ועדת הבריאות, כנסת 24, פרוטוקול מספר 45, 2022-01-03 10:07

טטיאנה (טניה) מזרסקי: שלום לכולם, היום א' בשבט תשפ"ב, 3 בינואר 2022.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: השעה 10:07, אנחנו מתחילים דיון בוועדת הבריאות בנושא הצעת צו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש) (בידוד בית והוראות שונות) (הוראת שעה) (תיקון מס' 18), התשפ"ב-2021.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ועדת הבריאות קיבלה הצעת צו ב-29 בדצמבר 2021.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: התבקשנו לאשר בדיעבד את הצו.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני רוצה להתחיל את הדיון בשאלה למשרד הבריאות, למה אתם העברתם רק עכשיו וברגע האחרון ואנחנו מאשרים את זה בדיעבד?

טל פוקס: עו"ד טל פוקס, לשכה משפטית.

טל פוקס: אני רק אגיד שהשתמשנו בסעיף הדחיפות.

טל פוקס: הסיבה לכך היא באמת צורך דחוף אפידמיולוגי.

טל פוקס: מי שתוכל להרחיב על הצורך זה, אילנה גנס.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו יודעים שיש לך מצגת.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אילנה גנס, ראש מטה בריאות הציבור, אנחנו נבקש הסבר על התיקונים גם לגבי בידוד והוראות נוספות וגם מה הייתה הדחיפות ולמה לא העברתם אלינו מראש.

אילנה גנס: (הצגת מצגת) בוקר טוב לכולם, תודה רבה על זכות דיבור.

אילנה גנס: בעצם אנחנו נמצאים כבר שבוע בקצב עלייה מאוד מהיר של תחלואה, ולכן לאור השינויים הכל כך מהירים, אני מניחה שאתם עוקבים קצת אחרי נתונים של כמות המאומתים היומי.

אילנה גנס: זה בעצם תואם למה שאנחנו מכירים מדיווחים בעולם שמאפיינים את ווריאנט האומיקרון שבעצם מכפיל את עצמו כל יומיים וחצי, גם בנתונים שאנחנו רואים כאן במדינת ישראל, ולכן קצב עליית התחלואה הגביר את עצמו בצורה מאוד משמעותית ככל שההתפשטות של הווריאנט במדינת ישראל הלכה והתרחבה.

אילנה גנס: אם נכון ללפני שבוע עדיין עמדנו על מספרים קטנים מאוד של נדבקים בווריאנט בקהילה, ומרבית התחלואה זוהתה בקרב חוזרי חו"ל ומגעים הדוקים שלהם, אנחנו כרגע עדים בעצם להרחבה בהתפשטות תחלואה קהילתית עם כמובן הדבקות הרבה יותר מהירות שמשפיעות על העקומה האפידמית, לכן חלק מהשינויים שאנחנו בעצם ביקשנו להכניס לתיקון בצו, קשורים לאותו קצב עלייה בתחלואה ומכאן הדחיפות.

אילנה גנס: הנתונים של תחלואה, אתם יכולים לראות כאן בפניכם את העקומה האפידמית שהיא בעצם מראה את קצב העלייה המאוד מהיר במיוחד שמאפיין את השבוע האחרון.

אילנה גנס: תוך זמן מאוד קצר עברנו מכ-1,500 מאומתים ביממה לסדרי גודל של מעל 5,000 מאומתים בסוף שבוע האחרון, והמגמה הזאת כמובן ממשיכה.

אילנה גנס: לפי ההערכה שלנו, תוך מספר ימים אנחנו נגיע גם ל-10,000 מאומתים כבר במהלך הימים הקרובים, שוב, לאור קצב הכפלה כל כך מהיר של הווריאנט.

אילנה גנס: אתם יכולים לראות גם כאן בעצם את אחוז המאומתים בבדיקות.

אילנה גנס: אפשר לראות כאן בשקף את מספר הבדיקות.

אילנה גנס: העמודה השמאלית מראה לכם את מספר הבדיקות מדי יום, ואפשר לראות פה בשבוע האחרון את הקפיצה המאוד מהירה בביקוש לבדיקות PCR.

אילנה גנס: אנחנו עלינו במהרה מ-80,000–90,000 בדיקות בממוצע לקרוב ל-140,000 בדיקות במהלך השבוע האחרון עם פיקים שעברו אפילו 160,000 בדיקות ביממה אחת.

אילנה גנס: אתם רואים גם את הדיווחים בתקשורת כמובן על העומסים המאוד גדולים במתחמי הבדיקות, ולכן היינו צריכים תוך זמן קצר לקבל החלטה על תעדוף אחר של מדיניות הבדיקות ולהסית חלק מהנדבקים אנחנו מעריכים שהסיכון שלהם להדבקה הוא מעט יותר נמוך, קרי מחוסנים/מחלימים, למערך בדיקות אנטיגן על מנת לאפשר לאוכלוסיות שבהן אנחנו עדיין מעריכים שהסיכון לתחלואה והדבקה הוא יותר גבוה, להם לאפשר לעשות בדיקות PCR.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נוכל אחר כך לקבל הסבר לבדיקות אנטיגן ו-PCR?

אילנה גנס: בוודאי.

אילנה גנס: יש לכם גם כאן במצגת ואני ארחיב ואשמח לענות על כל השאלות.

אילנה גנס: בעצם זה עוד גרף שמציג את הממוצע השבועי הנע שמראה את קצב העלייה המאוד מהיר שמשקף את העלייה בתחלואה של שבוע אחרון.

אילנה גנס: מקדם הדבקה, שוב, זה נכון לאתמול.

אילנה גנס: אנחנו עומדים על 1.84.

אילנה גנס: היום בבוקר הוא ממשיך לעלות.

אילנה גנס: תיכף אני אתעדכן ואני אוכל לעדכן אתכם גם על נתונים עדכניים, אבל ללא ספק המגמה היא קצב הכפלות מאוד מהיר שרק ימשיך ויעלה, ולכן היינו צריכים לקבל החלטות מהירות לגבי גם מדיניות בידודים, בדיקות ודברים נוספים שבעצם חלקם מובאים במסגרת תיקון הצו.

אילנה גנס: לגבי יכולות בדיקות PCR, אז לפני שאני אכנס לזה, אני רוצה להציג בכמה מילים את השינויים העיקריים בתיקונים.

אילנה גנס: התיקון הראשון בצו בעצם מתייחס לחובת בידוד הורה או אדם שמטפל בחסר ישע.

אילנה גנס: זה סעיף שהיה בעבר בצו לפני מספר חודשים כשהיינו בשיא הדעיכה של מוגנות חיסונית, אנשים שחוסנו בשתי מנות.

אילנה גנס: התחלנו לראות בעצם עלייה מאוד מהירה בקצב הדבקה בשיא גל דלתא סביב חודש אוגוסט, ואז בעצם ראינו שמעל שני שליש מההדבקות זה בעצם בתוך משפחות, הורים שמטפלים בילדים מאומתים, אנשים שמטפלים בקשישים מבוגרים, במידה ולא ניתן בעצם לנתק את המגע עם חולה מאומת.

אילנה גנס: שם ראינו שגם אנשים שהם מחוסנים ומחלימים, בכל מקרה הסיכון שלהם להדבקה היה מאוד גבוה, וגם אז הכנסנו את זה לצו.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: פעם ראשונה הצו יצא באוגוסט, נדמה לי.

אילנה גנס: נכון, וכעבור חודשיים ברגע שבעצם ראינו שמי שמחוסן בשתי מנות טריות או קיבל מנת בוסטר, זה משקם את רמת ההגנה החיסונית שלו ואנחנו רואים שאחוז ההדבקה ירד מתחת ל-6%, ואז הורדנו את הסעיף הזה מהצו וזה חזר למצב קודם.

אילנה גנס: כרגע שוב אנחנו במצב שאנחנו רואים עלייה בהדבקות, במיוחד ככל שמדובר במגע יותר הדוק וממושך כמו הורה שמטפל בילד קטן או אנשים שמטפלים באדם מבוגר או חסר ישע.

אילנה גנס: כל עוד לא ניתן לנתק את המגע מהרגע שבן אדם קיבל תשובה חיובית, הסיכון להדבקה, גם אם אנחנו מדברים על בן אדם מחוסן או מחלים, לצערנו יותר גבוה.

אילנה גנס: האומיקרון יודע לעקוף בצורה יותר משמעותית את מנגנון ההגנה החיסונית גם במחוסנים וגם במחלימים, מזנים קודמים שאנחנו ראינו, ולכן לצערנו כרגע הסעיף הזה חוזר עד שאנחנו בעצם נראה מגמת ירידה בתחלואה.

אילנה גנס: בינתיים הכנסנו כמובן את הסעיף הזה שוב חזרה לצו, כאשר גם כאן מפורטים תנאים בהם אדם ששהה בבידוד ביחד עם חולה מאומת, נדרש להיבדק ביום האחרון של הבידוד של החולה.

אילנה גנס: יכול להיות בדיקה כבר ביום העשירי, בדיקת PCR, ובמידה והתוצאה שלילית, הוא יכול לסיים את תקופת הבידוד ביחד עם המחלים, או לחילופין אם הוא שוהה רק חלק מהתקופה, הוא יוכל לעשות בדיקה ביום השביעי מיום הכניסה לבידוד.

אילנה גנס: במידה והתוצאה שלילית יוכל לצאת מהבידוד.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אין צורך בשתי בדיקות רצופות.

אילנה גנס: אין צורך בשתי בדיקות.

אילנה גנס: מספיקה בדיקה אחת.

אילנה גנס: שוב, מבוסס על עיקרון אפידמיולוגי שאנחנו יודעים שמרבית ההדבקות מתרחשות סביב יום 3, פלוס מינוס מספר ימים, כך שאם הוא נדבק אנחנו נוכל לראות את זה בבדיקה ביום 7 או ביום 10.

אילנה גנס: אם הוא יוצא חיובי, כמובן הוא יידרש להשלים את תקופת ההחלמה שלו, ובמידה והוא יוצא שלילי, בעצם זה אומר שהוא לא נדבק אפשר לשחרר אותו.

אילנה גנס: כמובן יש פה גם סעיף שמדבר על מחלימים טריים.

