אחד.

ת'אבת אבו ראס: אני מאמין שהאלימות והפשיעה בחברה הבדואית הוא הכי נמוך בחברה הערבית.

ת'אבת אבו ראס: זה לא אומר שעשרה אנשים זה לא הרבה, אבל צריך להתייחס לזה.

ת'אבת אבו ראס: הסרת חסמים של אי אמון זה מאוד חשוב.

ת'אבת אבו ראס: יש סוגיות ברמת המאקרו, סוגיית הריסת הבתים שצריך להתייחס אליה.

ת'אבת אבו ראס: זה חשוב לקידום פיתוח החברה הבדואית.

ת'אבת אבו ראס: תודה.

מנסור עבאס: תודה רבה.

מנסור עבאס: מר אברהים אלהואשלה, ראש המועצה האזורית נווה מדבר, בבקשה.

אברהים אלהואשלה: שלום לכולם, תודה לך ולצוות הוועדה על הנכונות לשנות את המצב של האזרחים בנגב.

אברהים אלהואשלה: אני מוקיר תודה לכל השותפים והנציגים שעובדים איתנו בשיתוף פעולה מלא.

אברהים אלהואשלה: הם הזכירו כמעט את כל הנושאים והתייחסו אליהם בהרחבה.

אברהים אלהואשלה: אני רק רוצה לציין שהסיטואציה של האזרחים בנגב, כל נציגי המשרדים ציינו, כל אחד בתחום שלו, את כל הבעיות והסיטואציה המורכבת בתחום שלהם.

אברהים אלהואשלה: אני רוצה להגיד שכולם יודעים ומדגישים את הצורך ואת הצדק החברתי.

אברהים אלהואשלה: כל אחד במשרד שלו ובתחום שלו מבין.

אברהים אלהואשלה: כולם מצביעים על זה שיש חוסר בתקציבים, אבל זו התחלה טובה.

אברהים אלהואשלה: זה זינוק מאוד משמעותי, אבל צריך שיפור.

אברהים אלהואשלה: המדינה משנה אורח חיים של אזרחים בדואים, והיות והיא משנה אותו יש לזה השלכות על שיתוף הפעולה שלהם.

אברהים אלהואשלה: אם לא תהיה לנו ראייה אסטרטגית – עכשיו משרד הכלכלה משקיע במבוגרים, מלמד אותם עברית, אז למה לא מעכשיו להביא מורים ומורות טובים, ולהביא יותר תקציבים לבתי הספר?

אברהים אלהואשלה: בנוסף מכשירים אנשים, ואין מקומות לקלוט אותם.

אברהים אלהואשלה: למה לא לעשות במקביל גם מקומות עבודה, על מנת להראות לאנשים שיש שינוי?

אברהים אלהואשלה: צריך לתת עידוד להכשרות.

אברהים אלהואשלה: במקביל, לשכות התעסוקה, אנשים הולכים והם מפחדים, מתוסכלים, הם חושבים שלא רוצים לקבל אותם, שמים אותם במקומות מרוחקים, ככה זה.

אברהים אלהואשלה: זה מה שאני שומע ברחוב.

אברהים אלהואשלה: צריך לשקם את החברה ולמצוא להם מקומות עבודה מתאימים וטובים.

אברהים אלהואשלה: אנחנו חייבים להראות לאנשים שהמצב משתנה.

אברהים אלהואשלה: צריך תקציב, אנחנו יודעים שאלימות זה תוצאה של תסכול.

אברהים אלהואשלה: למה אין תקציב, באמת לבנות אמון יחד מצד המדינה, לא רק העמותות והרשויות.

אברהים אלהואשלה: אני רוצה לסיים ולהגיד שהרשויות, משרד הפנים וכל משרדי הממשלה צריכים לתת אמון בראשי הרשויות, שהם יכולים לבצע.

אברהים אלהואשלה: שלא תמיד יהיה ספק שהם לא יכולים להתנהל טוב.

אברהים אלהואשלה: זה יוצר מעמסה על ראשי הרשויות, אפילו בהרגשה, וזה משפיע על הביצוע.

אברהים אלהואשלה: צריך לחזק את האמון, לסמוך עליהם ועשות בקרה.

אברהים אלהואשלה: אין בעיה עם זה.

אברהים אלהואשלה: שיתוף הפעולה הזה צריך לקרות, התפיסה צריכה להשתנות, צריך לשחרר את הדעות הקדומות.