אילנה גנס: אנחנו רואים במשפחות שיש הרבה מאוד הדבקה בתוך משפחה, ואם מדובר בהורה או בן משפחה שהחלים זה עתה בתקופה של 30 יום אחרונים, כמובן הוא לא נדרש לעשות בדיקות ולא נדרש להשלים בידוד מעבר לתקופת הבידוד של הילד המחלים.

אילנה גנס: הדבר הנוסף שנכנס לצו זה עטיית מסכות בהתקהלות מעל 50 איש.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני רציתי אחר כך לקבל התייחסות לדמי בידוד לפני שאנחנו עוברים לנושא הבא.

טל פוקס: בימים הקרובים תושלם האפשרות לדווח גם להורה.

טל פוקס: אנחנו נדאג לזה שיהיה אפשר לדווח בדיעבד גם על התקופה הזאת שזה חל, ועדיין לא היה אפשר לדווח, אבל זה עניין של כמה ימים עד שתושלם ההיערכות המחשובית ויהיה אפשר לדווח.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: איך הציבור יידע על השינוי?

טל פוקס: נודיע על זה.

יעל סלנט: ההורים שמחליפים ביניהם, אני רוצה לשאול גם לעניין דמי בידוד וגם לעניין תקופת הבידוד.

יעל סלנט: אם הורה מסוים נמצא עם הילד בימים 1 ו-2, הוא יכול בעצם ביום ה-7 מהיום שהוא נכנס איתו לבידוד, לבצע את הבדיקה, אבל עד אז הוא צריך להיות בבידוד.

אילנה גנס: נכון.

יעל סלנט: אם הוא מחליף עם ההורה השני, אז ההורה השני נכנס ליום 2 ואז הוא יכול לעשות את הבדיקה כאילו ביום 9 מתחילת הבידוד של הילד, אבל הם שניהם, נדרש בידוד שלהם באופן אישי ולכן הם צריכים לדווח באתר משרד הבריאות על הבידוד שלהם.

אילנה גנס: נכון.

יעל סלנט: וכל אחד מהם יקבל דמי בידוד.

טל פוקס: נכון.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אז אין חובה להורה אחד.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה יכול להיות שני הורים.

טל פוקס: כן, אבל חילוף אחד רק אפשרי.

טל פוקס: אי אפשר יומיים ככה, יומיים ככה, יומיים ככה, אז אפשרנו חילוף, אחד.

טל פוקס: המטרה של זה באמת היא לתת מענה להורים פרודים, גרושים, אבל כמובן שיכולים להשתמש בזה גם השאר.

טל פוקס: בגלל זה הגבלנו את זה לחילוף אחד.

יעל סלנט: בעצם הצו לא נותן ביטוי להגבלה לחילוף אחד.

יעל סלנט: הוא רק אומר, אם עשית את הבדיקה, אתה לא יכול לשוב ולהיות במגע - - -

טל פוקס: נכון, את צודקת שהוא לא אומר, מותר רק חילוף אחד, אבל בפועל בגלל שאתה צריך רק שבעה ימים לפחות, זאת המשמעות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: עוברים לסעיף הבא לגבי עטיית מסכות.

אילנה גנס: אנחנו כרגע נמצאים בשלב שמאוד קשה לייצר הגבלות נוספות על המשק, ולכן למרות שבאופן עקרוני פוטנציאל הדבקה הוא משמעותי ולא היינו רוצים להגביל התקהלויות, אנחנו רוצים להוסיף פה עוד לפחות איזושהי שכבת הגנה לדברים שכבר מתרחשים.

אילנה גנס: אם מדובר באיזשהו אירוע שיש בו התקהלות, גם אם היא בשטח פתוח, אנחנו יודעים גם מדיווחים אפידמיולוגים ממחקרים ומחקרי תצפיות שגם בשטח פתוח יש סיכון לא מבוטל להדבקה, במיוחד ככל שאנחנו מדברים על ווריאנט בעל פוטנציאל מידבקות יותר גבוה, ולכן ההמלצה שלנו בעצם להוסיף חובת עטיית מסכה בהתקהלויות מעל 50 איש לפחות על מנת לצמצם את הסיכון להדבקה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בשטח מוגדר 50 איש?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בשטח שהוא מסוים או שבכלל ברחוב?

אילנה גנס: מדובר על התארגנות סדורה.

אילנה גנס: ברור שאם אתה הולך ברחוב, לא מצופה מאנשים כמובן להתחיל לספור כמה אנשים יש לידו.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: עדיף בנוסח של הצעת החוק להוסיף התקהלות בהתקהלות סדורה.

יעל סלנט: הבעיה היא שאי אפשר.

יעל סלנט: הצו הזה מבחינה משפטית הוא בא לוועדה, הוא כבר פורסם, הוא כבר בתוקף מה-30 כמו שיושבת-הראש אמרה, אבל מבחינת הסמכות של הוועדה, הוועדה יכולה לאשר את הצו כולו או חלקו.

יעל סלנט: היא יכולה לא לאשר חלקים מסוימים או לא לאשר אותו או להגביל את תקופת תוקפו, אבל אין לנו את היכולת להיכנס ולשנות את המילים.

יעל סלנט: אני גם חושבת שכן נדרשת פה הבהרה של המשטרה.

יעל סלנט: דיברנו על זה גם בשיחות המקדימות וזה עלה כאן גם בדיונים הקודמים.

יעל סלנט: כשהוכנסה חובת עטיית המסכות בהתקהלות מעל 100 איש, בדיונים הקודמים לפני כמה חודשים, הייתה חובה כזאת והיא ירדה, ואז באמת הוועדה הייתה מאוד מוטרדת מהשאלה איך אני יודעת שאני לא נקלעת בעל כורחי להתקהלות כזאת למשל בתחנת אוטובוס, למשל במקומות שבהם ההתארגנות היא לא התארגנות מסודרת.

יעל סלנט: זה לא אצטדיון, זה לא מגרש כדורגל וזה לא אולם קולנוע לצורך העניין.

יעל סלנט: אני חושבת שמאוד חשוב שתהיה כאן הבהרה של נציגות המשטרה על איך הדבר הזה אמור להיאכף גם מבחינת נהלי האכיפה, כי גם בזמנו לא נחה דעתה של הוועדה מהסיפור הזה.

טל פוקס: עו"ד אורי בוצ'מינסקי מהמשטרה נמצא בזום?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אפשר להעלות אותו?

אורי בוצ'מנסקי: עו"ד אורי בוצ'מינסקי מהייעוץ המשפטי של המשטרה.

אורי בוצ'מנסקי: כפי שכבר נאמר כאן, החובה לעטות מסכה חלה בהתקהלויות של מעל 50 אנשים בשטח פתוח.

אורי בוצ'מנסקי: מבחינת ההנחיות של מינהלת האכיפה לגורמים האוכפים, אגב, גם לשוטרים וגם לרשויות המקומיות, האכיפה תתבצע רק במצב שבו מדובר בהתקהלות שעולה באופן ברור וודאי מעל 50 אנשים.

אורי בוצ'מנסקי: כמובן שאין כוונה לאכוף במקרים הגבוליים שבהם לא ידוע ולא ברור אם מדובר ב-50 אנשים, ב-60 אנשים, אלא האכיפה של החובה לעטות מסכה בשטחים פתוחים תתבצע או מתבצעת רק בהתקהלויות שמספר המשתתפים בהם עולה באופן ברור מעל 50 אנשים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: למשל לוויות.

אורי בוצ'מנסקי: נתנו כאן את הדוגמה של אירועי ספורט שבהם ברור ואנחנו יודעים כמה צופים נכנסו למגרש.

אורי בוצ'מנסקי: זה דוגמה אחת.

אורי בוצ'מנסקי: יכול להיות גם במקרים אחרים.

יעל סלנט: גם כתוב בצו שבע

יעל סלנט: צם תנאי לאכיפה לפי מה שאנחנו מבינים זה כן איזושהי התראה מצד אותו פקח או שוטר לפני מתן הקנס.

אורי בוצ'מנסקי: בצו נוספה חובה שהייתה גם בפעם הקודמת שהייתה את החובה לעטות מסכה בהתקהלויות בשטחים פתוחים.

אורי בוצ'מנסקי: חובה של הגורם האוכף להודיע על החובה לעטות מסכה ומשמעות אי עטיית המסכה במקום.

אורי בוצ'מנסקי: צריך לזכור שהדבר הזה נכתב בצו.

אורי בוצ'מנסקי: העבירה, אי עטיית מסכה קבועה בפקודת בריאות העם ולכן מתן ההודעה הוא לא תנאי לקיומה של העבירה.

אורי בוצ'מנסקי: העבירה יכולה להתקיים גם אם לא ניתנה הודעה כזאת על ידי הגורם האוכף.

יעל סלנט: דפקטו אתם לא אמורים לפי מה שאנחנו מבינים מבחינת נהלי אכיפה שלכם, לבצע אכיפה במקום שבו לא הזהרתם, גם אם מתגבשת העבירה, שזה מאוד בעייתי כי אדם יכול למצוא את עצמו בעל כורחו בהתקהלות כזאת.

יעל סלנט: תתגבש לגביו עבירה מהסוג הזה.

יעל סלנט: אולי יוטל עליו גם אפילו קנס והוא בכלל לא יכול לדעת.

יעל סלנט: בניגוד להתקהלות של עשרה אנשים שאתה רואה בעין שיש עשרה אנשים, כשיש 50 איש אין לך שום דרך לדעת שסביבך 50 איש או 48 איש או 60 איש, ולכן אני חושבת שההבהרה הזאת שלכם שזה רק בהתקהלויות שהן ברורות מאוד, גדולות מאוד או במקרים שהם גבוליים אחרי שנתתם התראה, אני חושבת שזאת הבהרה שהיא הכרחית.

אורי בוצ'מנסקי: כפי שאמרתי גם בתחילת דבריי, האכיפה מתבצעת במצב שבו ההתקהלות, מספר המשתתפים בה עולה באופן ברור וודאי מעל 50 אנשים.

אורי בוצ'מנסקי: גם במקרים האלה אמורה להינתן הודעה וניתנת הודעה.

אורי בוצ'מנסקי: נתתי דוגמה של משחקי כדורגל, אז גם שם ניתנת הודעה.

אורי בוצ'מנסקי: זה כרגע המצב.

אורי בוצ'מנסקי: זה גם היה המצב כשהייתה חובה כזאת לפני מספר חודשים.

יעל סלנט: מבחינת נתוני האכיפה של העבירה הקודמת, יש לכם נתונים?

אורי בוצ'מנסקי: העבירה היא אותה עבירה.

אורי בוצ'מנסקי: העבירה היא אי עטיית מסכה והיא כבר בפקודת בריאות העם.

אורי בוצ'מנסקי: אין עבירה של אי עטיית מסכה במקום סגור ואי עטיית מסכה בהתקהלות.

אורי בוצ'מנסקי: מבחינת נתוני קנסות, כן יש לי.

אורי בוצ'מנסקי: התיקון הזה נכנס לתוקף ביום חמישי, ומיום חמישי ניתנו 2,387 קנסות בגין אי עטיית מסכה.

אורי בוצ'מנסקי: אני לא יודע לומר ולפלח כמה מתוכם היו בשטחים פתוחים וכמה במקומות סגורים.

יעל סלנט: זה נתון שהוא פחות רלוונטי אם אי אפשר לעשות את הפילוח בין הפנים לבין החוץ.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: את מציעה כיועצת משפטית לדחות את הסעיף הזה?

יעל סלנט: זה להחלטת הוועדה.

אורי בוצ'מנסקי: המשמעות של דחייה של הסעיף, בעצם הביטול שלו מיום חמישי למעשה, זה אומר שאנחנו נצטרך לבטל את כל הקנסות שניתנו בגין אי עטיית מסכה מיום חמישי, כי אנחנו לא יכולים לפלח, אלא אם ניכנס לכל קנס ונקרא את דברי ההסבר של השוטר.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לאיזה תוקף נכנס הצו?

יעל סלנט: הצו הזה נכנס לתוקף כמו שאמרנו, כבר ב-30, ויכול להיות ניתנו על בסיסו דוחות.

יעל סלנט: אנחנו לא יודעים כי הוא לא יודע לפלח.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: עד מתי?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מה האורך?

יעל סלנט: כרגע הצו בתוקף עד ה-7 בינואר, אבל חשוב להגיד שהוא מוארך מאליו, זאת אומרת שאם לא מגבילים את הזמן של ההוראה הזאת, אז היא תמשיך לחול כל עוד הצו חל.

טל פוקס: אני גם אציין שאנחנו עובדים על הארכה ותהיה הארכה בחודש.

טל פוקס: תתפרסם בזמן הקרוב.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בלי דיון נוסף.

טל פוקס: הארכות לא צריכות להגיע, רק שינויים של העבירה הפלילית, לכן באמת ככל שלא נשנה את זה, אז זה לא יגיע לכאן.

יעל סלנט: אני חושבת שאולי באמת, אילנה, אם את יכולה לחדד יותר מה ההצדקה האפידמיולוגית לעטיית מסכות בשטחים פתוחים, זה יוכל לעזור לדיון.

אילנה גנס: אז קודם כל אנחנו רואים שיש לא מעט אירועים של התקהלויות כמו למשל אירועים מתוכננים בעלי אופי דתי או התקהלויות בשטח פתוח, אם זה מסיבות, ששם אין לנו כרגע הגבלת התקהלויות בשטח פתוח, כולל מקומות שבעצם מתקיימת בהם פעילות בתו ירוק, אבל גם זה לא מתקיים בתנאים של תו ירוק, ברגע שאנחנו נמצאים בסיטואציה שיש התקהלות של אנשים ששוהים בקרבה אחד לשני ויש קושי לשמור על מרחק אישי מספיק גדול, יש סיכון להדבקה ולכן שם בעצם ההמלצה שלנו כרגע, כל עוד לא ניתן להגביל התקהלות, לייצר לפחות איזושהי שכבת הגנה נוספת שהיא בעצם מסכה, שהיא הרבה פחות פוגענית בהשוואה להגבלת התקהלויות, שאנחנו מבינים שיש לה אופי יותר משמעותי מבחינת הגבלה על האוכלוסייה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נמשיך במצגת.

אילנה גנס: הנושא האחרון בצו זה המרה של סוג הבדיקה לקיצור בידוד.

טל פוקס: רק אני אחדד את החלק המשפטי.

טל פוקס: לפני זה חשוב לציין את סעיף 2(יב) שעדיין קיים בצו.

טל פוקס: הסעיף הזה איפשר במקרה של גילוי של ווריאנט מסוכן, רק במקרה הזה ובעוד מקרים פרטניים נוספים כמו טיסה, אבל רק במקרה הזה לשלוח אדם שהוא מחוסן או מחלים לבידוד, וגם זה על ידי הוראה פרטנית, כלומר לא היה ניתן לתת הוראה גורפת לציבור לעשות בדיקה, להיכנס לבידוד עד תוצאה של בדיקה, אלא רק באופן פרטני ובמקרה שאנחנו זיהינו שלאותו אדם יש חשד לפחות שיש לו ווריאנט מסוכן.

טל פוקס: השינוי כאן, ועוד מעט אילנה תסביר למה הוא היה נדרש, זה יצירה של סעיף חדש שאומר באופן גורף, כל אדם שהוא מחוסן או מחלים ונחשף לחולה בארץ, ללא קשר לאיזה זן ובאיזה ווריאנט החולה הזה חולה, אותו אדם צריך לעשות בדיקה מהירה בתחנת בדיקה רשומה, והוא בבידוד עד שהוא עושה את הבדיקה הזאת ומקבל בה תוצאה שלילית.

טל פוקס: זאת בדיקת אנטיגן, אז הזמן הוא מאוד קצר מהרגע שהוא גילה את זה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מה זה קצר?

טל פוקס: זאת בדיקה שלוקחת כרבע שעה.

אילנה גנס: עם תוצאה במקום.

טל פוקס: כן, תוצאה שלה, מהרגע שביצעת את הבדיקה ועד שקיבלת את התוצאה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הבנתי, גם למחלימים וגם למחוסנים של שתיים-שלוש מנות - - -

אילנה גנס: כל מי שבעצם זכאי לתו ירוק לצורך העניין, שהוא מוגדר מבחינתנו מוגן, זה יכול להיות מחלים או מחוסן, בהתאם לפרוטוקול ולהגדרת מחלים שלנו, של משרד הבריאות, בעצם יכול לקצר בידוד עם קבלת תוצאה שלילית בבדיקת אנטיגן שהתוצאה שלה מתקבלת במקום.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ברשותכם, אני מנצלת את הפורום.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הבן שלי אתמול קיבל SMS ממשרד הבריאות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הוא מחוסן שתי מנות, בן 15, שהוא ב-29 לדצמבר נחשף והיה בקרבה למאומת קורונה ועליו לבצע בדיקתPCR בלי להיכנס לבידוד.

אילנה גנס: אז יכול להיות שעבר כבר מעל שישה חודשים מאז שהוא קיבל את המנה השנייה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לא, לא, הוא עשה ב-31 באוגוסט, כלומר ארבעה חודשים.

טל פוקס: צר לי, אבל כנראה שזה אומר שיש תקלה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ההודעות האלה מטעות את הציבור.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני לא היחידה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש לנו אלפי אנשים שמקבלים הודעות מטעות.

טל פוקס: אני מניחה שהוא קיבל את זה ב-29, נכון?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לא, קיבל אתמול, ב-2 בינואר.

טל פוקס: זה תקלה ואנחנו נבדוק אותה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כי זה מאוד מטעה.

טל פוקס: את צודקת לגמרי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני לפני הדיון דיברנו עם היועצת המשפטית, ואמרתי, איך זה יכול להיות?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה אנטיגן או PCR?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אין מידע ברור להורים.

טל פוקס: התשובה היא אנטיגן בתחנת בדיקה מוסדי, ואת צודקת אם יש איזו טעות.

אילנה גנס: ככה זה מפורסם גם באתר של משרד הבריאות.

טל פוקס: אנחנו נבדוק את זה ונפעל לתקן את זה.

יעל סלנט: העניין הוא שזה באמת נכון שהציבור מקבל לפעמים הוראות סותרות, ועוד יותר מזה אני רוצה לשאול, אני בעצם מבינה שהמחוסן, כלומר מי שיש לו תעודה בתוקף, מחלים או מחוסן, הוא לא יוכל לבחור יותר.

יעל סלנט: אם המשפחה כמשפחה נחשפת לחולה מאומת, יצטרכו לעמוד בשני תורים.

יעל סלנט: הילדים יעמדו בתור ל- PCRוההורים לאנטיגן.

יעל סלנט: זה נשמע הזוי.

יעל סלנט: מסביבנו אנחנו שומעים על אנשים שעומדים שלוש וארבע שעות בתור, אז הם יצטרכו לעמוד שלוש וארבע שעות בתור ל-PCR ושלוש וארבע שעות בתור לאנטיגן?

יעל סלנט: זה פשוט לא עושה שכל.

יעל סלנט: חשוב לנו להבין למה בעצם המגבלה הזאת שהיא מאוד מקשה על הציבור?

אילנה גנס: אני מבינה את הקושי.

אילנה גנס: שוב, לפחות לגבי תחנות אנטיגן, כרגע אנחנו נמצאים במצב שהפריסה בהרחבה מאוד מהירה עם תוספת של עוד תחנות ועוד עמדות בדיקה נוספות בשביל לקצר תורים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נכון לעכשיו זה רק מד"א מבצעת?

אילנה גנס: לא.

אילנה גנס: הנה, בדיוק הגענו לסעיף של בדיקות.

אילנה גנס: ברשותכם, אני אציג בצורה מסודרת גם את מערך ה-PCR וגם בדיקות האנטיגן.

יעל סלנט: וגם את הרציונל בזה שבעצם לא מאפשרים לתא משפחתי אחד שנחשף לעשות בדיקה בצורה נוחה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נכון.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ההורים מחויבים ב-PCR וילדים אנטיגן, אז מחכים בשני תורים שונים.

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: אני מבינה את הקושי.

אילנה גנס: הסיבה שאנחנו לא יכולים כרגע לאפשר לבחור לבן אדם סוג בדיקה שהוא רוצה לעשות, גם אם הוא רשאי עקרונית לעשות בדיקת אנטיגן אבל בוחר PCR, אנחנו כרגע מדברים על משק שהוא כבר היום כשאנחנו עדיין על מספר מאומתים שעוד לא חצה את הרף של 10,000, מגיעים לכמעט קצה גבול יכולת עליון שלו.