אברהים אלהואשלה: אחרת נישאר במקום.

אברהים אלהואשלה: מועצה אזורית נווה מדבר ואל קסום, היות והסטטוס שלהן שונה, צריך להיות מנגנון שמיטיב איתנו כי יש הרבה חסמים.

אברהים אלהואשלה: אין לנו הרבה תוכניות מאושרות, יש חסמים למימוש הפרויקטים.

אברהים אלהואשלה: צריך להיות מנגנון מיוחד על מנת להדביק את הפער, אחר כך נשתלב.

אברהים אלהואשלה: ההשתלבות לא צריכה לבוא על חשבון זה שאנחנו משתנים בערכים שלנו ובאורח החיים שלנו.

אברהים אלהואשלה: ההשתנות היא במנגנון, בשיטה.

אברהים אלהואשלה: תודה.

מנסור עבאס: תודה רבה, תמיד יש לך התייחסות סוציולוגית מאוד רחבה ומושכלת.

מנסור עבאס: אחרון, זיאד אבו גנים, בבקשה.

זיאד אבו גנים: שלום לכולם, אני זיאד אבו גנים, גזבר מועצה מקומית לקיה.

זיאד אבו גנים: אני מודה לך אדוני על הדיון החשוב הזה.

זיאד אבו גנים: אני רוצה להודות גם לאנשי משרד הרווחה על המפגשים שאנחנו מקיימים איתם ועל הדו שיח עם ליאור ואנשי הצוות שלו.

זיאד אבו גנים: אנחנו נמצאים בשיח קבוע איתם.

זיאד אבו גנים: יכול להיות שאני חוזר על כמה נקודות, אבל אני רוצה –

מנסור עבאס: לא צריך לחזור, אפשר להדגיש נקודות ולעבור הלאה.

זיאד אבו גנים: אלוהים נמצא בכל מקום, לרבות בפרטים הקטנים.

זיאד אבו גנים: אנחנו רואים עכשיו שהפרטים הקטנים לאט לאט מתגלים, וחשוב מאוד שנושאים כמו מנגנוני הביצוע יישארו ברשויות המקומיות, שהן אלה שיבצעו.

זיאד אבו גנים: כך נוכל לחזק את הרשויות המקומיות ולא לעקוף אותן מכל הכיוונים על ידי סוכנויות ביצוע כאלה ואחרות.

זיאד אבו גנים: אם אנחנו רוצים לחזק את הרשויות, צריך לתת להן את מנדט הביצוע.

זיאד אבו גנים: אתה רואה שתקציב משרד השיכון הוקטן לכמעט 50,000,000 ₪, שזה אומר כמעט מיליון שקלים לרשות.

זיאד אבו גנים: זה מעט מאוד כסף, שאי אפשר לבצע בו כלום.

זיאד אבו גנים: אתה רואה גם שתקציב משרד הפנים הולך לקטון ל-180,000,000 ₪ מ-500,000,00 ₪.

זיאד אבו גנים: הדברים האלה יביאו בהכרח לפגיעה ברמת השירותים.

זיאד אבו גנים: כבר ארגנו את החישובים שלנו בחומש האחרון, מתוך התקציב של 500,000,000 ₪ אנחנו מבקשים פעילות שנראית בשטח.

זיאד אבו גנים: הדברים האלה כנראה לא ימשיכו בחומש הבא, מכיוון שיש הקטנה.

זיאד אבו גנים: אנחנו מבקשים את ההתערבות שלך גם בתגבור תקציבים ישירים מהרשות המקומית, במיוחד בנושא התקציבים.

זיאד אבו גנים: הנושא הנוסף, אני רוצה להזהיר כאן מהנושא של כספים כלואים.

זיאד אבו גנים: לפעמים צובעים הרבה כסף במשרד ממשלתי כזה או אחר, ויכולות הביצוע שם נמוכות.

זיאד אבו גנים: הכסף הזה נשאר ומתגלגל לחומש הבא וכך הלאה.

זיאד אבו גנים: אם יש כספים שהם לא בהכרח לפי הצרכים, צריך להזיז אותם תוך כדי ההחלטה והביצוע, לדברים שיש בהם באמת צורך.

זיאד אבו גנים: אני רוצה להזכיר עוד נקודה חשובה.

זיאד אבו גנים: בשביל לתכנן את העתיד, צריך להסתכל על העבר.