אילנה גנס: נכון להיום במדינת ישראל היכולת שלנו לעשות כ-170,000 בדיקות ביממה.

אילנה גנס: מה שמגביל אותנו זה כמובן בעיקר המעבדות.

אילנה גנס: יכולות דיגום אנחנו יכולים להרחיב מעבר לזה.

אילנה גנס: יש לנו יכולת גם על בסיס צוותים של פקע"ר וגם על בסיס דוגמים מחברות נוספות, אבל המגבלה העיקרית שלנו, שכרגע אין לנו עוד מעבדות שיכולות לעשות את הבדיקות האלה.

אילנה גנס: אם ניקח יותר בדיקות, פשוט משך הזמן שייקח עד שנקבל תוצאה, הוא כבר יהיה כל כך ארוך שזה כבר לא יהיה אפקטיבי, לכן כרגע היכולת שלנו כפי שאתם רואים גם בשקף, כ-170,000 בדיקות עם לוחות זמנים של 24 שעות עד לקבלת תוצאה, כאשר עד 6 בינואר אנחנו נעלה ליכולת מקסימלית של כ-200,000 בדיקות, שבהן אנחנו אומרים מראש שפרק הזמן שייקח לנו עד שנוכל לשחרר תוצאות צפוי להגיע עד 36 שעות, כי באמת המגבלה שלנו היא מעבדות.

אילנה גנס: אין לנו עוד מעבדות במדינת ישראל שיכולות לבדוק.

אילנה גנס: הוספנו לאחרונה עוד מעבדה שהוסיפה יכולת.

אילנה גנס: אתם יכולים לראות כאן את הפילוח של משק בדיקות PCR נכון ללפני יומיים, אבל בעצם אנחנו כבר היום במספרים הרבה יותר גדולים.

אילנה גנס: המסה העיקרית זה דיגום של פקע"ר שדוגם כ-70% מכלל בדיקות ה-PCR במדינת ישראל נכון לעכשיו, וכ-30% מבוצע על ידי הקופות.

אילנה גנס: סך הכול כ-170,000 עד 180,000 כולל בתי חולים.

אילנה גנס: זה באמת מספרים שהם מקסימליים מבחינת יכולות.

אילנה גנס: אנחנו כרגע נמצאים כבר באחוזים מאוד גבוהים.

אילנה גנס: את היכולות של הקופות אנחנו מנסים לשמור בעיקר לאוכלוסייה מבוגרת, לאוכלוסייה שיש לנו בעיקר אינדיקציות קליניות לדגום אותם, ולא לכל מי שצריך לקצר בידוד.

אילנה גנס: את מרבית האנשים שרוצים לעשות בדיקה גם לקיצור בידוד, למשל חוזרי חו"ל, אנחנו מעדיפים לנתב למסלולים של פקע"ר, של מתחמי דיגום עירוניים.

אילנה גנס: כמובן יכולים לעשות גם בקופות, אבל הקופות, בעצם מראש המספרים שם, אתם יכולים לראות, כל הקופות יחד יכולות להגיע לכ-50,000 בדיקות סך הכול במעבדות שלהם.

אילנה גנס: עוד כ-10,000 בתי חולים שמרביתם בעצם משמשים את בתי החולים לדיגום עצמי, אם זה דיגום צוותים, דיגום מאושפזים, בדיקות שהם עושים לפונים לחדר המיון, שאנחנו כרגע בעליית תחלואה מאוד משמעותית שמגיעה גם לחדרי המיון, ולכן זה לא משהו שמשמש אותנו לצורך דיגום חיצוני.

אילנה גנס: אנחנו כמובן נעזרים גם בהם במקרים שבהם אנחנו מגיעים לקצה, אבל צריך להבין שהמערך הזה לצערנו הוא מוגבל ואין לנו יכולת להתרחב מעבר ל-170,000 עד 200,00 בדיקות, שוב, שהמשמעות שאנחנו מעריכים גם את משך הזמן שייקח לקבל את התוצאה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש עניין נוסף באתרי הבדיקות האלה, כי לאתרים האלה מגיעים אנשים שכן מאומתים וגם אלה שחוששים ואלה שרק רוצים לקצר את תקופת הבידוד.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מי מפקח על הצפיפות של האנשים בתורים?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כולנו היינו לפחות פעם אחת או פעמיים באתרים האלה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש סדרנים, אבל לא כל הסדרנים באמת עושים את הסדר.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש צפיפות וראיתי תמונות ברשתות החברתיות, אנשים מפרסמים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ממש עומדים צפוף, אחד נושף לעורף של השני.

אילנה גנס: נכון, אז קודם כל מרבית העמדות של פקע"ר הן עמדות דרייב אין ששם אין לנו את הבעיה הזאת ואין פוטנציאל מגע בין אנשים.

אילנה גנס: עמדות הוולקינג שאנחנו באמת מכירים אותם, הן באמת יותר בעייתיות ולכן המטרה שלנו כרגע גם להרחיב ולהוסיף את כמות הדיגומים ולהרחיב פריסה.

אילנה גנס: אני יכולה להגיד, אני גרה בראשון לציון.

אילנה גנס: אני רואה שרק בשבוע האחרון נוספו שם עוד עמדת דרייב אין נוספת ועוד שתי עמדות וולקינג בשביל להגדיל את הפריסה ולא לצופף את כל האנשים באותן עמדות שהיו קיימות, כך שגם הפריסה והרחבה של מספר נקודות הדיגום, גם זה בעלייה ואנחנו מנסים להרחיב את זה.

אילנה גנס: שוב, היכולות של PCR הן מוגבלות.

אילנה גנס: לגבי אנטיגן, אתם יכולים לראות כאן בעצם את התמונה של בדיקות אנטיגן יומיות עם הקפיצה של שלושה הימים אחרונים, בעצם מאז שאנחנו אפשרנו למחוסנים ומחלימים לבצע בדיקת אנטיגן לצרכי קיצור בידוד.

אילנה גנס: מספר הבדיקות שילש את עצמו תוך מספר ימים.

אילנה גנס: אם קודם עמדנו על ממוצע של כ-15,000 בדיקות אנטיגן ביום בפריסה ארצית, תוך כמה ימים הגענו למעל 45,000 בדיקות ונבדקים בעמדות האלה, והמספר הזה רק צפוי ללכת ולעלות.

אילנה גנס: חשוב לציין מבחינת פריסת מערך אנטיגן, כרגע יש לנו חמישה ספקים שנמצאים באזור המרכז, כי שם בעצם נמצאת מסה קריטית של אוכלוסייה.

אילנה גנס: בנוסף יש לנו גם את מד"א שפרוס בעיקר בצפון ובדרום, בעיקר בפריפריה.

אילנה גנס: נכון להיום אנחנו עומדים על כ-265 נקודות דיגום בארץ, כאשר בכל תחנה בממוצע יש שתי עמדות ללקיחת דגימות, כלומר סדר גודל של כ-460 עמדות דיגום בפריסה ארצית, והיכולות האלה צפויות לעלות.

אילנה גנס: נכון להרגע אנחנו יכולים להגיע אפילו עד ל-100,000 בדיקות אנטיגן על בסיס כלל הספקים הקיימים פלוס חוזים חדשים שאנחנו מנסים לייצר, שצפויים להיות כבר פעילים תוך מספר ימים.

אילנה גנס: מבחינת סוגיית מימון, חשוב שתכירו.

אילנה גנס: בעצם התחנות האלה עדיין ממשיכות לתת מענה לאנשים שצריכים בדיקה לצרכי תו ירוק.

אילנה גנס: הבדיקה הזאת לצרכי תו ירוק עדיין במימון עצמי.

אילנה גנס: מי שזכאי למימון ציבורי לבדיקת אנטיגן, זה כמובן ילדים בגילאי 3 עד 12, זה לא השתנה, וכמובן גם אותם מחוסנים ומחלימים שאנחנו מפנים אותם לבדיקת אנטיגן כחלופה ל-PCR, שגם הבדיקה הזאת היא בדיקה במימון ציבורי ואנשים לא נדרשים לשלם.

יעל סלנט: איך בעצם נעשית ההפניה?

יעל סלנט: בנקודת הקצה בבדיקת האנטיגן, איך יודע הדוגם שמדובר במישהו - - -

טטיאנה (טניה) מזרסקי: חייב לשלם או לא לחייב לשלם.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מי מחליט?

יעל סלנט: היו הרבה מאוד פרסומים בתקשורת על קושי עם הנושא הזה של המימון, ולכן השאלה הזאת נשאלת.

אילנה גנס: מציגים תו ירוק.

אילנה גנס: ברגע שיש תו ירוק, הם עושים בכל מקרה בנקודה זיהוי של בן אדם לצורך ביצוע לקיחת דגימה, וככה הם בעצם יודעים שמדובר באדם שהוא מחוסן/מחלים ולא גובים ממנו תשלום, ואנחנו בעצם עושים את ההתחשבנות לאחר מכן מול הספק.

יעל סלנט: בנוגע לשאלה הקודמת, אין דרך להתמודד מבחינת הקושי של המשפחות שבאות ונבדקות כמשפחה?

יעל סלנט: זה נשמע כמו הכבדה מאוד משמעותית על הציבור.

טל פוקס: אולי צריך להגיד למה לא אפשרנו באמת את הבמקביל.

אילנה גנס: הסיבה שלא אפשרנו במקביל, כי בעצם אם אנחנו נאפשר לאנשים שיכולים לעשות אנטיגן, לעשות בדיקת PCR, אנחנו לא נוכל לעמוד במספרים האלה.

אילנה גנס: זאת הסיבה העיקרית.

יעל סלנט: הבעיה היא יותר רצינית כי הילדים נמצאים בבידוד וצריכים PCR, וההורים שלהם לא יכולים לעזוב אותם כדי ללכת לעשות באופן נפרד בדיקת אנטיגן שהיא גם לא תמיד בדרייב אין ואז הילדים יכולים להיות באוטו, כלומר לפעמים פשוט אין דרך לעשות את הבדיקה הזאת.

יעל סלנט: השאלה איך אתם מתמודדים עם הקושי הזה?

אילנה גנס: אנחנו ננסה לחשוב על איך אפשר לתת פתרון ספציפית לנישה הזאת, אבל עוד פעם, אין לנו כדרך - - - .

יעל סלנט: כרגע לפי הצו, אף אחד לא ישחרר אותם מבידוד.

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: היום

אילנה גנס: PCR לא משחרר אותך מבידוד.

טל פוקס: לא יהיה לנו איך לזהות אם מדובר באדם שהוא צריך גם להשגיח על הילדים או לא וככה לתת את האפשרות לעשות PCR או לא.

טל פוקס: אמנם תהיה הכבדה על משפחות וזה ברור שזה מכביד על משפחות, הסיטואציה הזאת.

טל פוקס: אם מערך ה- PCRיקרוס, אז ההכבדה על כולנו תהיה הרב יותר גדולה כי התשובות לא יגיעו, ואנשים תלויים בתשובות האלה כדי לצאת מבידוד.

טל פוקס: בסוף המטרה היא למנוע הכבדה על הציבור.

טל פוקס: צריך להבין שהמטרה שלנו בסוף זה למנוע הכבדה מיותרת על הציבור.

טל פוקס: הדבר השני זה באמת קיצור התורים.

טל פוקס: ככל שנגיע למצב של תור נורא מהיר, אנחנו מקווים שההכבדה הזאת תהיה מצומצמת יחסית ובאמת לא תכביד יותר מדי.

יעל סלנט: נכון, אבל אנחנו גם מבינים שאנחנו עוד לא שם, עוד לא במצב שבדיקת אנטיגן לוקחת מספר דקות.

יעל סלנט: הדיווחים הם לא על מספר דקות אלא על הרבה יותר מזה.

אילנה גנס: הקושי לציבור הוא מובן ואנחנו באמת מנסים לעשות חשיבה איך להקל עליו בכל דרך שהיא, אבל זה חשוב להבין שאנחנו בעצם באירוע שהוא שונה.

אילנה גנס: אנחנו לא נחשפנו לאירוע שמאופיין בכזאת עלייה מהירה בקצב תחלואה.

אילנה גנס: יכול להיות שאנחנו נגיע כמו במדינות אירופה וארצות הברית, למצב שגם אנשים שרוצים להיבדק, פשוט לא יוכלו להיבדק באותו יום.

אילנה גנס: יכול להיות שייקח כמה ימים עד כשהם יבדקו.

אילנה גנס: אנחנו כבר עושים חשיבה קדימה איך אנחנו עושים את זה.

אילנה גנס: אם עד עכשיו בעצם הגדרה של החלמה הייתה אך ורק על בסיס PCR, יכול להיות שבמידה ונמשיך לעלות בקצב ומערך ה-PCR לא יוכל לתת מענה, אנחנו נשנה מדיניות ונוכל להכיר גם באנטיגן כבדיקה אבחנתית כמו שזה קורה בחלק מהמדינות.

אילנה גנס: אנחנו כרגע כבר בהסתכלות קדימה לכל הכיוונים איך אפשר לתת מענה לציבור בצורה מיטבית לאור חוסר היכולת באמת.

אילנה גנס: אף מדינה בעולם היום, גם באירופה, לא מסוגלים לעמוד במספרים האלה.

אילנה גנס: הם מדווחים על זה.

אילנה גנס: גם בריטניה וגם גרמניה עברו את ה-200,000 מאומתים יומי, וארצות הברית מעל 500,000 מאומתים יומי, כאשר הם מבינים שבפירוש המגבלה במספר המאומתים היא פשוט כמות בדיקות.

אילנה גנס: מספר המאומתים האמיתי מוערך כהרבה יותר גבוה.

אילנה גנס: פשוט לא ניתן להגיע לאבחון מעבדתי מדויק בשביל לקבוע את ההחלמה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הבדיקות המהירות, מה מידת המהימנות שלהם?

אילנה גנס: בדיקות מהירות, היתרון שלהן קודם כל זה סגוליות מאוד גבוהה, כלומר בן אדם שיוצא חיובי באנטיגן, הסבירות שהוא ייצא חיובי גם ב-PCR היא מעל 95%.

אילנה גנס: בדיקה חיובית נותנת לנו אינדיקציה מאוד טובה להדבקה, ואנחנו אכן ברוב המצבים מאמתים את זה באמצעותPCR .

אילנה גנס: גם במצב קודם, בן אדם שהיה יוצא חיובי בעמדת אנטיגן, המערכת הייתה מקימה עליו בידוד באופן אוטומטי.

אילנה גנס: הוא לא יכול היה להסתובב עד שהוא לא היה עושה בדיקת PCR.

אילנה גנס: הבעיה היותר משמעותית עם אנטיגן זה הרגישות שהיא יותר נמוכה בהשוואה ל-PCR.

אילנה גנס: היא נעמדת על סדר גודל של כ-65% בבן אדם שהוא אסימפטומטי לחלוטין, כלומר יש סיכוי לא קטן שבן אדם אחר כך בעצם יתגלה כמאומתת ולא נזהה אותו בבדיקת אנטיגן, ולכן אנחנו מעדיפים את הבדיקה הזאת, להשתמש בה באוכלוסייה שמראש הסיכון שלהם להדבקה הוא יותר נמוך, שהם מחוסנים ומחלימים.

אילנה גנס: גם אם פספסנו אותם, אנחנו מבינים שהפעם אנחנו לא נוכל לסגור הרמטית את התפשטות התחלואה.

אילנה גנס: אנחנו נראה התפשטות תחלואה.

אילנה גנס: אנחנו כבר רואים אותה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אם אפשר שתי שאלות, הבהרה לעצמי מה שנקרא.

אלינה ברדץ' יאלוב: אם אתה נחשפת למאומת, אתה כרגע יכול לעשות אנטיגן, לא משנה עם איזה תוצאה.

אלינה ברדץ' יאלוב: לאלה שהם עם תו ירוק, זה אומר שזה בחינם?

אילנה גנס: נכון.

אלינה ברדץ' יאלוב: אלה שהם בלי תו ירוק, בזמנו זה היה PCR חינמי.

אלינה ברדץ' יאלוב: כרגע זה בתשלום, אם אני מבינה נכון?

אילנה גנס: לא, PCR לא היה חינם לצורכי תו ירוק.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, לא, אני אומרת לצורך החשיפה עם המאומת.

אלינה ברדץ' יאלוב: זה היה חינמי.

אילנה גנס: כן, בוודאי.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז עכשיו אנטיגן הוא בתשלום לכל אלה שאין להם תו ירוק והם נחשפו לחולה מאומת.

אילנה גנס: לא, אבל מי שנחשף לחולה מאומת והוא לא מוגן, הוא צריך לעשות PCR.

אילנה גנס: הוא לא יכול לעשות אנטיגן.

אילנה גנס: אנטיגן זה רק מחוסנים/מחלימים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: רק לבעלי תו ירוק.

אלינה ברדץ' יאלוב: הבנתי.

אילנה גנס: למי שלא מחוסן או לא מחלים, בדיקת אנטיגן היא לצרכי תו ירוק.

אלינה ברדץ' יאלוב: את זה פספסתי ולכן היה לי קושי פה להבין.

אילנה גנס: ולכן היא בתשלום.

אילנה גנס: אם הוא נחשף או חזר מחו"ל, הוא נדרש לעשות PCR.

אילנה גנס: אגב PCR, אנחנו השארנו גם גורף לחוזרי חו"ל בגלל היכולת אחר כך לרצף דגימות חיוביות, כך שחוזרי חו"ל בכל מקרה ימשיכו לעשות בדיקות PCR.

אלינה ברדץ' יאלוב: שאלה שנייה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אתמול דווחתי שהאתר של מד"א קרס.

אלינה ברדץ' יאלוב: קיבלתי כמה וכמה פניות אליי.

אלינה ברדץ' יאלוב: גם אני בעצמי ניסיתי לבדוק האם זה נכון, ואכן פשוט לא עבד.

אלינה ברדץ' יאלוב: האם מטפלים בזה?

אלינה ברדץ' יאלוב: האם אתם יודעים משהו על זה?

אלינה ברדץ' יאלוב: אתמול אני קיבלתי כמה פניות בצוהריים.

אלינה ברדץ' יאלוב: בערב ניסיתי בעצמי לבדוק האם זה נכון, וזה אכן היה נכון מבחינתי לפחות, מבחינת הטלפון שלי.

אילנה גנס: לאותו רגע שבדקת.

אילנה גנס: אני יודעת בוודאות שכרגע לאור ההרחבה של מספר תחנות דיגום, יכול להיות שהם גם השביתו את האתר באופן זמני כי הוספנו המון נקודות פריסה נוספות וגם קישור לזימון תורים.

אילנה גנס: היום גם מד"א מאפשר לזמן תור מראש לבדיקת אנטיגן.

אלינה ברדץ' יאלוב: על זה דובר.

אילנה גנס: לכן יכול להיות שהאתר היה בתחזוקה בגלל שינויים בפריסה.

אילנה גנס: נכון לאתמול נוספו מעל 30 תחנות דיגום נוספות רק של מד"א, ונוסף ספק חדש שנכנס לפעולה בעוד יומיים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אבל אתם עוקבים על זה שהם מעלים את זה בחזרה?

אילנה גנס: כן.

אילנה גנס: בכל מקרה כל אתרי הדיגום שהם מאושרים, מפורסמים באתר משרד הבריאות.

אילנה גנס: חשוב לציין שבדיקת אנטיגן מוסדית, הכוונה היא לבדיקה בתחנה מפוקחת של ספק שאושר על ידי משרד הבריאות, שיודע לשדר לנו תוצאה אחרת.

אילנה גנס: בן אדם שעושה בדיקה ביתית שהוא קונה באופן עצמאי, מן הסתם לא יכולה לשחרר אותו מבידוד כי זה לא ממומשק למערכות מידע שלנו.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה רבה.

יעל סלנט: מבחינת המהימנות של בדיקות אנטיגן שנעשות בתחנה מוסדית, זה אותה מהימנות שיש לבדיקה ביתית לצורך העניין?

אילנה גנס: חלק מהערכות זה אותן ערכות שאפשר לרכוש אותן גם באופן עצמאי לבדיקה אישית, אבל יש פה גם הרבה מאוד אלמנטים שקשורים למיומנות דיגום.