זיאד אבו גנים: צריך להסתכל על אחוזי הביצוע שהיו בהחלטה 2397, ולראות מה החסמים שהיו שם.

זיאד אבו גנים: אחד החסמים הגדולים ביותר זה הנושא של המנגנונים שהיו שם, וכל נושא הבקרות, הביקורת והבירוקרטיה האינסופית.

זיאד אבו גנים: זה ממש הפחית את אחוזי הביצוע, וצריך לקחת את זה לתשומת הלב.

מנסור עבאס: תודה רבה.

מנסור עבאס: ליאור, תרצה להתייחס?

ליאור כלפה: אני אתייחס בקצרה.

ליאור כלפה: קודם כל, אני מעריך ומוקיר את ארגון בטרם, הם עושים פעילות חשובה.

ליאור כלפה: הייתי גם שותף להסרת חסמים בחומש הקודם.

ליאור כלפה: צריך לזכור, ואמרתי את זה גם לאורלי, שבניגוד לחומש הקודם משרד הבריאות נמצא חזק בחומש הנוכחי.

ליאור כלפה: אנחנו לא רוצים להחליף את משרדי הממשלה.

ליאור כלפה: כלומר, משרדי הממשלה יישבו יחד עם הארגונים, גם עם איחוד ההצלה, גם עם מד"א, גם עם בטרם והארגונים האחרים כדי לייצר תוכנית עבודה.

ליאור כלפה: בסוף תוכנית החומש מייצרת מסגרת ויעדים, ולכן יחד עם משרד הבריאות תיבנה התוכנית המתאימה שנדרשת לסוגייה הזו של התאונות.

ליאור כלפה: ההערה שלך לגבי מדדים אפקטיביים וגם ההערה של זיאד לגבי ההסתות, אז א' לקחנו על עצמנו לשלב את זה בחומש הנוכחי, והסתות כבר לבצע בסוף השנה.

ליאור כלפה: כלומר, שנראה במקרים של משרדים שהם לא יעילים או שהעסק לא עובד, נפעל להסתות כבר בשנה הקרובה.

ליאור כלפה: אני לא יודע אם זה המקום, אבל אני רוצה לציין, וזה יעזור מאוד לכל משרדי הממשלה בעבודה ובמתן השירותים, יש חוסר מידע לגבי האוכלוסייה בנגב.

ליאור כלפה: המפקד שנעשה שם נעשה מזמן והוא לא מעודכן.

ליאור כלפה: יש באפריל מפקד של הלמ"ס, צריך לראות איך דוחפים ומסייעים.

מנסור עבאס: אני חושב שזאת הזדמנות, וכולם צריכים להתגייס למפקד הזה כדי שנדע איפה אנחנו עומדים.

ליאור כלפה: אני לא יודע אם הלמ"ס נמצא פה בזום, אבל אני חושב שהם יצטרכו שיתוף פעולה שלכם.

מנסור עבאס: עשינו ישיבה אחת, אבל אנחנו צריכים את שיתוף הפעולה גם של הרשויות וגם של הוועדים הנמצאים ביישובים הלא מוכרים.

ליאור כלפה: לגבי ההערה האחרונה של זיאד וראש עיריית רהט, אנחנו נפגשים מחר יחד עם המנכ"ל שלכם ונתאים את ההחלטה.

ליאור כלפה: ברור שצריך לחזק את הרשויות המקומיות, אנחנו מסכימים עם זה.

ליאור כלפה: יש גם סעיף נוסף בהקשר הזה, ואת הסעיף הספציפי הזה שמפריע ננסח אחרת.

מנסור עבאס: תודה, ליאור.

מנסור עבאס: חברים, זו בעצם תחנה אחת מכמה תחנות שיהיו לנו בהקשר של הנגב והסוגיות של הנגב.

מנסור עבאס: כמובן שנגיע לאישור החלטת הממשלה החדשה שתהיה בקרוב.

מנסור עבאס: ליאור, חשוב לקחת את כל ההתייחסויות שיגיעו אליך ישירות, אני גם אדאג להעביר דברים כדי שנוכל לטייב את התוכנית, למקסם את הרווחים ולנצל את כל הפוטנציאל שיש בתוכנית העתידית.