אילנה גנס: צריך לדעת לקחת את הדגימה בצורה נכונה.

אילנה גנס: לא כולנו מיומנים בלעשות את הבדיקה, ולכן הדוגמים שעובדים בעמדות שלנו זה דוגמים מוסמכים שעברו הכשרה ורישוי פרסונלי ממש אחד-אחד.

יעל סלנט: תיארת שיכול להיות שהדגימה תצא שלילית ובאמת הבן אדם הוא חיובי, והאנשים האלה יכולים להסתובב בקרבנו מבחינת הפצת התחלואה.

יעל סלנט: מה בעצם המחשבה של משרד הבריאות מאחורי הדבר הזה?

אילנה גנס: קודם כל אנחנו מבינים שלא נוכל לאתר את כל מקרי התחלואה, ולכן המדיניות שונתה מראש לאוכלוסייה שמראש הסיכון שלהם להדבקה, וגם אם נדבקו בעצמם, הם פחות מדבקים.

אילנה גנס: אנחנו יודעים שאנשים מחוסנים/מחלימים, גם אם הם נדבקו, הסיכון שלהם להדביק אחרים הוא יותר נמוך ולכן בלית ברירה, ברור לנו שזה מצב שהוא זמני.

אילנה גנס: זה סוג של הוראת שעה מבחינתנו מבחינה בריאותית.

אילנה גנס: אין ספק שבדיקת PCR היא בדיקה הרבה יותר מדויקת, הרבה יותר טובה, אבל כל עוד אין לנו יכולת לעשות אותה לכולם כמו שעשינו בעבר, אנחנו צריכים לתעדף ולנתב חלק מהבדיקות למערך האנטיגן באופן זמני.

יעל סלנט: בעצם את אומרת עכשיו שאתם רואים בזה כהוראת שעה, אבל מה שנמצא כאן זה כמו שאמרנו קודם, זה לקבוע הוראה שהיא קבועה בצו.

אילנה גנס: כרגע היא קבועה בצו כי אנחנו לא יודעים כמה זמן הגל הזה יימשך.

יעל סלנט: היא לא הוראת שעה.

אילנה גנס: זה מצב שהוא זמני.

אילנה גנס: גם אם נגיע למצב שנכיר בהחלמה על בסיס אנטיגן חיובי, ברור לכולנו שזאת פשרה.

אילנה גנס: גם ההסדר הנוכחי בצו הוא פשרה, כי אין לנו יכולת להרחיב את יכולות ה-PCR שהיינו רוצים.

אילנה גנס: אפידמיולוגית, חד משמעית הייתי מעדיפה בדיקותPCR לכולם.

אילנה גנס: יותר מזה, הייתי רוצה לדגום חוזרי חו"ל ביותר נקודות זמן ולהגיד לאנשים, תיבדקו עוד, אבל אנחנו כרגע לא מסוגלים לעלות לכאלה מספרים של בדיקות.

אילנה גנס: זה לא ריאלי, ולכן כחלק מהתהליך של ניהול סיכונים אנחנו מנתבים ומסיתים חלק ממערך בדיקות אנטיגן, מראש לאוכלוסייה שגם יש לה פחות סיכון להידבק ולהדביק אחרים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה היה השקף האחרון?

אילנה גנס: כן.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יופי, תודה רבה אילנה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נמצא איתנו בזום שי גל, ראש תחום כנסת וממשלה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו קיבלנו נייר עמדה שלכם, עמדת פורום העצמאיים מבית ההסתדרות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו רוצים להעלות אותך.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תשמיע בקשה לחברי הוועדה את נייר העמדה שלכם.

שי גל: שלום לך, גבירתי.

שי גל: לצערי לא הגעתי היום לוועדה ואני משתתף אתכם בזום.

שי גל: גבירתי ודאי קראה את נייר העמדה שמתייחס לסוגיה הכלכלית של הבידוד, שזאת סוגיה שאנחנו צריכים לתת עליה את הדעת, למחירים שמשלמים העסקים הקטנים בגין הבידוד הזה.

שי גל: הרי בידוד הוא חובה אזרחית.

שי גל: הוא לא בחירה.

שי גל: מי שנאלץ לצאת לבידוד, אז כמובן יש לזה עלויות שלא משלמים לו פיצוי על הימים האלה.

שי גל: אין חולק על כך שהוא חייב להיות בבידוד לפי קריטריונים שקבע משרד הבריאות, אז צריך לדבר גם על פיצוי.

שי גל: נראה כי הגל האחרון פה איתנו כדי להישאר, וגם המגפה הזאת.

שי גל: הסוגיה הזאת צריכה להיפתר אחת ולתמיד.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו נבקש עכשיו מנציג של משרד האוצר להגיב לך, כי נכון שלבידוד יש השלכות.

שי גל: אני רוצה רק להוסיף דבר נוסף.

שי גל: אני רוצה להודות ליושבת-ראש וגם ליושבת-ראש בפועל, סילמן, על זימון נציגי המשרדים הכלכליים, כי יצוין שלא תמיד הם טורחים להגיע לדיונים האלה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אבל טוב שכן מגיעים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נשמח לשמוע את התגובה שלהם, פירוש וההסבר שלהם.

שי גל: בוודאי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה לך גם על ההשתתפות ועל העמדה שלכם.

שי גל: תודה לך גבירתי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: רציתי לבקש מנציג של משרד האוצר, אורי כץ, עו"ד בלשכה המשפטית של משרד האוצר, אם אתה יכול להתייחס גם למה ששמענו משי גל מפורום העצמאיים, ומה ההשלכות הכלכליות של ההוראה על הבידוד.

אופיר כץ: בוק טוב, נעים מאוד.

אופיר כץ: קודם כל אני מבקש להסתייג מהאמירה שנציגי המשרדים הרלוונטיים לא מגיעים לדיונים.

אופיר כץ: אנחנו בוודאי מגיעים לאן שאנחנו מתבקשים להגיע.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מגיעים.

אופיר כץ: לגופו של עניין, הופץ תזכיר חוק שעניינו תשלום דמי בידוד לעצמאים.

אופיר כץ: הוא הופץ לפני שבועיים כמדומני.

אופיר כץ: המועד להערות ציבור עד ה-12 בינואר, זאת אומרת יש כרגע הסדר מוצע מטעם משרד האוצר, שקיבל ביטוי בתזכיר החוק שהופץ.

אופיר כץ: אנחנו ממתינים להערות הציבור בעניין הזה.

אופיר כץ: כמובן שכל ארגון עצמאים או כל עצמאי או בכלל כל אדם מהציבור רשאי להתייחס להסדר המוצע, להעיר לגביו.

אופיר כץ: אנחנו רוצים לשמוע את הערות הציבור.

אופיר כץ: לסיכום, כרגע יש הסדר מוצע בתזכיר חוק לעניין תשלום דמי בידוד לעצמאים, ואחרי שיסתיים המועד הקבוע להערות ציבור, אנחנו נבחן אותם ונקדם את הליך החקיקה.

אלינה ברדץ' יאלוב: האם היה משהו דומה לפני כן או שזאת פעם ראשונה שאנחנו נותנים את הדעת לנושא של בידודים של עצמאים?

אלינה ברדץ' יאלוב: כי זה חשוב.

אופיר כץ: צריך לחלק לכמה תקופות.

אופיר כץ: כשפרצה הקורונה, בוודאי זוכרים שהיו הרבה מענקים.

אלינה ברדץ' יאלוב: כן, כן, אני לא מדברת על מענקים לעצמאים ומענקים באופן כללי.

אופיר כץ: המענקים לעצמאים שהיו בתוקף עד ה-30 ביוני 2021 הם היו מענקים לפי ירידה בהכנסות או ירידה ברווחים, כל מענק והתנאים שלו, זאת אומרת, הם בכלל לא הסתכלו על הסיבה לירידה.

אלינה ברדץ' יאלוב: לכן אני אומרת, האם היה משהו שדומה למה שאתם כרגע פרסמתם ברבים, שנותן את הדעת לנושא של בידודים?

אופיר כץ: עד ה-30 ביוני היה מענה לירידה בהכנסות מכל סיבה שהיא, בין אם בידוד של הילד שבגללו העצמאי נאלץ להפסיד עבודה.

אופיר כץ: זה הסתכל על ירידה בהכנסות.

אופיר כץ: זה בכלל לא הסתכל על בבידוד או לא.

אופיר כץ: בוודאי שאם בבידוד, אז אם בידוד השתקף כירידה בהכנסות, אז הייתה זכאות לפי התנאים האלה.

אופיר כץ: בתקופה שבין ה-30 ביוני עד היום בעצם לא היה - - - דמי בידוד וזו אחת הסיבות שהתזכיר המוצע, אם הוא יעבור ואם יושלמו הליכי החקיקה וכו', כרגע ההסדר המוצע הוא שהוא יחול מה-1 ביולי 2021 רטרואקטיבית, זאת אומרת גם על בידודים שהיו בעבר.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מתי זה עולה לאישור?

אופיר כץ: הערות הציבור מסתיימות ב-12 בינואר.

אופיר כץ: אחרי שנקבל את כל הערות הציבור שהן בוודאי רלוונטיות, נבחן אותן ונראה אם אנחנו משנים מההסדר בעקבותיהן, תימשך העבודה הפנים-ממשלתית מתוך שאיפה להעלות את זה כמה שיותר מהר.

אלינה ברדץ' יאלוב: זה יגיע לוועדה או שזה ישר - - - ?

אופיר כץ: אני חושב שזה ועדת עבודה.

יעל סלנט: מבחינת הליכי החקיקה, ההצעה הזאת שעו"ד אורי כץ מדבר עליה, היא בכלל עדיין לא הגיעה לכנסת.

יעל סלנט: היא בשלב של הערות הציבור.

יעל סלנט: ברגע שזה יגיע לכנסת, זה יונח על שולחן הכנסת.

יעל סלנט: זה יעבור קריאה ראשונה במליאה ובכפוף למה שהמליאה תחליט, זה יגיע לאחת מוועדות הכנסת.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני שואלת את כל זה, כי הנציג של העצמאים הגיע כשהצו נידון בוועדת העבודה הרווחה, ואני זוכרת את כל השיחות בנושא ולכן אמרתי שזה סוג של בשורה כי לזה הם בדיוק ניסו להתייחס.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נכון.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אורי, תודה רבה לך.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: שי גל רצה שוב להתייחס למה שאמרת.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אם אפשר להעלות את שי גל מפורום העצמאים.

שי גל: תודה רבה.

שי גל: מה שרציתי לומר עוד, שהתזכיר הזה מתייחס באופן חלקי.

שי גל: הוא לא מתייחס לכל ימי הבידוד.

שי גל: אנחנו יודעים שכשנגזר על אדם בידוד, אז הוא צריך להשלים את מלוא הימים, לכן הוא צריך לקבל כסף גם על כל הימים האלה.

שי גל: הרי אין פתרון אחר לזה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו פשוט לא ראינו את התזכיר, לכן קשה לנו להתייחס גם לדבריך וגם לדברי נציג האוצר.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה עוד לא הגיע אלינו.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו כבר בביקורת אבל אף אחד עוד לא ראה את זה, אז גם אי אפשר להתייחס לזה.

יעל סלנט: כמובן שהוועדות בכנסת, ברגע שזה יגיע, זה יעבור קריאה ראשונה והוועדה שהמליאה תעביר את זה אליה, תדון בהסדר לפרטיו.

שי גל: זה הושג בעקבות בג"ץ שהוגש, אם אני זוכר נכון מהסיפור הזה.

שי גל: אני השתתפתי בדיון הזה.

שי גל: חברת הכנסת ברדץ' יאלוב שמעה אותי גם בדיון הזה.

שי גל: היא גם נכחה בדיון וגם דיברה בעניין, אם אני זוכר את זה.

אלינה ברדץ' יאלוב: נכון.

שי גל: עדיין ההסדר שהוצע, הוא לא מציע 100% על כל הימים של הבידוד.

שי גל: עדיין קיימת אפליה בין שכיר לעצמאי בהיבט הזה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: גם שכירים לא מקבלים לפי אישורי מחלה את כל ימי המחלה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בכלל צריך יהיה לחשוב על שינויים במערכת.

שי גל: נכון מאוד, גבירתי היושבת-ראש, אבל לצד זאת עצמאים עדיין מופלים יותר ועדיין לא משולם כפי שמשולם לשכיר.

שי גל: אני חושב שזה הוגן שישלמו, במיוחד שבידוד הוא לא בחירה כמו שאנחנו יודעים, ואנחנו לא היינו רוצים שאנשים ייקחו לידיהם את החובה - - -

אלינה ברדץ' יאלוב: יש שיפור, תסכים, לעומת מה שדיברנו לפני כמה חודשים.

שי גל: יש התקדמות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה רבה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו נעקוב.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נחכה להצעה שנקבל על השולחן שלנו.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נמצאת איתנו בזום רינת זקן, ראש מדור מביטוח לאומי.

רינת זקן: מאוד חשוב לי להגיד שתיקון החוק מצריך אותנו לקבל מידעים חדשים ממשרד הבריאות, כמו לדוגמה זהויות של מטפלים.

רינת זקן: זה הורה שחייב בבידוד בשל עצמו עקב טיפול בילד חולה או חסר ישע.

רינת זקן: רק לאחר שאנחנו נקבל את כל המידעים החדשים ממשרד הבריאות, נוכל לעלות באוויר וליישם את תיקון החוק חודש אחרי שנקבל את כל המידעים החדשים.

רינת זקן: אני חוזרת על זה כי בפעם הקודמת לקח זמן עד שקיבלנו את הנתונים.

יעל סלנט: את יכולה להסביר שוב?

יעל סלנט: כדי לשלם את דמי הבידוד להורים שנשארים או למי שנשאר - - -

רינת זקן: תיקון החוק החדש, תיקון מס' 18.

רינת זקן: על זה אנחנו מדברים.

יעל סלנט: כדי לשלם להורים דמי בידוד, מה אתם צריכים?

רינת זקן: אנחנו צריכים נתונים חדשים ממשרד הבריאות.

יעל סלנט: הבן אדם מדווח על עצמו שהוא בבידוד, אז לכן כל המידע אמור לזרום באופן רגיל.

יעל סלנט: אני לא כל כך מבינה על מה מדובר, איזה מידעים חדשים.

רינת זקן: אני אסביר.

רינת זקן: הצו החדש, תיקון מס' 18, הוא בעצם אומר משהו חדש.

רינת זקן: עד היום הבידוד היה עד שבעה ימים.

רינת זקן: פה האפשרות לבידוד היא עד 14 ימים.

טל פוקס: תמיד הבידוד, ברירת המחדל היא 14 ימים, כאשר מי שלא מחוסן ולא מחלים יכול לקצר לשבעה ימים.

טל פוקס: מי שמחוסן ומחלים יכול לקצר בעצם למייד אחרי תוצאה שלילית שהוא יכול לעשות מייד כשמודיעים לו.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה בעצם התיקון.

טל פוקס: כן.

רינת זקן: נכון, אבל אפשר לקצר לאחר שבעה ימים לאחר בדיקה, נכון?

טל פוקס: במהלך היום השביעי ניתן לבצע בדיקה לקיצור בידוד, לא מחוסן ולא מחלים, כאשר מי שהוא מחוסן או מחלים, יש לו אפילו קצר יותר מזה.

רינת זקן: אוקיי, זה משהו חדש.

טל פוקס: זה התוספת.

טל פוקס: עד עכשיו הוא לא היה צריך.

רינת זקן: מחוסן ומחלים אפילו לא היה מחויב עד היום בבידוד, אלא אם כן יש את הווריאנט החדש, את האומיקרון וכו'.

טל פוקס: נכון.

רינת זקן: אני מדברת עכשיו, בן אדם שמחויב בבידוד, הוא יכול לקצר את זמן הבידוד לשבעה ימים.

רינת זקן: בזה המערכת שלנו תומכת.

רינת זקן: כרגע הצו החדש, תיקון מס' 18 אומר שזה עד 14 ימים ויש שתי תחנות יציאה, או ביום שבו החולה יוצא, הוא מבצע בדיקה ואז הוא יוצא, נכון?

רינת זקן: אז זה עשרה ימים כבר, לא שבעה ימים.

טל פוקס: אני רוצה, סליחה, רק להבהיר.

טל פוקס: יש לנו שני הסדרים שנוספו בתיקון הנוכחי.

טל פוקס: הסדר אחד מתייחס למחוסנים ומחלימים שנחשפו לחולה באופן רגיל, באוטובוס, במסעדה, בעבודה.

טל פוקס: ההתייחסות כאן היא למי שהוא הורה מחוסן או מחלים, או הורה או מישהו אחר שמטפל בקטין או חסר ישע ורק הוא, בגלל שהוא נמצא איתו במגע הדוק ומתמשך, רק הוא חייב בבידוד ארוך.

רינת זקן: אני מבינה.

רינת זקן: אני מדברת רק ספציפית על הצו הזה.

רינת זקן: יש פה סיבת בידוד חדשה.

יעל סלנט: היא הייתה גם קודם.

טל פוקס: היא הייתה תקופה, נמחקה וחזרה.

רינת זקן: אבל הוא יכול לצאת אחרי 14 ימים.

רינת זקן: הוא לא מחויב לבצע בדיקה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני מבקשת שמשרד הבריאות ישלח מסמך רשמי לביטוח לאומי עם כל ההוראות בכתב, שלא תהיה פרשנות פרטנית.

טל פוקס: אני הבנתי עכשיו את השאלה.

טל פוקס: אני אתייחס.

טל פוקס: הורה שמטפל בילד חולה והוא לא מחוסן ולא מחלים, ההורה, הוא יצטרך להיות בבידוד 14 ימים עם אפשרות לקצר ל-7, מהיום שבו הוא המגע האחרון עם אותו ילד.

טל פוקס: כאן מראש ברירת המחדל היא מקלה יותר.

טל פוקס: ה-14 ימים נספרים מהיום שבו הוא נכנס איתו לבידוד, לא מהיום שבו הוא סיים איתו את הבידוד.

טל פוקס: זה ההבדל, לכן ברירת המחדל מלכתחילה היא מקלה יותר, ועל זה יש את האפשרות לעשות את הבדיקה ביום 10 או ביום 7 אם אתה מטפל בו רק לזמן קצר יותר.

רינת זקן: יפה, אז זה מידע חדש שאנחנו רוצים לקבל ממשרד הבריאות.

רינת זקן: אחרי שנקבל את המידעים האלה, אנחנו נוכל לצאת לאוויר ליישם את הצו, אחרי חודש מהיום שבו אנחנו נקבל את המידע הזה.

טל פוקס: בסדר, אנחנו נבדוק מה נדרש ונהיה בקשר מול ביטוח לאומי, אבל באמת זה משהו שכבר היה, לא משהו חדש.

טל פוקס: הוא היה בעבר, נגמר וחזר.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו חייבים עכשיו לסיים את הדיון.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: רינת, תודה רבה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני מבקשת מהיועצת המשפטית לעבור לקריאה של הסעיפים, וחברי הוועדה יצביעו בעד או נגד.

יעל סלנט: יש בפנינו צו.

יעל סלנט: כמו שאמרתי קודם, בסמכות הוועדה לאשר את הצו כולו או חלקו, לא לאשר את הצו או להגביל את תקופת תוקפו.

יעל סלנט: נקריא את הצו.

יעל סלנט: הצעת צו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש) (בידוד בית והוראות שונות) (הוראת שעה) (תיקון מס' 18), התשפ"ב-2021 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 20(1)(ב) ו-(ג), (2)(א) ו-20ז לפקודת בריאות העם, אני מצווה לאמור: תיקון סעיף 2 1.