מנסור עבאס: אנחנו לא דיברנו, לא השקענו בתוכנית הקודמת 2397, אני יודע שכבר הכנתם החלטה להאריך את ההרשאות ושנוכל למצות את כל המשאבים שיש בתוכנית הקודמת, אז נמשיך לעקוב גם אחרי זה.

מנסור עבאס: אני אסכם בדברים מאוד כלליים, ונמשיך לעבוד יחד בשותפות.

מנסור עבאס: כמובן שאני מודה לכל המשתתפים גם בזום וגם פיזית, כמובן להנהלת משרד הרווחה, המנכ"לית, גם לליאור ולכל הצוות שיש לך באגף.

מנסור עבאס: בהחלט חשוב לחזק את האגף כדי שיוכל לא רק לגבש את התוכנית ולהעביר אותה, אלא גם להמשיך לתכלל ולקדם את היישום שלה.

מנסור עבאס: אנחנו מסכמים את הפרק הראשון של הישיבה, מאחלים הצלחה לחבר הכנסת מופיד מרעי בהובלת וועדת המשנה ליישובים הדרוזים והצ'רקסים.

מנסור עבאס: אני אציין כמה נקודות מאוד כלליות.

מנסור עבאס: צריך לפעול להסרת חסמים בתוכנית, אנחנו נעשה את זה ביחד.

מנסור עבאס: פיתוח מנגנוני בקרה והתקדמות יישום התוכנית, לבחון דרכים למתן מענה שירותים לכל היישובים בנגב ובכללם היישובים הלא מוכרים.

מנסור עבאס: לשלב את ארגוני החברה האזרחית בהכנת התוכנית או ביישומה, לשלב בוועדות המשנה גם נציגים של הרשויות המקומיות והחברה האזרחית במידת האפשר.

מנסור עבאס: כמובן שנקבל עדכון בוועדה בקשר למשרד הבינוי והשיכון, יש שם אירוע שאנחנו צריכים להיכנס לעומק הדברים ולבדוק איך אפשר למצוא פתרון לבעיה.

מנסור עבאס: אני מקווה שלא נגדיר אותה בעיה תקציבית, אלא האתגר התקציבי שיש שם.

מנסור עבאס: אני בטוח שנוכל להגיע לתשובה בנושא הזה.

מנסור עבאס: דוד יצא, אבל חשוב לנו גם לקבל עדכון על המועדים והמיקום של לשכות התעסוקה החדשות שייפתחו.

מנסור עבאס: אני מבטיח שנחזור בנושא הזה בהקשר של היישובים הלא מוכרים, אני חושב שאנחנו צריכים להתמקד שם כי יש שם אוכלוסייה שכבר שנים רבות לא זוכה למה שמגיע לה בנושא הזה.

מנסור עבאס: הציבור הכי מוחלש אמור לקבל תמיכה.

מנסור עבאס: רשמנו לפנינו את דברי ראש עיריית רהט, אנחנו נבדוק את זה ונתייחס לזה, מה שצריך לייחד לרהט לאור המצב שם.

מנסור עבאס: כמובן שרשמנו לפנינו גם את הדברים שהעלה רם זהבי, נציג משרד החינוך בנגב.

מנסור עבאס: אנחנו גם צריכים להתייחס לנושא של אחוז התקציבים של הנגב בתוך הפרק שקשור לכיתות לימוד, וגם התייחסות של תוכנית האב שציין בקשר ליישובים הלא מוכרים בנגב.

מנסור עבאס: זה מאוד חשוב מבחינתנו ואנחנו נמשיך לעקוב.

מנסור עבאס: אני קיבלתי הרבה חומר, פניות והערות מגופים שונים.

מנסור עבאס: אנחנו נביא את הכל יחד.

מנסור עבאס: ליאור, מתי בערך תהיה לך גרסה אחרונה?

ליאור כלפה: אני מאוד מקווה שבסוף שבוע הבא נוכל לדבר על גרסה אחרונה.

ליאור כלפה: זה מאוד תלוי גם ביועצים המשפטיים של המשרדים, אבל אני מאוד מקווה שעד סוף שבוע הבא תהיה גרסה אחרונה.

ליאור כלפה: אם נקבל שיתוף פעולה מהיועצים המשפטיים באופן מהיר, נוכל להתכנס.

מנסור עבאס: ואז נוכל להתכנס לנוסח החלטה סופית ולצאת לדרך.

מנסור עבאס: אני מאוד מודה לכם.

מנסור עבאס: הישיבה נעולה.