יעל סלנט: בצו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש) (בידוד בית והוראות שונות) (הוראת שעה), התשפ"ף-2020 (להלן – הצו העיקרי), בסעיף 2 –

קטן יבוא: (זאת ההוראה שנוגעת לבידוד של הורה או מי שאחראי על קטין וחסר ישע יחד איתו כשהוא מאומת)

קטן יבוא: אם שהה עם החולה לאורך כל תקופת הבידוד של החולה – עם קבלת ממצא שלילי בבדיקה שבוצעה החל מיום הבידוד האחרון של החולה; (כמובן שפה זה בדיקת PCR, לא כתוב בדיקה מהירה)

קטן יבוא: מחלים שקיבל אישור החלמה ממשרד הבריאות במהלך תקופת הבידוד של החולה על בסיס ממצא חיובי בבדיקה", (שזה אני מבינה שזה מישהו שממש תוך כדי תקופת הבידוד מקבל בעצם -- - ולכן הוא מחלים ממש טרי)

אילנה גנס: אם בסמיכות לתקופת התוצאה החיובית של הילד או של חסר הישע שהוא מטפל בו.

אילנה גנס: בעצם מחלים טרי שטרם עברו 30 יום ממועד - - -

טל פוקס: זה לא מדויק.

טל פוקס: זה במחוסן/מחלים, 30 יום.

טל פוקס: כאן השארנו את ההסדר שחל בעבר.

טל פוקס: אפשר לבחון את זה אם אתם רוצים.

טל פוקס: כרגע זה רק מי שקיבל את אישור ההחלמה בזמן שהילד היה חולה.

יעל סלנט: נכון, ובאמת זה מעלה את השאלה לעומת ה-30 ימים שקבועים בהסדר של סעיף קטן (יז) שאנחנו תיכף נקרא אותו.

יעל סלנט: באמת זה מעלה את השאלה למה פה זה ממש רק תוך כדי תקופת הבידוד, ואם זה היה כמה ימים לפני, אז לא.

טל פוקס: הסיבה היא שככה זה היה בעבר.

טל פוקס: אנחנו חשבנו שצריך להשאיר את זה אותו דבר, אבל אנחנו נבחן האם אפשר להקביל את זה שזה יהיה אותו דבר.

טל פוקס: יכולות להיות סיבות.

טל פוקס: אנחנו צריכים לבדוק את זה.

טל פוקס: פה זה בסופו של דבר מגע הרבה יותר הדוק וממושך, אז הסיכון הוא יותר גדול.

טל פוקס: יכול להיות שבמצב כזה זה שונה.

טל פוקס: אנחנו נדבר על זה פנימית.

יעל סלנט: כרגע זה הנימוק.

יעל סלנט: הנימוק, שכשאתה נמצא עם בן אדם מאומת בבית, הסיכון שלך להידבק הוא יותר גבוה, ולכן זאת ההוראה שאתם מציעים.

טל פוקס: כרגע, אבל אנחנו נבחן את זה.

טל פוקס: אם זה צריך להיות אותו דבר, אנחנו נבחן.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני רק רוצה להבין משהו.

אלינה ברדץ' יאלוב: בפעם הקודמת כשבאתם הבאתם את הצו, היה אפשר להחליף הורה.

טל פוקס: עדיין אפשר.

אלינה ברדץ' יאלוב: כי אני פשוט מתוך ההקראה לא הבנתי.

יעל סלנט: זה בעצם חלופה מספר 2. "אם לא שהה עם החולה לאורך כל תקופת הבידוד של החולה", כלומר אם היו החלפות, – "לאחר קבלת ממצא שלילי בבדיקה שבוצעה החל מהיום השביעי ליום שבו נכנס המחלים לבידוד עם החולה, ובלבד שלאחר קבלת תוצאות הבדיקה האמורה הוא כבר אינו שוהה עם החולה".

יעל סלנט: ההורים יכולים להחליף ביניהם, אבל הם צריכים לעשות בדיקה ביום השביעי מהיום שבו הם שהו לראשונה עם הילד.

אלינה ברדץ' יאלוב: זה היה אז נורא חשוב, אז זה נשאר עדיין הוראה - - -

טל פוקס: נשאר.

טל פוקס: לא נגענו.

יעל סלנט: גם הסברנו את זה קודם, איך זה בדיוק אמור לעבוד.

יעל סלנט: עכשיו אנחנו מגיעים לסעיף שנוגע למחלים כהגדרתו בצו, שבא במגע עם חולה מאומת.

יעל סלנט: "(יז) על אף האמור בסעיף קטן (ט), מחלים שלא קיבל אישור החלמה ממשרד הבריאות על בסיס ממצא חיובי בבדיקה במהלך 30 הימים שקדמו ליום המגע ההדוק עם חולה, חייב בבידוד לפי סעיף זה בעקבות מגע הדוק עם החולה, אך יוכל לסיים את תקופת הבידוד עם קבלת ממצא שלילי בבדיקת קורונה מיידית שבוצעה בסמוך ככל האפשר למועד הכניסה לבידוד; סעיף 3" (סעיף 3 זה סעיף שמדבר על ביטוח) "לא יחול על מחלים החייב בבידוד לפי סעיף קטן זה".

יעל סלנט: (לפי מה שאני קוראת, כאן מדובר רק על מגע הדוק, לא מגע הדוק ומתמשך)

טל פוקס: נכון.

יעל סלנט: לא ברור לגמרי ההבדל.

טל פוקס: מגע הדוק זה הסטנדרט הכללי בצו.

טל פוקס: כל הסטנדרט בצו, בכל הקשר, מחוסן, מחלים, לא מחוסן, לא מחלים, תמיד אנחנו מדברים על סטנדרט של מגע הדוק.

טל פוקס: במקרה הספציפי הזה, כי ההחמרה פה היא הרבה יותר משמעותית.

טל פוקס: בעצם אתה צריך להיות בבידוד זמן ממושך ולא רק עד תוצאה של בדיקת אנטיגן, אז במקרה הזה הסטנדרט שהצבנו הוא סטנדרט יותר גבוה, של מגע הדוק וממושך.

יעל סלנט: זה בכל הנוגע לקטין או חסר ישע.

טל פוקס: כן.

יעל סלנט: תיקון סעיף 3ה בסעיף 3ה לצו העיקרי, במקום סעיף קטן (א) יבוא: "(א) לא ישהה אדם במקום שאינו שטח פתוח, למעט במקום מגוריו, בלי שהוא עוטה מסכה, ואולם תחול חובת עטיית מסכה בהתקהלות מעל 50 אנשים בשטח פתוח; גורם מוסמך כאמור בסעיף 20ה לפקודה, יודיע לאדם השוהה בהתקהלות כאמור על חובתו לעטות מסכה ואת משמעות אי-עטיית המסכה במקום.

יעל סלנט: " תחילה תחילתו של צו זה ביום כ"ו בטבת התשפ"ב (30 בדצמבר 2021).

יעל סלנט: יראו תוצאה שלילית בבדיקה שבוצעה מיום י"ב בטבת התשפ"ב (16 בדצמבר 2021) עד יום כ"ה בטבת התשפ"ב (29 בדצמבר 2021) כעומדת בדרישות סעיף 2(יז) לצו העיקרי כנוסחו בסעיף 1(2) לצו זה לצורך סיום תקופת הבידוד.

יעל סלנט: אולי רק תסבירו את הרציונל בהוראת המעבר.

טל פוקס: כן, אין בעיה.

טל פוקס: כמו שהסברתי קודם, היו לנו הוראות פרטניות שניתנו לאנשים שאנחנו יודעים בוודאות שהם נחשפו לאומיקרון בתקופה שבאמת התייחסנו אליו כאל ווריאנט שהוא פחות נפוץ בישראל.

טל פוקס: האנשים האלה הונחו בשלב מסוים וגם בהתחלה לעשות בדיקתPCR כדי לצאת מבידוד, כי בעצם אמרנו להם שהם צריכים להיות בבידוד רגיל.

טל פוקס: אחרי זה אמרנו להם שהם צריכים להיות בבידוד עד תוצאה, אבל עד PCR.

טל פוקס: אלה ההוראות הפרטניות שהאנשים האלה קיבלו.

טל פוקס: כשהוספנו את החובה הזאת לבצע אנטיגן, בעצם לא רצינו לתת את האלטרנטיבה של לבחור בין אנטיגן לבין

טל פוקס: PCR בגלל הנימוקים של החשש מקריסת מערך ה-PCR.

טל פוקס: רצינו לא לפגוע באותם אנשים שכבר ביצעו PCR, ומי שכבר ביצע PCR, לא להגיד לו, אוקיי, זה לא נחשב, עכשיו תעשה גם אנטיגן.

טל פוקס: זאת בעצם הייתה המטרה של הוראת המעבר.

טל פוקס: הסיבה שזה 14 ימים, זה באמת כי יכול להיות שזה קרה לפני עשרה ימים ועדיין בעיקרון לפי הצו, אם נחשפת, אתה צריך 14 ימים מהחשיפה.

טל פוקס: אם הוא כבר עשה PCR, לא רצינו שהוא יצטרך לעשות עוד משהו נוסף.

יעל סלנט: רק אני רוצה לחדד.

יעל סלנט: בעצם מי שנגיד לצורך העניין ב-28 נודע שהוא היה במגע הדוק וממושך, ורופא מחוזי נתן לו הוראה לפי סעיף 2(יב) להיכנס לבידוד לשבעה ימים, בעצם ברגע שהצו נכנס לתוקף ב-30, אותו אדם יכול לצאת מבידוד על בסיס PCR שהוא עשה.

טל פוקס: נכון.

טל פוקס: גם על בסיס ה-PCR שהוא עשה וגם על בסיס אנטיגן.

יעל סלנט: אבל הוא לא נדרש לעשות שוב את האנטיגן.

טל פוקס: לא, הוא לא נדרש לעשות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו סיימנו הקראת הצו.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: חברי הוועדה, בעצם פה חברת הכנסת אלינה ברדץ' יאלוב ואני, אנחנו נצביע בעד או נגד כדי לאשר את הצו.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מי בעד?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מי נגד?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מי נמצע?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אושר

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ההצעה התקבלה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו מסיימים דיון על צו בריאות העם, תיקון מס' 18.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו ב-11:30 נקיים דיון נוסף על תיקון לגבי חוזרים מחו"ל.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: עכשיו אנחנו מסיימים את הדיון.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מי שנמצא עכשיו בזום, יש פה עו"ד אורן פסטרנק מפעילי שמירה על זכויות האדם.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: רצית להתבטא.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני מציעה לך להצטרף אלינו ב-11:30 ואנחנו נשמע אותך.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני מסיימת את הדיון.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הישיבה נעולה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה רבה לכולם.